# Europeiska unionens C 34/2010

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.C_2010.034.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 34 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 53 årgången11 februari 2010 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.C_2010.034.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 34

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

53 årgången11 februari 2010

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2010/C 034/01 | Eurons växelkurs | 1 |
| | UPPLYSNINGAR OM EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET |
| | Eftas övervakningsmyndighet |
| 2010/C 034/02 | Allmänna helgdagar 2010 i EES, Efta-länderna och institutionerna inom EES | 2 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2010/C 034/01

Eurons växelkurs

1

UPPLYSNINGAR OM EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET

Eftas övervakningsmyndighet

2010/C 034/02

Allmänna helgdagar 2010 i EES, Efta-länderna och institutionerna inom EES

2

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | ÖVRIGA RÄTTSAKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2010/C 034/03 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 3 |
| 2010/C 034/04 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 8 |
| 2010/C 034/05 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 11 |

V   Yttranden

ÖVRIGA RÄTTSAKTER

Europeiska kommissionen

2010/C 034/03

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

3

2010/C 034/04

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

8

2010/C 034/05

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

11

| | |
| --- | --- |
| 2010/C 034/06 | Not till läsaren (se omslagets tredje sida) | s3 |

2010/C 034/06

Not till läsaren (se omslagets tredje sida)

Not till läsaren

s3

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/1

---

Eurons växelkurs (1)

10 februari 2010

2010/C 34/01

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,3740 |
| JPY | japansk yen | 123,01 |
| DKK | dansk krona | 7,4449 |
| GBP | pund sterling | 0,87980 |
| SEK | svensk krona | 10,0335 |
| CHF | schweizisk franc | 1,4658 |
| ISK | isländsk krona | |
| NOK | norsk krona | 8,1110 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 26,108 |
| EEK | estnisk krona | 15,6466 |
| HUF | ungersk forint | 271,55 |
| LTL | litauisk litas | 3,4528 |
| LVL | lettisk lats | 0,7091 |
| PLN | polsk zloty | 4,0663 |
| RON | rumänsk leu | 4,1180 |
| TRY | turkisk lira | 2,0791 |
| AUD | australisk dollar | 1,5700 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4667 |
| HKD | Hongkongdollar | 10,6766 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,9827 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,9483 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 591,64 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 10,5998 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 9,3847 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,3230 |
| IDR | indonesisk rupiah | 12 871,34 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,7149 |
| PHP | filippinsk peso | 63,800 |
| RUB | rysk rubel | 41,5800 |
| THB | thailändsk baht | 45,576 |
| BRL | brasiliansk real | 2,5411 |
| MXN | mexikansk peso | 17,9438 |
| INR | indisk rupie | 63,8840 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,3740

JPY

japansk yen

123,01

DKK

dansk krona

7,4449

GBP

pund sterling

0,87980

SEK

svensk krona

10,0335

CHF

schweizisk franc

1,4658

ISK

isländsk krona

NOK

norsk krona

8,1110

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

26,108

EEK

estnisk krona

15,6466

HUF

ungersk forint

271,55

LTL

litauisk litas

3,4528

LVL

lettisk lats

0,7091

PLN

polsk zloty

4,0663

RON

rumänsk leu

4,1180

TRY

turkisk lira

2,0791

AUD

australisk dollar

1,5700

CAD

kanadensisk dollar

1,4667

HKD

Hongkongdollar

10,6766

NZD

nyzeeländsk dollar

1,9827

SGD

singaporiansk dollar

1,9483

KRW

sydkoreansk won

1 591,64

ZAR

sydafrikansk rand

10,5998

CNY

kinesisk yuan renminbi

9,3847

HRK

kroatisk kuna

7,3230

IDR

indonesisk rupiah

12 871,34

MYR

malaysisk ringgit

4,7149

PHP

filippinsk peso

63,800

RUB

rysk rubel

41,5800

THB

thailändsk baht

45,576

BRL

brasiliansk real

2,5411

MXN

mexikansk peso

17,9438

INR

indisk rupie

63,8840

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

UPPLYSNINGAR OM EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRÅDET

Eftas övervakningsmyndighet

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/2

---

Allmänna helgdagar 2010 i EES, Efta-länderna och institutionerna inom EES

2010/C 34/02

| 2010 | Island | Liechtenstein | Norge | Eftas övervaknings- myndighet | Eftadomstolen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 januari | X | X | X | X | X |
| 2 januari | | X | | | |
| 6 januari | | X | | | |
| 2 februari | | X | | | |
| 19 mars | | X | | | |
| 1 april | X | | X | | |
| 2 april | X | X | X | X | |
| 5 april | X | X | X | X | X |
| 22 april | X | | | | |
| 1 maj | X | X | X | X | X |
| 13 maj | X | X | X | X | X |
| 14 maj | | | | X | |
| 17 maj | | | X | | |
| 24 maj | X | X | X | X | X |
| 3 juni | | X | | | |
| 17 juni | X | | | | |
| 23 juni | | | | | X |
| 2 augusti | X | | | | |
| 8 september | | X | | | |
| 1 november | | X | | X | X |
| 8 december | | X | | | |
| 25 december | X | X | X | X | X |
| 26 december | X | X | X | X | X |
| 31 december | | X | | | |

2010

Island

Liechtenstein

Norge

Eftas övervaknings- myndighet

Eftadomstolen

1 januari

X

X

X

X

X

2 januari

X

6 januari

X

2 februari

X

19 mars

X

1 april

X

X

2 april

X

X

X

X

5 april

X

X

X

X

X

22 april

X

1 maj

X

X

X

X

X

13 maj

X

X

X

X

X

14 maj

X

17 maj

X

24 maj

X

X

X

X

X

3 juni

X

17 juni

X

23 juni

X

2 augusti

X

8 september

X

1 november

X

X

X

8 december

X

25 december

X

X

X

X

X

26 december

X

X

X

X

X

31 december

X

---

V Yttranden

ÖVRIGA RÄTTSAKTER

Europeiska kommissionen

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/3

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2010/C 34/03

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006. Invändningar måste komma in till kommissionen senast sex månader efter dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”ΦΑΒΑ ΣΑΝΤΟΡΙΝΗΣ” (FAVA SANTORINIS)

EG-nr: EL-PDO-0005-0520-09.01.2006

SGB ( ) SUB ( X )

1.   Beteckning:

”Φάβα Σαντορίνης” (Fava Santorinis)

2.   Medlemsstat eller tredjeland:

Grekland

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet:

3.1   Produkttyp:

| Klass 1.6. | Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade. |
| --- | --- |

Klass 1.6.

Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade.

3.2   Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i punkt 1 är tillämplig:

Torkade, skalade och krossade hjärtblad av växten Lathyrus clymenum L. (av familjen Papilionaceae eller Fabaceae), svagt gula och formade som en tillplattad balja med en diameter på ca 2 mm och en vattenhalt på högst 13 procent. Produkten utmärks av en särskilt hög proteinhalt och en hög kolhydrathalt. Santorini-bönans fysikalisk-kemiska särdrag är att den är mycket lättkokt (mycket kort koktid). Dessa särdrag ger de tillagade bönorna och rätter med dessa bönor unika organoleptiska egenskaper, som exempelvis en luftig konsistens och en något söt smak.

3.3   Råvaror:

—

3.4   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung):

—

3.5   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området:

De steg i produktionsprocessen för Santorini-bönor som ger produkten dess särskilda egenskaper är odlingen av Lathyrus clymenum L. (αρακάς) och mognandet (torkningen) av dess frön, som sedan skalas och förpackas. Dessa produktionssteg ska ske inom det avgränsade området, eftersom det är speciella förutsättningar i fråga om miljön, odlingen och torkningsprocessen (användning av jorden på Santorini) som ger produkten dess särskilda karaktär. Den största risken för att Santorini-bönans egenskaper ska förändras är en försämring av dessa förutsättningar.

3.6   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.:

Produkten ska förpackas inom det avgränsade geografiska området för att kvaliteten hos och en effektiv kontroll av slutprodukten ska kunna garanteras. Produkten ska omedelbart, och omgående efter skalningen och avlägsnandet av hjärtbladen, förpackas på lämpligt sätt för att undvika att den känsliga slutprodukten tar åt sig fukt. Om produkten förpackas utanför Santorini måste den transporteras med lastfartyg, vilket är ett förfarande som medför en hög risk för att produkten ska ta åt sig fukt och angripas av skadedjur och sjukdomar och därmed försämras kvalitetsmässigt.

3.7   Särskilda regler för märkning:

—

4.   Kort beskrivning av det geografiska området:

Det geografiska område där Santorini-bönan produceras omfattar de grekiska öarna Santorini, Thirasia, Palea Kameni, Nea Kameni, Aspronisi, Christiana och Askania i prefekturen Kykladerna (region i södra Egeiska havet).

Samtliga dessa öar utmärks av sin vulkaniska jord och ett mycket speciellt mikroklimat. Regionens klimat, som beskrivs närmare i punkt 5.1.a, är närmare bestämt varmt och torrt med en mycket hög solexponering, starka nordliga vindar (meltemi) och ett årsmedelvärde för den relativa fuktigheten på 71.

5.   Samband med det geografiska området:

5.1   Specifika uppgifter om det geografiska området:

| a) | Klimatet: De specifika klimatfaktorer som anges nedan ger Santorini-bönan dess särdrag.






  1. | En genomsnittlig relativ atmosfärisk fuktighet på 71 under hela året, |
| --- | --- | --- |

a)

Klimatet: De specifika klimatfaktorer som anges nedan ger Santorini-bönan dess särdrag.

1.

En genomsnittlig relativ atmosfärisk fuktighet på 71 under hela året,

| 2. | en årlig nederbörd på 370 mm, |
| --- | --- |

2.

en årlig nederbörd på 370 mm,

| 3. | nordliga vindar under hela året, |
| --- | --- |

3.

nordliga vindar under hela året,

| 4. | en genomsnittlig årstemperatur på 17,5 °C, |
| --- | --- |

4.

en genomsnittlig årstemperatur på 17,5 °C,

| 5. | solexponering 202 dagar om året, |
| --- | --- |

5.

solexponering 202 dagar om året,

| 6. | en naturlig avsaknad av frost. |
| --- | --- |

6.

en naturlig avsaknad av frost.

| b) | Marken: Modermaterialet, som utgörs av vulkanisk jord som täcker nästan hela Santorini, består av avsättningar från tertiärperioden samt av pimpsten och lava. Detta djupa jordlager uppvisar en genomsnittlig eller obefintlig erosion, samt liten lutning. Generellt sett har jorden en fin struktur och saknar viktiga oorganiska ämnen såsom kalium och kväve. Jorden är även ovanligt fattig på organiska ämnen. Slutligen är grundvattenresurserna minimala eller obefintliga. |
| --- | --- |

b)

Marken: Modermaterialet, som utgörs av vulkanisk jord som täcker nästan hela Santorini, består av avsättningar från tertiärperioden samt av pimpsten och lava. Detta djupa jordlager uppvisar en genomsnittlig eller obefintlig erosion, samt liten lutning. Generellt sett har jorden en fin struktur och saknar viktiga oorganiska ämnen såsom kalium och kväve. Jorden är även ovanligt fattig på organiska ämnen. Slutligen är grundvattenresurserna minimala eller obefintliga.

5.2   Specifika uppgifter om produkten:

Santorini-bönans grundläggande specifika egenskaper beror på de olika växtarter som används vid dess produktion, det vill säga Lathyrus clymenum L. av familjen Papilionaceae eller Fabaceae. Denna växt odlas endast i det avgränsade området, och används endast vid produktion av Santorini-bönor.

Det är detta annorlunda ursprung som ger produkten dess särskilda egenskaper och som skiljer den från snarlika produkter. Dess främsta egenskaper är följande:

Fysiska egenskaper: Santorini-bönan består av bitar av frönas hjärtblad, är svagt gul och formad som en tillplattad balja med en diameter på ca. 2 mm. Dess maximala vattenhalt uppgår till 13 procent och andelen krossade hjärtblad varierar mellan 1-5 procent beroende på produktionsprocessen.

Kemiska egenskaper: på grund av mark- och klimatförhållandena och den växt som ligger till grund för produktionen har Santorini-bönan en särskilt hög kolhydrathalt (63 procent) och proteinhalt (20 procent).

Det bör även betonas att användningen av Santorini-bönan vid matlagning ger rätterna specifika organoleptiska egenskaper som skiljer detta livsmedel från andra snarlika livsmedel och bidrar till dess renommé. De mest specifika egenskaperna är följande:

Luftig konsistens: beror på att hjärtbladen är små och homogena och på den höga kolhydrathalten.

Produktens hållbarhet: beror på den höga torkningsnivån, men också på att Santorini-bönans frön har desinficerats.

Snabb kokning: eftersom hjärtbladen är små och homogena samt har en hög kolhydrathalt går det snabbt att koka bönorna och det behövs mycket litet vatten.

Smak: växtvävnaden innehåller socker, vilket gör att slutprodukten är aningen söt, till skillnad från smaken hos snarlika produkter som är aningen besk.

5.3   Orsakssamband mellan produktens geografiska område och en specifik egenskap, produktens renommé eller någon annan egenskap:

Santorini-bönans alla kännetecken, dvs. dess fysiska och kemiska särdrag, men också de organoleptiska egenskaperna hos rätter som tillagats med denna ingrediens, är resultatet av en kombination av miljömässiga egenskaper, lokal expertkunskap och unika genetiska resurser.

Samtliga dessa specifika egenskaper är kända sedan antiken, som var den tid då Lathyrus clymenum L. (av familjen Papilionaceae eller Fabaceae) började odlas, vilket förklarar Santorini-bönans renommé jämfört med andra snarlika produkter.

| a) | Kvalitet: som angetts ovan beror Santorini-bönans specifika kvalitet på en kombination av tre faktorer. Effekten av var och en av dessa faktorer beskrivs i korthet nedan: | Genetiskt material: den art av vilken Santorini-bönan produceras (Lathyrus clymenum L. av familjen Papilionaceae eller Fabaceae) har sedan antiken endast odlats på Santorini och de intilliggande öarna. Mark- och klimatförhållandena på dessa öar gör det nämligen svårt eller till och med omöjligt att odla några andra arter som används vid produktion av bönor. Den frukt som skördas sist på tröskningsområdet förvaras separat för att återanvändas vid nästkommande års sådd. Denna metod tycks vara den enda förklaringen till att odlingen av denna växt, som är en typisk lokal variant av Papilionaceae och som endast används för att producera den kända Santorini-bönan, har fortgått i 3 500 år.

  Lathyrus clymenum L. ger Santorini-bönan dess fysiska egenskaper, vilka beror på den specifika fenotypiska karaktäriseringen av viktiga taxinomiska särdrag, som exempelvis hjärtbladens storlek och färg. På samma sätt utgör hjärtbladens särskilda kemiska sammansättning en genetiskt kontrollerad kvalitativ egenskap. |
| --- | --- | --- |

a)

Kvalitet: som angetts ovan beror Santorini-bönans specifika kvalitet på en kombination av tre faktorer. Effekten av var och en av dessa faktorer beskrivs i korthet nedan:

Genetiskt material: den art av vilken Santorini-bönan produceras (Lathyrus clymenum L. av familjen Papilionaceae eller Fabaceae) har sedan antiken endast odlats på Santorini och de intilliggande öarna. Mark- och klimatförhållandena på dessa öar gör det nämligen svårt eller till och med omöjligt att odla några andra arter som används vid produktion av bönor. Den frukt som skördas sist på tröskningsområdet förvaras separat för att återanvändas vid nästkommande års sådd. Denna metod tycks vara den enda förklaringen till att odlingen av denna växt, som är en typisk lokal variant av Papilionaceae och som endast används för att producera den kända Santorini-bönan, har fortgått i 3 500 år.

Lathyrus clymenum L. ger Santorini-bönan dess fysiska egenskaper, vilka beror på den specifika fenotypiska karaktäriseringen av viktiga taxinomiska särdrag, som exempelvis hjärtbladens storlek och färg. På samma sätt utgör hjärtbladens särskilda kemiska sammansättning en genetiskt kontrollerad kvalitativ egenskap.

| | Expertkunskap: denna lokala expertkunskap grundas såväl på den exklusiva odlingen av Lathyrus clymenum L. som på behandlingen av fröna, som är orsaken till den låga vattenhalten och den låga andelen krossade hjärtblad.
  Särskilt såtiden samt skörde- och tröskningstiden är avgörande för de metoder som har möjliggjort en anpassning av odlingen till den lokala miljön. Dessutom är valet av förökningsmaterial för nästkommande års odling en specifik metod som förklarar varför odlingen av denna växt har fortgått.
  En särskild expertkunskap har utvecklats i fråga om frukternas mognad. Denna omfattar två viktiga aspekter som kopplar Santorini-bönan till den lokala miljön. Den ena rör användningen av den santorinska jorden och den andra nedgrävningen av utrymmena för förvaring och lagring av frukterna. Denna metod skyddar frukterna från angrepp av insekter och bidrar till den önskade hållbarheten, vilket gör att frukten kan genomgå de sista behandlingsstadierna utan att smulas sönder. |
| --- | --- |

Expertkunskap: denna lokala expertkunskap grundas såväl på den exklusiva odlingen av Lathyrus clymenum L. som på behandlingen av fröna, som är orsaken till den låga vattenhalten och den låga andelen krossade hjärtblad.

Särskilt såtiden samt skörde- och tröskningstiden är avgörande för de metoder som har möjliggjort en anpassning av odlingen till den lokala miljön. Dessutom är valet av förökningsmaterial för nästkommande års odling en specifik metod som förklarar varför odlingen av denna växt har fortgått.

En särskild expertkunskap har utvecklats i fråga om frukternas mognad. Denna omfattar två viktiga aspekter som kopplar Santorini-bönan till den lokala miljön. Den ena rör användningen av den santorinska jorden och den andra nedgrävningen av utrymmena för förvaring och lagring av frukterna. Denna metod skyddar frukterna från angrepp av insekter och bidrar till den önskade hållbarheten, vilket gör att frukten kan genomgå de sista behandlingsstadierna utan att smulas sönder.

| | Miljö: miljöns inverkan avser odlingen av Lathyrus clymenum L., utvecklingen av kvantitativa särdrag som hjärtbladens kemiska sammansättning och förekomsten av unika produktionsfaktorer, exempelvis jorden på Santorini.
  De särskilda miljöförhållanden som bidragit till valet och anpassningen av odlingen av Lathyrus clymenum L. är de kraftiga vindarna, de knappa grundvattenresurserna och den magra jorden. Eftersom Lathyrus clymenum L. är en klängväxt skyddas den från kraftiga vindar. Att växten är xerofil gör dessutom att den kan överleva under närmast ökenlika förhållanden. Slutligen kan växten tack vare sin förmåga att ta upp kväve ur atmosfären kompensera avsaknaden av grundläggande näringsämnen. Det tydligaste tecknet på att denna odling anpassats till miljön på ön Santorini är att den överlevt öns vulkanutbrott.
  Slutligen förklarar de knappa vattenresurserna växtens höga sockerhalt, som gör det möjligt att samla mer vatten genom osmos. |
| --- | --- |

Miljö: miljöns inverkan avser odlingen av Lathyrus clymenum L., utvecklingen av kvantitativa särdrag som hjärtbladens kemiska sammansättning och förekomsten av unika produktionsfaktorer, exempelvis jorden på Santorini.

De särskilda miljöförhållanden som bidragit till valet och anpassningen av odlingen av Lathyrus clymenum L. är de kraftiga vindarna, de knappa grundvattenresurserna och den magra jorden. Eftersom Lathyrus clymenum L. är en klängväxt skyddas den från kraftiga vindar. Att växten är xerofil gör dessutom att den kan överleva under närmast ökenlika förhållanden. Slutligen kan växten tack vare sin förmåga att ta upp kväve ur atmosfären kompensera avsaknaden av grundläggande näringsämnen. Det tydligaste tecknet på att denna odling anpassats till miljön på ön Santorini är att den överlevt öns vulkanutbrott.

Slutligen förklarar de knappa vattenresurserna växtens höga sockerhalt, som gör det möjligt att samla mer vatten genom osmos.

| b) | Renommé: att Santorini-bönan funnits i det avgränsade området är belagt sedan 1500-talet före Kristus, och har bevisats genom arkeologiska fynd från kopparålderns senaste period som gjorts vid utgrävningar i det västra huset i Akrotiri. Rester av skördelager har nämligen konstaterats bestå av frön av Lathyrus clymenum L.
  Dessutom förekommer termen böna för första gången i skrift på 500- eller 400-talet före Kristus, i ett utdrag ur en i dag försvunnen tragedi av Aiskylos, där bönan används som exempel på en rätt för fattiga.
  Det första sambandet mellan termen böna och den välkända maträtten gjordes på 100-talet efter Kristus av Dioscorides, som hänvisar till termen som den latinska benämningen för det grekiska ordet κουκιά (Vicia faba L.), som är den Papilionaceae-växt som är vanligast vid produktion av bönor.
  På 500-talet efter Kristus nämner Cyrillus från Skythopolis användningen av πισαρίων, som var en liten baljväxt som på santorinska kallades αρακάς och som användes vid produktion av bönor. Detta är således det första sambandet i en litterär text mellan de antika grekernas term αρακίσκο och produktionen av bönor.
  Bland de traditionella produkterna från Santorini nämns bönan som öns fjärde viktigaste produkt i en inventering från 1850. År 1914 betonar Gennadios särskilt Santorini-bönans utmärkta kvalitet och konstaterar att αρακάς är den växt som ligger till grund för produktionen. Detta samband nämns i flera källor från 1900-talet, men det dröjde till 1943 innan Rechinger påtalade sambandet mellan den lokala odlingen och Lathyrus clymenum L.
  På 2000-talet fastställdes sambandet mellan den lokala traditionella benämningen αρακάς och Lathyrus clymenum L. För utarbetandet av föreliggande dokument har prov av denna växt lämnats till laboratoriet för systematisk botanik vid lantbruksuniversitetet i Aten, som har erkänt Lathyrus clymenum L.
  Det kan följaktligen fastställas att Santorini-bönan har odlats utan uppehåll i denna region i över 3 600 år. |
| --- | --- |

b)

Renommé: att Santorini-bönan funnits i det avgränsade området är belagt sedan 1500-talet före Kristus, och har bevisats genom arkeologiska fynd från kopparålderns senaste period som gjorts vid utgrävningar i det västra huset i Akrotiri. Rester av skördelager har nämligen konstaterats bestå av frön av Lathyrus clymenum L.

Dessutom förekommer termen böna för första gången i skrift på 500- eller 400-talet före Kristus, i ett utdrag ur en i dag försvunnen tragedi av Aiskylos, där bönan används som exempel på en rätt för fattiga.

Det första sambandet mellan termen böna och den välkända maträtten gjordes på 100-talet efter Kristus av Dioscorides, som hänvisar till termen som den latinska benämningen för det grekiska ordet κουκιά (Vicia faba L.), som är den Papilionaceae-växt som är vanligast vid produktion av bönor.

På 500-talet efter Kristus nämner Cyrillus från Skythopolis användningen av πισαρίων, som var en liten baljväxt som på santorinska kallades αρακάς och som användes vid produktion av bönor. Detta är således det första sambandet i en litterär text mellan de antika grekernas term αρακίσκο och produktionen av bönor.

Bland de traditionella produkterna från Santorini nämns bönan som öns fjärde viktigaste produkt i en inventering från 1850. År 1914 betonar Gennadios särskilt Santorini-bönans utmärkta kvalitet och konstaterar att αρακάς är den växt som ligger till grund för produktionen. Detta samband nämns i flera källor från 1900-talet, men det dröjde till 1943 innan Rechinger påtalade sambandet mellan den lokala odlingen och Lathyrus clymenum L.

På 2000-talet fastställdes sambandet mellan den lokala traditionella benämningen αρακάς och Lathyrus clymenum L. För utarbetandet av föreliggande dokument har prov av denna växt lämnats till laboratoriet för systematisk botanik vid lantbruksuniversitetet i Aten, som har erkänt Lathyrus clymenum L.

Det kan följaktligen fastställas att Santorini-bönan har odlats utan uppehåll i denna region i över 3 600 år.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

http://www.minagric.gr/greek/data/Fava%20Santorinis%20-%20specifications.pdf

---

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/8

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2010/C 34/04

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 510/2006. Invändningar måste komma in till kommissionen senast sex månader efter dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTNING

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”PRLEŠKA TÜNKA”

EG nr: SI-PGI-0005-0533-24.03.2006

SUB ( ) SGB ( X )

I denna sammanfattning anges de viktigaste uppgifterna i produktspecifikationen i informationssyfte.

1.   Behörig myndighet i medlemsstaten:

| Namn: | Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano |
| --- | --- |
| Adress: | Dunajska 58 |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Namn:

Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano

Adress:

Dunajska 58

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

Tfn

+386 14789109

Fax

+386 14789055

E-post:

varnahrana.mkgp@gov.si

2.   Grupp:

| Namn: | Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot |
| --- | --- |
| Adress: | Križevci 11 |
| SI-9242 Križevci pri Ljutomeru |
| SLOVENIJA |

Namn:

Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot

Adress:

Križevci 11

SI-9242 Križevci pri Ljutomeru

SLOVENIJA

Tfn

+386 25888144

Fax

—

E-post:

—

Sammansättning:

Producenter/bearbetningsföretag ( X ) Annan ( )

3.   Produkttyp:

| Klass 1.2. | Köttprodukter (värmebehandlade, saltade, rökta etc.) |
| --- | --- |

Klass 1.2.

Köttprodukter (värmebehandlade, saltade, rökta etc.)

4.   Produktspecifikation:

(sammanfattning av kraven enligt artikel 4.2 i förordning (eg) nr 510/2006)

4.1   Beteckning:

”Prleška tünka”

4.2   Beskrivning:

”Prleška tünka” består av kött och finhackat späck. Köttbitarna (lägg, rygg, ländstycke eller hals av gris) saltas, torrvärmebehandlas och röks. Det hackade späcket framställs genom att det fasta ryggspäcket värmebehandlas och dessutom hackas och kryddas. Kött och späck lagras tillsammans i ett kärl i minst 30 dagar.

”Prleška tünka” består alltid av både kött och späck. Köttet har en jämn, ljusrosa färg som är kännetecknande för salt, värmebehandlat kött, och det är fritt från grå, mörka eller andra missfärgningar. Späcket är gräddvitt till färgen, har en lämplig, bredbar konsistens och innehåller små bitar av ett riskorns storlek. Smaken är karakteristisk.

Köttet smakar mognadslagrat, saltat och rökt kött, är lämpligt saltat och har en harmonisk, tydlig kryddsmak. Smaken av späck måste vara karakteristisk.

4.3   Geografiskt område:

”Prleška tünka” framställs i det geografiska området Prlekija, som omfattar kommunerna Ljutomer, Razkrižje, Križevci, Veržej, Sveti Jurij, Radenci, Gornja Radgona och Ormož.

4.4   Bevis på ursprung:

Alla producenter måste vara etablerade i det geografiska området.

Producenterna måste bevara uppgifter som visar att produktspecifikationen för ”Prleška tünka” uppfylls. De måste föra register över inköpta råvaror, framställningsprocess, lagringslängd, mikrobiologiska och organoleptiska analyser, och den mängd ”Prleška tünka” som producerats och sålts. ”Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot” (sammanslutning för främjande och skydd av specialiteter från Prlekija) kontrollerar producenternas etableringsplats och deras register, som ska visa att producenterna följer gällande regler och produktspecifikationen. Sammanslutningen har också ett register över producenter. Hela framställningsprocessen, från råvaror till slutprodukter, kan spåras tack vare stränga kontroller hos varje producent. Producenterna kontrolleras också av ett oberoende kontrollorgan som uppfyller kraven i den europeiska standarden EN 45011.

4.5   Framställningsmetod:

”Prleška tünka”består av kött och späck.

Griskött (lägg, rygg, ländstycke eller hals), utan ben, skinn och underhudsfett, konserveras med hjälp av saltlake med 2,4–2,8 % salt i förhållande till mängden färskt kött (NaNO2 tillåts i en koncentration på 0,5–0,6 %). Det kan också tillsättas upp till 0,5 % socker. Det är inte tillåtet att injicera saltlake i köttet. Andra kryddor som kan användas är peppar, vitlök, kummin och lagerblad. Saltningstemperaturen ska vara mellan 0 och 80 °C. Det jämnt saltade köttet torrvärmebehandlas och röks.

Späcket framställs genom att det fasta ryggspäcket värmebehandlas och sedan hackas i bitar med en diameter på 6–8 mm. Därefter saltas det med 2–2,4 % grovt salt. Det kan också tillsättas svartpeppar och vitlök.

Vid framställningen av ”Prleška tünka” varvas det bearbetade köttet och späcket i olika lager i ett kärl som kallas ”tünka”. Det nedersta lagret är späck, nästa lager är kött osv. Överst är alltid ett lager späck. Köttbitarna läggs på späcket på ett sådant sätt att de inte rör varandra. Köttet och späcket lagras tillsammans i ett kärl i minst 30 dagar.

”Prleška tünka” förvaras i slutna kärl eller säckar vid en temperatur på upp till 12 °C.

Färdigförpackad ”Prleška tünka” kan ha varierande vikt, men förhållandet kött/späck ska vara mellan 60:40 och 70:30.

Färdigförpackade enheter med ”Prleška tünka” innehåller den föreskrivna andelen späck och kött, som tas från lagringskärlen innan produkten förpackas. För att bevara produktens särskilda kvalitetsmässiga och organoleptiska egenskaper, och framför allt slutproduktens mikrobiologiska säkerhet, måste ”Prleška tünka” förpackas i det avgränsade geografiska området omedelbart efter lagringen. Den kan vakuumförpackas eller förpackas i modifierad atmosfär.

4.6   Samband

Skyddet av ”Prleška tünka” grundas på den traditionella framställningsmetod som ger produkten dess karakteristiska organoleptiska egenskaper.

Prlekija har i alla tider varit känt för grisuppfödning. Jordbrukarna började framställa ”tünka” framför allt som ett sätt att bevara kött hela året. De började därför lägga lager av kött i hackat späck, som de dessförinnan delvis låtit smälta och sedan saltat och kylt. Det stora träkärl, där köttet lades i fett, kallades ”tünka”, och detta uttryck används än i dag.

Av skriftliga källor från 1487 framgår att ”tünka” var känt på många kyrkegendomar och slott i det geografiska området.

Enligt andra källor var Prlekija i slutet av 1700-talet känt för hackat späck, bacon, torkat griskött och de särskilda träkärl (”tünka”) i vilka denna specialitet förvarades redan på den tiden.

Framställningen av ”Prleška tünka” har således genom flera generationer blivit den traditionella metoden för konservering av kött året runt.

Olika undersökningar har visat att den särskilda framställningsmetoden och beteckningen ”Prleška tünka” har bevarats i just det geografiska område som anges i punkt 4.3. I området sker nu framställningen på ett mer modernt sätt, samtidigt som hela traditionen i samband med framställningsmetoden bevarats.

Det rykte som ”Prleška tünka” har i dag bekräftas också av flera diplom och priser som produkten har fått i olika tävlingar. Ännu i dag är en traditionell måltid i Prlekija en bit svart bröd med späck och en skiva ”tünka”-kött, serverat med ättiksgurka.

4.7   Kontrollorgan:

| Namn: | Bureau Veritas, d.o.o. |
| --- | --- |
| Adress: | Linhartova 49a |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Namn:

Bureau Veritas, d.o.o.

Adress:

Linhartova 49a

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

Tfn

+386 14757670

Fax

+386 14747602

E-post:

info@bureauveritas.si

4.8   Märkning:

Producenter av ”Prleška tünka” som uppfyller kravspecifikationen (vilket bekräftas genom intyg) ska märka sina produkter med beteckningen ”Prleška tünka”, en gemensam logotyp i form av ett träkärl, den nationella kvalitetssymbolen och motsvarande gemenskapssymbol.

Utöver den information som krävs enligt gällande lagstiftning ska produktdeklarationen innehålla namnet på köttstycket (lägg, rygg, ländstycke eller hals) och förhållandet mellan kött och späck. Rygg och ländstycke får deklareras som ”šnita”, medan halsen får deklareras som ”šijak”. Förhållandet mellan kött och späck ska alltid anges så att totalen är 100.

Image

---

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/11

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2010/C 34/05

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt till invändningar som fastställs genom artikel 7 i förordning (EG) nr 510/2006. Invändningar mot ansökan måste komma in till kommissionen inom sex månader räknat från dagen för detta offentliggörande.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

”SCHROBENHAUSENER SPARGEL”/”SPARGEL AUS DEM SCHROBENHAUSENER LAND”/”SPARGEL AUS DEM ANBAUGEBIET SCHROBENHAUSEN”

EG-nr: DE-PGI-0005-0678-20.02.2008

SGB ( X ) SUB ( )

1.   Beteckning:

”Schrobenhausener Spargel”/”Spargel aus dem Schrobenhausener Land”/”Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen”

2.   Medlemsstat eller tredjeland:

Tyskland

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet:

3.1   Produkttyp (bilaga II i förordning (EG) nr 1898/2006):

| Klass 1.6 – | Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade |
| --- | --- |

Klass 1.6 –

Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade

3.2   Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i punkt 1 är tillämplig:

”Schrobenhausener Spargel”/”Spargel aus dem Schrobenhausener Land”/”Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen” (nedan kallat Schrobenhausener Spargel) är de ätbara skotten av sparrisväxten (Asparagus officinalis) som saluförs oskalade eller skalade. ”Schrobenhausener Spargel” odlas miljövänligt, i enlighet med god fackpraxis.

”Schrobenhausener Spargel” får som blekt sparris (vit och violett) vara högst 22 cm lång och som grön sparris vara högst 27 cm.

”Schrobenhausener Spargel” produceras i enlighet med UNECE-normen FFV04 (Asparagus).

Kännetecknande för smaken är en typiskt stark, lätt nötaktig arom.

Sparrisen ”sticks” (skärs) en till två gånger per dag och en noggrann och avpassad hantering efter skörden garanterar konsumenten färsk ”Schrobenhausener Spargel”, oberoende av leveransvägarna.

3.3   Råvaror (endast för bearbetade produkter):

—

3.4   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung):

—

3.5   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området:

”Schrobenhausener Spargel” får bara odlas på de avgränsade arealerna.

3.6   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.:

Efter skörden snabbkyls sparrisen för att bevara kvaliteten. Stänglarna snittas fackmässigt på längden och sorteras. Vid anslutande lagring ska temperaturen vara 1–2 °C och luftfuktigheten hög. Hos odlaren får kylkedjan inte brytas.

Förpackningarnas innehåll ska vara enhetligt, dvs. de får bara innehålla sparris från regionen Schrobenhausen (se punkt 4) med samma kvalitet, färggrupp och storlek. Dessutom ska den synliga delen av produkten vara representativ för innehållet.

3.7   Särskilda regler för märkning:

När ”Schrobenhausener Spargel” saluförs ska den vara försedd med följande grafiska bild:

Image

4.   Kort beskrivning av det geografiska området:

Det bayerska område där ”Schrobenhausener Spargel” odlas omfattar kommunerna Aichach, Aresing, Berg im Gau, Brunnen, Gachenbach, Geisenfeld, Gerolsbach, Hohenwart, Inchenhofen, Karlskron, Kühbach, Langenmosen, Pfaffenhofen an der Ilm, Pörnbach, Pöttmes, Reichertshofen, Rohrbach, Schrobenhausen och Waidhofen, som ligger i Landkreis Neuburg-Schrobenhausen, Aichach-Friedberg och Pfaffenhofen an der Ilm.

5.   Samband med det geografiska området:

5.1   Specifika uppgifter om det geografiska området:

Namnet på staden Schrobenhausen är oskiljaktigt förknippat med dess mest berömda produkt, nämligen ”Schrobenhausener Spargel”. Detta visar logotypen med staden Schrobenhausen i siluett som använts i årtionden.

Det äldsta uppgiften om odling av ”Schrobenhausener Spargel” finns i ett dokument från 1851 (en artikel i Wochenblatt av den 12 juli 1851).

Redan 1856 levererade greve von Sandizell sparris till hovköket i München. År 1913 planterade Christian Schad från Groß-Gerau den första sparrisen på en frilandsodling.

Produktionsområdet har gynnsamma växtbetingelser. Marken består i huvudsak av flygsand som övergår i lättare tertiära jordar, med ett typiskt inslag av silt- och lerjord. Denna mark värms snabbt upp på våren, är lätta att bearbeta och låter sparrisen växa snabbt och rakt.

Det handlar här om lätta, sandiga och djupa jordar med hög luftgenomsläpplighet. Konkret odlas ”Schrobenhausener Spargel” på följande typer av jordar:

| | Sandjord (S) |
| --- | --- |

Sandjord (S)

| | Sandjord med lerinslag (Sl) |
| --- | --- |

Sandjord med lerinslag (Sl)

| | Lerig sandjord (lS) |
| --- | --- |

Lerig sandjord (lS)

| | Sandig lerjord (SL) |
| --- | --- |

Sandig lerjord (SL)

Produktionsområdet i Schrobenhausen ligger cirka 400 m över havet. Genomsnittlig årstemperatur ligger på 7,5 °C. I medeltal regnar det 827 mm per år (nederbörden de senaste 25 åren), varav i genomsnitt 280 mm faller i juni till augusti.

5.2   Specifika uppgifter om produkten:

”Schrobenhausener Spargel” har en kvalitet som beror på ovan beskrivna klimatförhållanden och på jordarterna i det avgränsade området.

Enligt en konsumentundersökning som Tekniska universitetet i München genomfört är produkten välkänd vilket beror på produktionsbetingelserna (särskilt snabb växt gör sparrisen mjuk och ger den dess typiska starka, lätt nötaktiga smak). På detta vilar också jordbruksproduktens goda rykte och speciella anseende, som också är etablerat utanför produktionsområdet. Ur konsumentens synvinkel är det avgörande framför allt färskhet och ursprung, utöver den ovannämnda smaken.

Odlarnas sammanslutning (Spargelerzeugerverband Südbayern e.V.) rekommenderar de sorter som på grundval av agronomiska krav (försöksodling) och smakkrav särskilt väl uppfyller produktspecifikationen vid organoleptiska tester. Den förtecknar dessa sorter på sin webbplats http://www.spargel.de/anbau och uppdaterar varje år uppgifterna.

”Schrobenhausener Spargel” har också registrerats i databasen för typiska specialiteter från regionen Bayern, vilket understryker produktens särdrag och exklusivitet.

5.3.   Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB):

Kännetecknen för ”Schrobenhausener Spargel” beror inte bara på regionens klimat och speciella jordar utan också på sparrisodlandets långa tradition i produktionsområdet Schrobenhausen samt på jordbrukarnas yrkeskunnande sedan flera generationer. Tack vare de lätta, sandiga jordarna och dagliga skördar utmärker sig ”Schrobenhausener Spargel” genom sina synnerligen mjuka stänglar.

Anseende

Om sparrisens uppsving i regionen Schrobenhausenzeugen vittnar artiklar i Schrobenhausener Wochenblatt från 1914 respektive annonser från tjugotalet. År 1933 hade produktens goda rykte spritt sig till München. På femtiotalet odlade flera mindre jordbruksföretag denna ädla grönsak. Sitt största uppsving fick produktionsområdet i mitten av sjuttiotalet och början av åttiotalet.

Sparrisbranschen tar i dag en yta på cirka 900 ha i anspråk (inklusive plantodling) och har med tiden blivit en av de viktigaste näringsgrenarna i regionen Schrobenhausen.

De odlare som är bosatta i det geografiska området för sedan drygt 90 år sina erfarenheter av sparrisodling vidare till nya generationer. Kunnandet och erfarenheterna sörjer för bästa kvalitet, som är grundvalen för framgångsrik saluföring.

Sparrissäsongen är en ”femte årstid” i regionen och lockar dit flera dagsbesökare och turister från när och fjärran. Sparris är också temat för en resehandbok med cykel- och vandringsvägar genom regionen.

Kulinariskt ställer både privata kök och matställen under denna period sparrisen i centrum. Lokala invånare och cirka 40 000 besökare per år, som med sparrissäsongen strömmar till Schrobenhausen, överraskas av allt kreativare recept. Denna period svarar för en stor del av marknadernas och sparrismarknadernas omsättning av sparrisprodukter.

Stora skaror besöker också Europeiska sparrismuseet i Schrobenhausen. Det förknippar sparrisen med regionen Schrobenhausen och lockar varje år till sig cirka 10 000 besökare från hela världen.

Sedan 1975 utses varje år en sparrisdrottning i Schrobenhausen. Hon träffar regelbundet radio, tidningar och teve och sprider det goda rykte ”Schrobenhausener Spargel” har långt utanför regionen.

Anseendet har bekräftats vid undersökningar genomförda av Tekniska universitetet i München. Detsamma gäller prisuppgifter från organet ZMP (Zentrale Markt- und Preisberichtstelle) och grundar sig på nämnda produkters kvalitet.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

Markenblatt häfte 6, 11.2.2005, del 7, s. 1770.

(http://www.publikationen.dpma.de/DPMApublikationen/dld_gd_file.do?id=8)

---

11.2.2010

| 11.2.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 34/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 34/s3

---

MEDDELANDE

Den 11 februari 2010 utkommer i Europeiska unionens officiella tidning C 34 A”Gemensamma sortlistan över arter av lantbruksväxter – första tillägget till 28:e fullständiga utgåvan”.

Prenumeranter på EUT kan utan extra kostnad erhålla detta nummer i samma antal och språkversioner som man prenumererar på. De som önskar erhålla denna tidning ombeds att returnera nedanstående beställningssedel vederbörligen ifylld inklusive prenumerationskod (står till vänster på adressetiketterna och börjar med O/...). Detta nummer av EUT kommer att levereras utan extra kostnad i upp till ett år från utgivningsdatumet.

Den som inte är prenumerant kan beställa och betala denna EUT hos någon av våra kommersiella distributörer (se http://publications.europa.eu/others/agents/index_sv.htm).

Detta nummer av EUT – liksom alla EUT (L, C, CA och CE) – kan läsas gratis på Internet (http://eur-lex.europa.eu).

Image

---