# Úřední věstník L 225/2009

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2009.225.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 225 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5227. srpna 2009 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2009.225.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 225

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5227. srpna 2009

---

| Obsah | | II   Akty přijaté na základě Smlouvy o ES a Smlouvy o Euratomu, jejichž uveřejnění není povinné | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ROZHODNUTÍ |
| | | Komise |
| | | 2009/608/ES |
| | * | Rozhodnutí Komise ze dne 24. dubna 2007 o podpůrném opatření, jež uplatnila Belgie ve prospěch společnosti InterFerryBoats (C 46/05 (ex NN 9/04 a ex N 55/05))
  (oznámeno pod číslem K(2007) 1180)

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2009/609/ES |
| | * | Rozhodnutí Komise ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/05 poskytované Maďarskou republikou v rámci dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny
  (oznámeno pod číslem K(2008) 2223)

   (
  1
  ) | 53 |
| | | 2009/610/ES |
| | * | Rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2008 o státních podporách C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05), které Řecko poskytlo společnosti Řecké loděnice
  (oznámeno pod číslem K(2008) 3118)

   (
  1
  ) | 104 |
| | | 2009/611/ES |
| | * | Rozhodnutí Komise ze dne 8. července 2008 o opatřeních C 58/02 (ex N 118/02), která provedla Francie ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)
  (oznámeno pod číslem K(2008) 3182)

   (
  1
  ) | 180 |

Obsah

II   Akty přijaté na základě Smlouvy o ES a Smlouvy o Euratomu, jejichž uveřejnění není povinné

Strana

ROZHODNUTÍ

Komise

2009/608/ES

*

Rozhodnutí Komise ze dne 24. dubna 2007 o podpůrném opatření, jež uplatnila Belgie ve prospěch společnosti InterFerryBoats (C 46/05 (ex NN 9/04 a ex N 55/05))
  (oznámeno pod číslem K(2007) 1180)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem K(2007) 1180)

1

1

2009/609/ES

*

Rozhodnutí Komise ze dne 4. června 2008 o státní podpoře C 41/05 poskytované Maďarskou republikou v rámci dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny
  (oznámeno pod číslem K(2008) 2223)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem K(2008) 2223)

1

53

2009/610/ES

*

Rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2008 o státních podporách C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05), které Řecko poskytlo společnosti Řecké loděnice
  (oznámeno pod číslem K(2008) 3118)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem K(2008) 3118)

1

104

2009/611/ES

*

Rozhodnutí Komise ze dne 8. července 2008 o opatřeních C 58/02 (ex N 118/02), která provedla Francie ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)
  (oznámeno pod číslem K(2008) 3182)

   (
  1
  )

(oznámeno pod číslem K(2008) 3182)

1

180

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text s významem pro EHP |

---

(1)   Text s významem pro EHP

1

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Akty přijaté na základě Smlouvy o ES a Smlouvy o Euratomu, jejichž uveřejnění není povinné

ROZHODNUTÍ

Komise

| 27.8.2009 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 225/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2009

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 225/1

---

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 24. dubna 2007

o podpůrném opatření, jež uplatnila Belgie ve prospěch společnosti InterFerryBoats (C 46/05 (ex NN 9/04 a ex N 55/05))

(oznámeno pod číslem K(2007) 1180)

(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

(2009/608/ES)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

po vyzvání zúčastněných stran, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými články,

vzhledem k těmto důvodům:

1.   POSTUP

1.1   Případy NN 9/04 a N 55/05

| (1) | Dopisem ze dne 12. srpna 2003, zaevidovaným v Evropské komisi dne 20. srpna 2003 (TREN/A(03)27718), oznámily belgické orgány opatření na záchranu a restrukturalizaci, která vůči své dceřiné společnosti Inter Ferry Boats (IFB) uplatnila Société Nationale des Chemins de Fer Belges (SNCB/Národní společnost belgických železnic) prostřednictvím rámcové smlouvy uzavřené dne 7. dubna 2003 ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy. |
| --- | --- |

(1)

Dopisem ze dne 12. srpna 2003, zaevidovaným v Evropské komisi dne 20. srpna 2003 (TREN/A(03)27718), oznámily belgické orgány opatření na záchranu a restrukturalizaci, která vůči své dceřiné společnosti Inter Ferry Boats (IFB) uplatnila Société Nationale des Chemins de Fer Belges (SNCB/Národní společnost belgických železnic) prostřednictvím rámcové smlouvy uzavřené dne 7. dubna 2003 ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy.

| (2) | Dne 13. října 2003 (D(03)17546) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly Komisi další informace. Dne 12. prosince 2003 se konala s belgickými orgány k této otázce dvoustranná schůzka. V průběhu této schůzky byl Komisi předán restrukturalizační plán IFB. |
| --- | --- |

(2)

Dne 13. října 2003 (D(03)17546) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly Komisi další informace. Dne 12. prosince 2003 se konala s belgickými orgány k této otázce dvoustranná schůzka. V průběhu této schůzky byl Komisi předán restrukturalizační plán IFB.

| (3) | Belgické orgány odpověděly na dopis Komise dopisem ze dne 7. ledna 2004, zaevidovaným v Komisi dne 13. ledna 2004 (TREN/A(04)10708). Z tohoto dopisu vyplývá, že oznámená opatření byla odsouhlasena. V důsledku toho byl případ zaevidován pod číslem NN 9/04. Ke druhé schůzce došlo dne 30. dubna 2004. Belgické orgány zaslaly doplňující dokumenty, jež Komise požadovala při této schůzce, dopisem ze dne 15. června 2004, zaevidovaným v Komisi dne 21. června 2004 (TREN/A(04)23691). |
| --- | --- |

(3)

Belgické orgány odpověděly na dopis Komise dopisem ze dne 7. ledna 2004, zaevidovaným v Komisi dne 13. ledna 2004 (TREN/A(04)10708). Z tohoto dopisu vyplývá, že oznámená opatření byla odsouhlasena. V důsledku toho byl případ zaevidován pod číslem NN 9/04. Ke druhé schůzce došlo dne 30. dubna 2004. Belgické orgány zaslaly doplňující dokumenty, jež Komise požadovala při této schůzce, dopisem ze dne 15. června 2004, zaevidovaným v Komisi dne 21. června 2004 (TREN/A(04)23691).

| (4) | Dopisem ze dne 26. ledna 2005 (D(05)100339) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 25. března 2005, zaevidovaným v Komisi dne 30. března 2005 (TREN/A(05)7712). |
| --- | --- |

(4)

Dopisem ze dne 26. ledna 2005 (D(05)100339) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 25. března 2005, zaevidovaným v Komisi dne 30. března 2005 (TREN/A(05)7712).

| (5) | Dopisem ze dne 28. ledna 2005 (SG(2005)A1133) sdělily belgické orgány Komisi záměr SNCB přistoupit k dalšímu navýšení kapitálu IFB, které se v dohodách oznámených dne 12. srpna 2003 neuvádělo. Komise zaevidovala tento případ jako oznámení pod číslem N 55/2005. |
| --- | --- |

(5)

Dopisem ze dne 28. ledna 2005 (SG(2005)A1133) sdělily belgické orgány Komisi záměr SNCB přistoupit k dalšímu navýšení kapitálu IFB, které se v dohodách oznámených dne 12. srpna 2003 neuvádělo. Komise zaevidovala tento případ jako oznámení pod číslem N 55/2005.

| (6) | Dopisem ze dne 29. března 2005 (D(05)106199) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 28. dubna 2005, zaevidovaným v Komisi dne 3. května 2005 (SG(2005)A(05)4155). |
| --- | --- |

(6)

Dopisem ze dne 29. března 2005 (D(05)106199) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 28. dubna 2005, zaevidovaným v Komisi dne 3. května 2005 (SG(2005)A(05)4155).

| (7) | Dopisem ze dne 31. května 2005 (D(05)111096) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 30. června 2005, zaevidovaným v Komisi dne 1. července 2005 (TREN/A(05)16598). |
| --- | --- |

(7)

Dopisem ze dne 31. května 2005 (D(05)111096) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány dopisem ze dne 30. června 2005, zaevidovaným v Komisi dne 1. července 2005 (TREN/A(05)16598).

| (8) | Dne 16. září 2005 se konala pracovní schůzka Komise a belgických orgánů. Na této schůzce Komise požádala belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány elektronickou poštou dne 21. října 2005, zaevidovanou v Komisi dne 24. října 2005 (TREN/A(05)27067). |
| --- | --- |

(8)

Dne 16. září 2005 se konala pracovní schůzka Komise a belgických orgánů. Na této schůzce Komise požádala belgické orgány, aby poskytly další informace, které byly předány elektronickou poštou dne 21. října 2005, zaevidovanou v Komisi dne 24. října 2005 (TREN/A(05)27067).

1.2   Případ C 46/05

| (9) | Dopisem ze dne 7. prosince 2005 informovala Komise Belgii o svém rozhodnutí zahájit proti předmětným opatřením řízení ve smyslu čl. 88 odst. 2 Smlouvy. |
| --- | --- |

(9)

Dopisem ze dne 7. prosince 2005 informovala Komise Belgii o svém rozhodnutí zahájit proti předmětným opatřením řízení ve smyslu čl. 88 odst. 2 Smlouvy.

| (10) | Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
   (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření předložily své připomínky. Od třetích zúčastněných stran Komisi žádné připomínky v této věci doručeny nebyly. |
| --- | --- |

(10)

Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
   (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k předmětnému opatření předložily své připomínky. Od třetích zúčastněných stran Komisi žádné připomínky v této věci doručeny nebyly.

| (11) | Belgie odpověděla na dopis o zahájení řízení dopisem ze dne 14. února 2006, zaevidovaným v Komisi dne 15. února 2006 pod číslem TREN/A/13934. Týmž dopisem ze dne 14. února 2006 vzala zpět své oznámení ze dne 28. ledna 2005. |
| --- | --- |

(11)

Belgie odpověděla na dopis o zahájení řízení dopisem ze dne 14. února 2006, zaevidovaným v Komisi dne 15. února 2006 pod číslem TREN/A/13934. Týmž dopisem ze dne 14. února 2006 vzala zpět své oznámení ze dne 28. ledna 2005.

| (12) | Dne 1. června 2006 a 25. července 2006 se konaly pracovní schůzky oddělení Komise a belgických orgánů. Belgické orgány předaly Komisi další informace dopisem ze dne 29. června 2006, zaevidovaným Komisí téhož dne pod číslem TREN/A/25806, dopisem ze dne 20. září 2006, zaevidovaným téhož dne pod číslem TREN/A/32665, a elektronickou poštou ze dne 16. a 21. listopadu 2006, zaevidovanou pod čísly TREN/A/37638 a TREN/A/37981. |
| --- | --- |

(12)

Dne 1. června 2006 a 25. července 2006 se konaly pracovní schůzky oddělení Komise a belgických orgánů. Belgické orgány předaly Komisi další informace dopisem ze dne 29. června 2006, zaevidovaným Komisí téhož dne pod číslem TREN/A/25806, dopisem ze dne 20. září 2006, zaevidovaným téhož dne pod číslem TREN/A/32665, a elektronickou poštou ze dne 16. a 21. listopadu 2006, zaevidovanou pod čísly TREN/A/37638 a TREN/A/37981.

| (13) | Dopisem ze dne 30. listopadu 2006, který Komise obdržela dne 5. prosince 2006 a zaevidovala pod číslem TREN/A/39219, předaly belgické orgány dopis pana Karla Vincka, který se týká této věci. Belgické orgány zaslaly tento dopis na podporu své teze, podle níž rozhodnutí SNCB v této věci nelze přičítat Belgii, ale jedině SNCB. |
| --- | --- |

(13)

Dopisem ze dne 30. listopadu 2006, který Komise obdržela dne 5. prosince 2006 a zaevidovala pod číslem TREN/A/39219, předaly belgické orgány dopis pana Karla Vincka, který se týká této věci. Belgické orgány zaslaly tento dopis na podporu své teze, podle níž rozhodnutí SNCB v této věci nelze přičítat Belgii, ale jedině SNCB.

| (14) | Dopisem ze dne 5. února 2007 (D(07)302095) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace. Belgie předala tyto informace dopisem ze dne 6. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 7. února 2007 (A(07)24246), dopisem ze dne 8. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 9. února 2007 (A(07)23613), dopisem ze dne 13. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 15. února 2007 (A(07)24201) a dopisem ze dne 15. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 16. února 2007 (A(07)24362). |
| --- | --- |

(14)

Dopisem ze dne 5. února 2007 (D(07)302095) vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace. Belgie předala tyto informace dopisem ze dne 6. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 7. února 2007 (A(07)24246), dopisem ze dne 8. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 9. února 2007 (A(07)23613), dopisem ze dne 13. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 15. února 2007 (A(07)24201) a dopisem ze dne 15. února 2007, zaevidovaným v Komisi dne 16. února 2007 (A(07)24362).

| (15) | Dopisem ze dne 15. března 2007 (D(07)306248) a v průběhu pracovní schůzky, která se konala dne 16. března 2007, vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace. Belgie předala tyto informace dopisem ze dne 30. března 2007 zaevidovaným v Komisi téhož dne (A(07)28411). |
| --- | --- |

(15)

Dopisem ze dne 15. března 2007 (D(07)306248) a v průběhu pracovní schůzky, která se konala dne 16. března 2007, vyzvala Komise belgické orgány, aby poskytly další informace. Belgie předala tyto informace dopisem ze dne 30. března 2007 zaevidovaným v Komisi téhož dne (A(07)28411).

2.   PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ NA ZÁCHRANU A RESTRUKTURALIZACI

2.1   Strany rámcové smlouvy o záchraně a restrukturalizaci IFB

2.1.1   IFB

2.1.1.1   Popis společnosti

| (16) | IFB je akciová společnost podle belgického práva. SNCB vlastní 89,03 % akciového kapitálu. Dalšími akcionáři jsou CNC Transports, dceřiná firma patřící z 93,8 % SNCF (7,41 %), ICF (2,08 %) a EWS (English Welsh and Scottish Railway – 1,22 %). |
| --- | --- |

(16)

IFB je akciová společnost podle belgického práva. SNCB vlastní 89,03 % akciového kapitálu. Dalšími akcionáři jsou CNC Transports, dceřiná firma patřící z 93,8 % SNCF (7,41 %), ICF (2,08 %) a EWS (English Welsh and Scottish Railway – 1,22 %).

| (17) | IFB byla vytvořena dne 1. dubna 1998 sloučením těchto tří společností: Ferry Boats SA, Interferry SA a úseku „dráhy“ firmy Edmond Depaire Ltd. Jak Belgie prokázala výpisem z rejstříku společností, bylo toto sloučení druhem fúze absorpcí, při které Ferry Boats SA absorbovala Interferry SA; následně byl ke sloučenému subjektu přidán úsek drah firmy Edmond Depaire SA. IFB je tedy pokračovatelem právnické osoby Ferry Boats, která byla založena v roce 1923. |
| --- | --- |

(17)

IFB byla vytvořena dne 1. dubna 1998 sloučením těchto tří společností: Ferry Boats SA, Interferry SA a úseku „dráhy“ firmy Edmond Depaire Ltd. Jak Belgie prokázala výpisem z rejstříku společností, bylo toto sloučení druhem fúze absorpcí, při které Ferry Boats SA absorbovala Interferry SA; následně byl ke sloučenému subjektu přidán úsek drah firmy Edmond Depaire SA. IFB je tedy pokračovatelem právnické osoby Ferry Boats, která byla založena v roce 1923.

| (18) | IFB provádí hlavně dva druhy činnosti: logistiku pro železniční dopravu a pro kombinovanou dopravu (IFB Logistics) a provozování pevninských terminálů pro kombinovanou dopravu (IFB Terminals). Činnost podniku byla podrobně popsána v dopise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v bodech 16 až 29. |
| --- | --- |

(18)

IFB provádí hlavně dva druhy činnosti: logistiku pro železniční dopravu a pro kombinovanou dopravu (IFB Logistics) a provozování pevninských terminálů pro kombinovanou dopravu (IFB Terminals). Činnost podniku byla podrobně popsána v dopise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v bodech 16 až 29.

| (19) | K těmto činnostem je třeba přidat účasti a dceřiné firmy, které IFB vlastní nebo vlastnila v Belgii a v zahraničí ve firmách provozujících námořní a pevninské terminály, a rovněž v dopravních společnostech. Tyto účasti a dceřiné firmy byly podrobně popsány v bodě 30 a následujících dopisu o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Belgie informovala Komisi, že některé faktické informace obsažené v dopise o zahájení řízení buď nebyly zcela správné nebo se od té doby změnily. Faktické změny, k nimž došlo v době po zaslání dopisu o zahájení řízení, jsou popsány v následujících bodech. V ostatním odkazujeme na rozhodnutí o zahájení řízení (body 30 až 49). |
| --- | --- |

(19)

K těmto činnostem je třeba přidat účasti a dceřiné firmy, které IFB vlastní nebo vlastnila v Belgii a v zahraničí ve firmách provozujících námořní a pevninské terminály, a rovněž v dopravních společnostech. Tyto účasti a dceřiné firmy byly podrobně popsány v bodě 30 a následujících dopisu o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Belgie informovala Komisi, že některé faktické informace obsažené v dopise o zahájení řízení buď nebyly zcela správné nebo se od té doby změnily. Faktické změny, k nimž došlo v době po zaslání dopisu o zahájení řízení, jsou popsány v následujících bodech. V ostatním odkazujeme na rozhodnutí o zahájení řízení (body 30 až 49).

| (20) | Podíly IFB v terminálech v Belgii. IFB se stáhla z terminálu v Zeebrugge. V bodě 39 dopisu o zahájení řízení se píše, že chtěla prodat své podíly zájmovému sdružení OCHZ. Ve skutečnosti společnost IFB prodala své podíly společnosti Hesse-Noord Natie, se kterou tento terminál společně provozovala. |
| --- | --- |

(20)

Podíly IFB v terminálech v Belgii. IFB se stáhla z terminálu v Zeebrugge. V bodě 39 dopisu o zahájení řízení se píše, že chtěla prodat své podíly zájmovému sdružení OCHZ. Ve skutečnosti společnost IFB prodala své podíly společnosti Hesse-Noord Natie, se kterou tento terminál společně provozovala.

| (21) | V bodě 41 dopisu o zahájení řízení se píše, že společnost IFB vlastní 16,76 % společnosti Dry Port Mouscron-Lille. Belgie informovala Komisi, že v důsledku navýšení kapitálu společnosti dne 29. června 2006, jehož se IFB neúčastnila, a rovněž po vstupu soukromého investora DELCATRANS do kapitálu společnosti, se její podíl snížil na 11,07 %. |
| --- | --- |

(21)

V bodě 41 dopisu o zahájení řízení se píše, že společnost IFB vlastní 16,76 % společnosti Dry Port Mouscron-Lille. Belgie informovala Komisi, že v důsledku navýšení kapitálu společnosti dne 29. června 2006, jehož se IFB neúčastnila, a rovněž po vstupu soukromého investora DELCATRANS do kapitálu společnosti, se její podíl snížil na 11,07 %.

| (22) | Podíl IFB v terminálech ve Francii. Společnost IFB prodala svůj 30 % podíl ve společnosti Nord France Terminal International OU (dále jen NFTI-ou) na podzim roku 2006 společnosti CMA-CGM. Po této transakci IFB vlastní ve Francii pouze 2 % podíl ve společnosti CNC transports, která byla od té doby přejmenována na Naviland Cargo. |
| --- | --- |

(22)

Podíl IFB v terminálech ve Francii. Společnost IFB prodala svůj 30 % podíl ve společnosti Nord France Terminal International OU (dále jen NFTI-ou) na podzim roku 2006 společnosti CMA-CGM. Po této transakci IFB vlastní ve Francii pouze 2 % podíl ve společnosti CNC transports, která byla od té doby přejmenována na Naviland Cargo.

2.1.1.2   Příslušné trhy a tržní podíly IFB

| (23) | Komise v rozhodnutí o zahájení řízení (body 50 až 54) konstatovala, že pro činnost IFB Logistique je nutno rozlišovat dva různé produktové trhy, tj. zasilatelskou činnost a logistickou činnost. Tyto trhy byly definovány jako vnitrostátní trhy a tržní podíl IFB Logistics byl vypočítán ve výši 2 % a 5 %. |
| --- | --- |

(23)

Komise v rozhodnutí o zahájení řízení (body 50 až 54) konstatovala, že pro činnost IFB Logistique je nutno rozlišovat dva různé produktové trhy, tj. zasilatelskou činnost a logistickou činnost. Tyto trhy byly definovány jako vnitrostátní trhy a tržní podíl IFB Logistics byl vypočítán ve výši 2 % a 5 %.

| (24) | Pokud jde o trh terminálů, rozhodnutí o zahájení řízení (body 55 až 59) rozlišuje mezi pevninskými terminály a námořními terminály. IFB mezitím zrušila všechny své podíly v námořních terminálech. Ani zúčastněné strany, ani Belgie nezpochybnily definici obsaženou v rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(24)

Pokud jde o trh terminálů, rozhodnutí o zahájení řízení (body 55 až 59) rozlišuje mezi pevninskými terminály a námořními terminály. IFB mezitím zrušila všechny své podíly v námořních terminálech. Ani zúčastněné strany, ani Belgie nezpochybnily definici obsaženou v rozhodnutí o zahájení řízení.

| (25) | Trh železniční nákladní dopravy je vedlejším trhem těchto dvou trhů. Od roku 2003 byl otevřen pro mezinárodní nákladní dopravu z Belgie a do Belgie v souladu se směrnicí Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (2). Toto otevření mezinárodní nákladní dopravy doplnilo otevření vnitrostátní nákladní dopravy dne 1. ledna 2007 v souladu se směrnicí 91/440/EHS, které bylo v Belgii provedeno královským dekretem ze dne 13. prosince 2005. |
| --- | --- |

(25)

Trh železniční nákladní dopravy je vedlejším trhem těchto dvou trhů. Od roku 2003 byl otevřen pro mezinárodní nákladní dopravu z Belgie a do Belgie v souladu se směrnicí Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (2). Toto otevření mezinárodní nákladní dopravy doplnilo otevření vnitrostátní nákladní dopravy dne 1. ledna 2007 v souladu se směrnicí 91/440/EHS, které bylo v Belgii provedeno královským dekretem ze dne 13. prosince 2005.

2.1.2   SNCB

| (26) | Společnost SNCB byla založena belgickým zákonem ze dne 23. července 1926 o založení Société Nationale des Chemins de Fer Belges
   (3). Od 14. října 1992 (4) je to nezávislý veřejný podnik a veřejnoprávní akciová společnost (5). |
| --- | --- |

(26)

Společnost SNCB byla založena belgickým zákonem ze dne 23. července 1926 o založení Société Nationale des Chemins de Fer Belges
   (3). Od 14. října 1992 (4) je to nezávislý veřejný podnik a veřejnoprávní akciová společnost (5).

| (27) | Belgický stát reformoval strukturu SNCB k 1. lednu 2005. Společnost byla rozdělena do tří různých společností:






  — | SNCB Holding, holdingová společnost, která vlastní 100 % podíl ve dvou ostatních společnostech, jimiž jsou: |
| --- | --- | --- |

(27)

Belgický stát reformoval strukturu SNCB k 1. lednu 2005. Společnost byla rozdělena do tří různých společností:

—

SNCB Holding, holdingová společnost, která vlastní 100 % podíl ve dvou ostatních společnostech, jimiž jsou:

| — | Infrabel, která je správcem železniční infrastruktury, a |
| --- | --- |

—

Infrabel, která je správcem železniční infrastruktury, a

| — | nová SNCB, jejímž úkolem je poskytování dopravních služeb. |
| --- | --- |

—

nová SNCB, jejímž úkolem je poskytování dopravních služeb.

Vlastníkem 100 % podílu ve společnosti SNCB Holding je belgický stát.

| (28) | Správními orgány SNCB jsou správní rada, řídící výbor a delegovaný člen správní rady. Správní rada se skládá z 10 členů, včetně delegovaného člena správní rady. Členy správní rady jmenuje král formou usnesení projednaného v radě ministrů. |
| --- | --- |

(28)

Správními orgány SNCB jsou správní rada, řídící výbor a delegovaný člen správní rady. Správní rada se skládá z 10 členů, včetně delegovaného člena správní rady. Členy správní rady jmenuje král formou usnesení projednaného v radě ministrů.

| (29) | Belgickou vládu zastupuje ve správní radě vládní komisař. Vládní komisař může požádat belgické orgány, aby zrušily rozhodnutí správní rady ve věci, která je cizí plnění poslání veřejné služby, jestliže toto rozhodnutí „způsobuje [...] újmu realizaci úkolů veřejné služby“ (čl. 23 odst. 2 zákona). |
| --- | --- |

(29)

Belgickou vládu zastupuje ve správní radě vládní komisař. Vládní komisař může požádat belgické orgány, aby zrušily rozhodnutí správní rady ve věci, která je cizí plnění poslání veřejné služby, jestliže toto rozhodnutí „způsobuje [...] újmu realizaci úkolů veřejné služby“ (čl. 23 odst. 2 zákona).

2.2   Finanční obtíže společnosti IFB v letech 2001 a 2002

| (30) | Je zapotřebí nejdříve analyzovat příčiny, které způsobily finanční obtíže, a poté popsat reakci vedoucích činitelů IFB a SNCB. |
| --- | --- |

(30)

Je zapotřebí nejdříve analyzovat příčiny, které způsobily finanční obtíže, a poté popsat reakci vedoucích činitelů IFB a SNCB.

2.2.1   Finanční obtíže

| (31) | Hlavní příčina nesnází IFB spočívá ve finančních obtížích, s nimiž se v letech 2001 a 2002 potýkaly její podíly ve Francii, které se všechny nacházely v přístavu Dunkerque. Finanční obtíže se týkaly rovněž činnosti „IFB Logistics“ a „IFB Terminals“, které v roce 2002 skončily se ztrátou. |
| --- | --- |

(31)

Hlavní příčina nesnází IFB spočívá ve finančních obtížích, s nimiž se v letech 2001 a 2002 potýkaly její podíly ve Francii, které se všechny nacházely v přístavu Dunkerque. Finanční obtíže se týkaly rovněž činnosti „IFB Logistics“ a „IFB Terminals“, které v roce 2002 skončily se ztrátou.

| (32) | Jak ukazuje schéma 1, celková výše ztrát IFB za rok 2002 dosáhla 110 mil. EUR. 12,2 mil. EUR byly provozní ztráty před úpravou účtů v rámci IFB Logistics (4,7 mil. EUR) a IFB Terminals (7,5 mil. EUR). K tomu se přidala provozní ztráta 1,2 mil. EUR v rámci investičního podílu v OCHZ. Tyto ztráty v celkové výši 13,4 mil. EUR představovaly 12 % celkových ztrát. Ostatní ztráty v roce 2002, tj. 96,6 mil. EUR, pocházely ze snížení hodnoty a z rezerv v rámci nezbytné úpravy účtů v důsledku problémů, s nimiž se společnost potýkala ve Francii a v Belgii. 75 % tohoto snížení hodnoty a rezerv pocházelo z investičních podílů IFB. Z této části se 76 % týkalo investičních podílů ve Francii.

  Schéma 1


  Přehled ztrát v roce 2002


  (v mil. EUR) |
| --- | --- |

(32)

Jak ukazuje schéma 1, celková výše ztrát IFB za rok 2002 dosáhla 110 mil. EUR. 12,2 mil. EUR byly provozní ztráty před úpravou účtů v rámci IFB Logistics (4,7 mil. EUR) a IFB Terminals (7,5 mil. EUR). K tomu se přidala provozní ztráta 1,2 mil. EUR v rámci investičního podílu v OCHZ. Tyto ztráty v celkové výši 13,4 mil. EUR představovaly 12 % celkových ztrát. Ostatní ztráty v roce 2002, tj. 96,6 mil. EUR, pocházely ze snížení hodnoty a z rezerv v rámci nezbytné úpravy účtů v důsledku problémů, s nimiž se společnost potýkala ve Francii a v Belgii. 75 % tohoto snížení hodnoty a rezerv pocházelo z investičních podílů IFB. Z této části se 76 % týkalo investičních podílů ve Francii.

Schéma 1

Přehled ztrát v roce 2002

(v mil. EUR)

Image

2.2.2   Reakce vedení IFB a SNCB

| (33) | Od konce roku 2000 společnost IFB přestala platit faktury, které jí zasílala SNCB za poskytování vlakových služeb. V roce 2001 a zejména v roce 2002 IFB pokračovala v této praxi, kterou SNCB tolerovala. Tak se stalo, že koncem ledna 2003 měla IFB neuhrazené faktury SNCB v celkové hodnotě 63 mil. EUR. Neplacení těchto faktur vysvětluje, proč přes vážné finanční obtíže IFB dokázala přežít. |
| --- | --- |

(33)

Od konce roku 2000 společnost IFB přestala platit faktury, které jí zasílala SNCB za poskytování vlakových služeb. V roce 2001 a zejména v roce 2002 IFB pokračovala v této praxi, kterou SNCB tolerovala. Tak se stalo, že koncem ledna 2003 měla IFB neuhrazené faktury SNCB v celkové hodnotě 63 mil. EUR. Neplacení těchto faktur vysvětluje, proč přes vážné finanční obtíže IFB dokázala přežít.

| (34) | Dne 21. května 2002 konstatovala správní rada IFB, že po ztrátách vzniklých od konce roku 2000 se vlastní kapitál snížil na méně než polovinu akciového kapitálu. V souladu s článkem 633 belgického zákoníku o společnostech svolala společnost IFB mimořádnou valnou hromadu akcionářů IFB. |
| --- | --- |

(34)

Dne 21. května 2002 konstatovala správní rada IFB, že po ztrátách vzniklých od konce roku 2000 se vlastní kapitál snížil na méně než polovinu akciového kapitálu. V souladu s článkem 633 belgického zákoníku o společnostech svolala společnost IFB mimořádnou valnou hromadu akcionářů IFB.

| (35) | V průběhu této valné hromady SNCB jako většinový vlastník předložila závazek na podporu provozních výdajů IFB udělením zálohy ve výši 2,5 mil. EUR. Tento závazek SNCB byl schválen správní radou SNCB. Na základě tohoto závazku akcionáři rozhodli, že zatím bude činnost IFB pokračovat, a požádali společnost IFB, aby vypracovala komplexní restrukturalizační plán zahrnující dceřiné společnosti a řízení terminálů. |
| --- | --- |

(35)

V průběhu této valné hromady SNCB jako většinový vlastník předložila závazek na podporu provozních výdajů IFB udělením zálohy ve výši 2,5 mil. EUR. Tento závazek SNCB byl schválen správní radou SNCB. Na základě tohoto závazku akcionáři rozhodli, že zatím bude činnost IFB pokračovat, a požádali společnost IFB, aby vypracovala komplexní restrukturalizační plán zahrnující dceřiné společnosti a řízení terminálů.

| (36) | Správní rada SNCB na své schůzi dne 19. července 2002 zhodnotila situaci své dceřiné společnosti IFB. Delegovaný člen správní rady IFB vylíčil situaci skupiny; poté správní rada učinila toto rozhodnutí: „Rada dává svůj souhlas s příspěvkem hotovosti ve výši 2,5 mil. EUR, který je nezbytný pro zabezpečení potřeb likvidity a zajištění kontinuity IFB do konce října 2002 (tato částka bude zřejmě představovat zálohu na pravděpodobné navýšení kapitálu).“ |
| --- | --- |

(36)

Správní rada SNCB na své schůzi dne 19. července 2002 zhodnotila situaci své dceřiné společnosti IFB. Delegovaný člen správní rady IFB vylíčil situaci skupiny; poté správní rada učinila toto rozhodnutí: „Rada dává svůj souhlas s příspěvkem hotovosti ve výši 2,5 mil. EUR, který je nezbytný pro zabezpečení potřeb likvidity a zajištění kontinuity IFB do konce října 2002 (tato částka bude zřejmě představovat zálohu na pravděpodobné navýšení kapitálu).“

| (37) | Po schválení správní radou společnost SNCB vyplatila společnosti IFB v průběhu druhého pololetí 2002 zálohu ve výši 2 500 000 EUR podle tohoto kalendáře:






  — | 6.8.2002: vyplacení částky 1 000 000 EUR, |
| --- | --- | --- |

(37)

Po schválení správní radou společnost SNCB vyplatila společnosti IFB v průběhu druhého pololetí 2002 zálohu ve výši 2 500 000 EUR podle tohoto kalendáře:

—

6.8.2002: vyplacení částky 1 000 000 EUR,

| — | 17.9.2002: vyplacení částky 1 000 000 EUR, |
| --- | --- |

—

17.9.2002: vyplacení částky 1 000 000 EUR,

| — | 30.9.2002: vyplacení částky 500 000 EUR. |
| --- | --- |

—

30.9.2002: vyplacení částky 500 000 EUR.

| (38) | Tato záloha byla úročena ve výši 3,1 %; byla beze zbytku vrácena v červenci 2003. Splátky probíhaly ve dvou etapách:






  — | dne 15. července 2003 IFB splatila z této sumy částku 1 500 000 EUR navýšenou o úroky ve výši 40 422,04 EUR, |
| --- | --- | --- |

(38)

Tato záloha byla úročena ve výši 3,1 %; byla beze zbytku vrácena v červenci 2003. Splátky probíhaly ve dvou etapách:

—

dne 15. července 2003 IFB splatila z této sumy částku 1 500 000 EUR navýšenou o úroky ve výši 40 422,04 EUR,

| — | dne 23. července 2003 splatila IFB společnosti SNCB zůstatek ve výši 1 000 000 EUR navýšený o úroky ve výši 26 883,35 EUR. |
| --- | --- |

—

dne 23. července 2003 splatila IFB společnosti SNCB zůstatek ve výši 1 000 000 EUR navýšený o úroky ve výši 26 883,35 EUR.

| (39) | Dne 19. září 2002 delegovaný člen správní rady IFB uložil dvěma revizorům, aby vypracovali zvláštní zprávu s cílem vyhodnotit finanční situaci podniku. Vzhledem k závěrům této zprávy, předané IFB dne 4. prosince 2002 a vzápětí společnosti SNCB, dala správní rada SNCB dne 20. prosince 2002 svůj zásadní souhlas s upsáním navýšení kapitálu IFB. Dne 24. prosince 2002 schválila tento návrh rovněž mimořádná valná hromada akcionářů IFB. |
| --- | --- |

(39)

Dne 19. září 2002 delegovaný člen správní rady IFB uložil dvěma revizorům, aby vypracovali zvláštní zprávu s cílem vyhodnotit finanční situaci podniku. Vzhledem k závěrům této zprávy, předané IFB dne 4. prosince 2002 a vzápětí společnosti SNCB, dala správní rada SNCB dne 20. prosince 2002 svůj zásadní souhlas s upsáním navýšení kapitálu IFB. Dne 24. prosince 2002 schválila tento návrh rovněž mimořádná valná hromada akcionářů IFB.

| (40) | Vedení IFB vypracovalo s pomocí konzultanta McKinseyho restrukturalizační plán IFB. Tento restrukturalizační plán, který je podrobně popsán v bodech 73 až 86 stávajícího rozhodnutí, byl schválen správní radou IFB dne 23. března 2003. |
| --- | --- |

(40)

Vedení IFB vypracovalo s pomocí konzultanta McKinseyho restrukturalizační plán IFB. Tento restrukturalizační plán, který je podrobně popsán v bodech 73 až 86 stávajícího rozhodnutí, byl schválen správní radou IFB dne 23. března 2003.

| (41) | Dále pak vedení obou společností (IFB a SNCB) stanovilo podrobnosti záchrany a restrukturalizace IFB v „rámcové smlouvě o restrukturalizaci IFB“, kterou obě společnosti podepsaly dne 7. dubna 2003. Na druhé mimořádné valné hromadě akcionáři IFB vyslovili souhlas s pokračováním činnosti IFB na základě této rámcové smlouvy. |
| --- | --- |

(41)

Dále pak vedení obou společností (IFB a SNCB) stanovilo podrobnosti záchrany a restrukturalizace IFB v „rámcové smlouvě o restrukturalizaci IFB“, kterou obě společnosti podepsaly dne 7. dubna 2003. Na druhé mimořádné valné hromadě akcionáři IFB vyslovili souhlas s pokračováním činnosti IFB na základě této rámcové smlouvy.

2.3   Opatření pro záchranu a restrukturalizaci dle „rámcové smlouvy mezi SNCB a IFB o restrukturalizaci IFB“ ze dne 7. dubna 2003

| (42) | Článek 2 rámcové smlouvy stanoví, že provádění schválených opatření mezi stranami bude probíhat ve dvou fázích – ve fázi záchrany a ve fázi restrukturalizace. |
| --- | --- |

(42)

Článek 2 rámcové smlouvy stanoví, že provádění schválených opatření mezi stranami bude probíhat ve dvou fázích – ve fázi záchrany a ve fázi restrukturalizace.

2.3.1   Způsoby a podmínky realizace záchranných opatření

| (43) | Článek 3 rámcové smlouvy stanoví tato záchranná opatření:






  — | poskytnutí vratné zálohy 5 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(43)

Článek 3 rámcové smlouvy stanoví tato záchranná opatření:

—

poskytnutí vratné zálohy 5 mil. EUR,

| — | poskytnutí úvěrové facility v maximální výši 15 milionů a |
| --- | --- |

—

poskytnutí úvěrové facility v maximální výši 15 milionů a

| — | poskytnutí provizorní platební lhůty pro dluh IFB vůči SNCB ve výši 63 mil. EUR. |
| --- | --- |

—

poskytnutí provizorní platební lhůty pro dluh IFB vůči SNCB ve výši 63 mil. EUR.

| (44) | Trvání těchto opatření bylo omezeno na 12 měsíců; byla však prodloužena tichou dohodou stran až do dne navýšení kapitálu. |
| --- | --- |

(44)

Trvání těchto opatření bylo omezeno na 12 měsíců; byla však prodloužena tichou dohodou stran až do dne navýšení kapitálu.

| (45) | Úroková míra vratné zálohy a částek čerpaných z úvěrové facility se rovná referenční úrokové míře, kterou Komise používá pro státní podporu. Úroky budou kapitalizovány a jejich platba proběhne zároveň s platbou dlužných pohledávek. |
| --- | --- |

(45)

Úroková míra vratné zálohy a částek čerpaných z úvěrové facility se rovná referenční úrokové míře, kterou Komise používá pro státní podporu. Úroky budou kapitalizovány a jejich platba proběhne zároveň s platbou dlužných pohledávek.

| (46) | Dluhy ve výši 63 mil. EUR jsou úročeny smluveným úrokem z prodlení ve výši 5,4 %. Úroky budou kapitalizovány a splaceny zároveň se zaplacením hlavní pohledávky. |
| --- | --- |

(46)

Dluhy ve výši 63 mil. EUR jsou úročeny smluveným úrokem z prodlení ve výši 5,4 %. Úroky budou kapitalizovány a splaceny zároveň se zaplacením hlavní pohledávky.

| (47) | Úroky, které IFB měla zaplatit společnosti SNCB z dluhů a úvěrové facility v roce 2002, činily 2,2 mil. EUR, v roce 20 033,9 mil. EUR, v roce 20 044,7 mil. EUR, v roce 20 055,2 mil. EUR a v roce 2006 by dosáhly 4,4 mil. EUR. |
| --- | --- |

(47)

Úroky, které IFB měla zaplatit společnosti SNCB z dluhů a úvěrové facility v roce 2002, činily 2,2 mil. EUR, v roce 20 033,9 mil. EUR, v roce 20 044,7 mil. EUR, v roce 20 055,2 mil. EUR a v roce 2006 by dosáhly 4,4 mil. EUR.

| (48) | Článek 7 smlouvy stanoví, že IFB se vzdává promlčení svých dluhů vůči SNCB. |
| --- | --- |

(48)

Článek 7 smlouvy stanoví, že IFB se vzdává promlčení svých dluhů vůči SNCB.

| (49) | Soubor těchto opatření byl realizován hned po podepsání rámcové smlouvy, tj. 7. dubna 2003. IFB však vratnou zálohu nepoužila. |
| --- | --- |

(49)

Soubor těchto opatření byl realizován hned po podepsání rámcové smlouvy, tj. 7. dubna 2003. IFB však vratnou zálohu nepoužila.

2.3.2   Způsoby a podmínky realizace restrukturalizačních opatření

| (50) | Článek 4 rámcové smlouvy nazvaný „způsoby poskytnutí souhrnu ‚restrukturalizačních opatření‘“ měl toto znění:
  „Strany potvrzují svůj záměr uplatnit následující opatření, budou-li tato opatření v souladu s restrukturalizačním plánem, který schválí obě jejich správní rady, belgický stát a popřípadě ES, a s výhradou, že budou schválena akcionáři IFB:






  — | kapitalizace vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(50)

Článek 4 rámcové smlouvy nazvaný „způsoby poskytnutí souhrnu ‚restrukturalizačních opatření‘“ měl toto znění:

„Strany potvrzují svůj záměr uplatnit následující opatření, budou-li tato opatření v souladu s restrukturalizačním plánem, který schválí obě jejich správní rady, belgický stát a popřípadě ES, a s výhradou, že budou schválena akcionáři IFB:

—

kapitalizace vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR,

| — | kapitalizace vyčerpané části úvěrové facility v maximální výši 15 mil. EUR [...], |
| --- | --- |

—

kapitalizace vyčerpané části úvěrové facility v maximální výši 15 mil. EUR [...],

| — | kapitalizace dluhů ve výši [...] 63 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

kapitalizace dluhů ve výši [...] 63 mil. EUR,

| — | případně a s podmínkou, že se v této věci shodnou obě strany, další navýšení kapitálu [...].“ |
| --- | --- |

—

případně a s podmínkou, že se v této věci shodnou obě strany, další navýšení kapitálu [...].“

| (51) | Na realizaci tohoto navýšení kapitálu se uplatňuje odkládací podmínka stanovená v článku 5 rámcové smlouvy, totiž jeho schválení Komisí ve smyslu pravidel platných pro státní podpory. Článek 5 má toto znění:
  „Závazky kontrahované SNCB [...] podléhají následující odkládací podmínce. Strany požádají belgický stát, aby co nejdříve informoval ES o stávající rámcové smlouvě. Strany rovněž požádají belgický stát, aby v případě, že by se ES právem domnívalo v rámci tohoto sdělení, že [rámcová smlouva] zahrnuje poskytnutí státní podpory (ve smyslu článku 87 Smlouvy o založení ES), oznámil [rámcovou smlouvu] ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Aby ES mělo možnost zaujmout postoj, nezačne se [rámcová smlouva] každopádně provádět ve lhůtě 15 pracovních dnů ode dne oznámení ES. V případě, že [rámcová smlouva] by oprávněně byla kvalifikována Evropským společenstvím celkově jako státní podpora, nezačne se provádět dříve, než příslušná podpora bude ES explicitně nebo implicitně schválena, a bude se případně provádět v rozsahu a za podmínek vyložených v aktu schválení.
  V případě, že by ES částečně nebo úplně kvalifikovalo [rámcovou smlouvu] jako státní podporu, a za předpokladu a v míře, v níž by tato podpora byla prohlášená za neslučitelnou se společným trhem, budou strany jednat v dobré víře o proveditelnosti dalších opatřeních požadovaných vůči IFB, aniž by měly povinnost realizovat tato další nebo přizpůsobená opatření, budou-li okolnosti, za nichž by se podpora měla uskutečnit, považovány za naprosto neopodstatněné.“ |
| --- | --- |

(51)

Na realizaci tohoto navýšení kapitálu se uplatňuje odkládací podmínka stanovená v článku 5 rámcové smlouvy, totiž jeho schválení Komisí ve smyslu pravidel platných pro státní podpory. Článek 5 má toto znění:

„Závazky kontrahované SNCB [...] podléhají následující odkládací podmínce. Strany požádají belgický stát, aby co nejdříve informoval ES o stávající rámcové smlouvě. Strany rovněž požádají belgický stát, aby v případě, že by se ES právem domnívalo v rámci tohoto sdělení, že [rámcová smlouva] zahrnuje poskytnutí státní podpory (ve smyslu článku 87 Smlouvy o založení ES), oznámil [rámcovou smlouvu] ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Aby ES mělo možnost zaujmout postoj, nezačne se [rámcová smlouva] každopádně provádět ve lhůtě 15 pracovních dnů ode dne oznámení ES. V případě, že [rámcová smlouva] by oprávněně byla kvalifikována Evropským společenstvím celkově jako státní podpora, nezačne se provádět dříve, než příslušná podpora bude ES explicitně nebo implicitně schválena, a bude se případně provádět v rozsahu a za podmínek vyložených v aktu schválení.

V případě, že by ES částečně nebo úplně kvalifikovalo [rámcovou smlouvu] jako státní podporu, a za předpokladu a v míře, v níž by tato podpora byla prohlášená za neslučitelnou se společným trhem, budou strany jednat v dobré víře o proveditelnosti dalších opatřeních požadovaných vůči IFB, aniž by měly povinnost realizovat tato další nebo přizpůsobená opatření, budou-li okolnosti, za nichž by se podpora měla uskutečnit, považovány za naprosto neopodstatněné.“

| (52) | Belgické občanské právo stanoví, že jakmile je splněna odkládací podmínka, je smlouva platná se zpětnou platností. |
| --- | --- |

(52)

Belgické občanské právo stanoví, že jakmile je splněna odkládací podmínka, je smlouva platná se zpětnou platností.

| (53) | Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány informovaly Komisi, že navýšení kapitálu se uskuteční přesně jak strany dohodly v rámcové smlouvě, bude-li Komisí schváleno. Provede se ve výši 95,3 mil. EUR a tato částka se skládá následovně:






  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| Kapitalizace úvěrové facility | 15 |
| Kapitalizace dluhů IFB vůči SNCB | 63 |
| Kapitalizace úroků vzniklých u úvěrové facility a dluhů v letech 2002 až 2006 (za rok 2006 pouze částečně) | 17,3 |
| Celkem | 95,3 |

(53)

Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány informovaly Komisi, že navýšení kapitálu se uskuteční přesně jak strany dohodly v rámcové smlouvě, bude-li Komisí schváleno. Provede se ve výši 95,3 mil. EUR a tato částka se skládá následovně:

(v mil. EUR)

Kapitalizace úvěrové facility

15

Kapitalizace dluhů IFB vůči SNCB

63

Kapitalizace úroků vzniklých u úvěrové facility a dluhů v letech 2002 až 2006 (za rok 2006 pouze částečně)

17,3

Celkem

95,3

| (54) | Belgické orgány informovaly Komisi, že navýšení se nebude týkat všech úroků vzniklých v roce 2006, aby bylo zajištěno, že poměr dluhů / vlastního kapitálu IFB odpovídá průměrné míře jeho soutěžitelů a nebude vyšší. Nezahrnuje ani vratnou zálohu, jelikož IFB tuto facilitu nevyužilo. |
| --- | --- |

(54)

Belgické orgány informovaly Komisi, že navýšení se nebude týkat všech úroků vzniklých v roce 2006, aby bylo zajištěno, že poměr dluhů / vlastního kapitálu IFB odpovídá průměrné míře jeho soutěžitelů a nebude vyšší. Nezahrnuje ani vratnou zálohu, jelikož IFB tuto facilitu nevyužilo.

| (55) | Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány rovněž informovaly Komisi, že berou zpět své oznámení ze dne 28. ledna 2005, v němž informovaly Komisi o záměru SNCB a IFB provést kromě toho, co bylo stanoveno v článku 4 rámcové smlouvy, dodatečné navýšení kapitálu o 5 milionů EUR vkladem v naturáliích 47 % podílu SNCB ve společnosti TRW (6). |
| --- | --- |

(55)

Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány rovněž informovaly Komisi, že berou zpět své oznámení ze dne 28. ledna 2005, v němž informovaly Komisi o záměru SNCB a IFB provést kromě toho, co bylo stanoveno v článku 4 rámcové smlouvy, dodatečné navýšení kapitálu o 5 milionů EUR vkladem v naturáliích 47 % podílu SNCB ve společnosti TRW (6).

| (56) | Restrukturalizační plán stanovený v článku 4 byl předán Komisi na schůzce s belgickými orgány dne 12. prosince 2003. Jeho realizace začala od roku 2003 a byla dokončena na začátku roku 2005. |
| --- | --- |

(56)

Restrukturalizační plán stanovený v článku 4 byl předán Komisi na schůzce s belgickými orgány dne 12. prosince 2003. Jeho realizace začala od roku 2003 a byla dokončena na začátku roku 2005.

| (57) | Restrukturalizační plán se skládá ze dvou částí, které odpovídají dvěma různým strategiím týkajícím se na jedné straně francouzských dceřiných společností skupiny a na druhé straně belgických aktivit IFB. Zvolenou strategií pro Francii bylo kompletní stažení investovaného kapitálu, zatímco strategií zvolenou pro Belgii je restrukturalizace společnosti pro zajištění kontinuity jejího provozu. |
| --- | --- |

(57)

Restrukturalizační plán se skládá ze dvou částí, které odpovídají dvěma různým strategiím týkajícím se na jedné straně francouzských dceřiných společností skupiny a na druhé straně belgických aktivit IFB. Zvolenou strategií pro Francii bylo kompletní stažení investovaného kapitálu, zatímco strategií zvolenou pro Belgii je restrukturalizace společnosti pro zajištění kontinuity jejího provozu.

2.3.2.1   Zrušení investic do dceřiných společností provozujících terminály ve Francii

| (58) | Jak je vysvětleno v tomto rozhodnutí a podrobněji v bodech 30 a dalších dopisu o zahájení řízení, IFB u svých francouzských dceřiných společností sledovala strategii prodeje investic. Tato politika byla završena v listopadu 2006 prodejem podílu v NFTI-ou. |
| --- | --- |

(58)

Jak je vysvětleno v tomto rozhodnutí a podrobněji v bodech 30 a dalších dopisu o zahájení řízení, IFB u svých francouzských dceřiných společností sledovala strategii prodeje investic. Tato politika byla završena v listopadu 2006 prodejem podílu v NFTI-ou.

| (59) | Celkové náklady na zrušení investic v dceřiných společnostech IFB ve Francii představovaly 39,1 mil. EUR. Následující tabulka uvádí rozdělení těchto nákladů na pět dceřiných společností. V dalších bodech se vysvětluje podrobněji potřeba financování a čísla týkající se jednotlivých společností.

  Prodej podílů ve francouzských společnostech:











  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | ACIMAR | NFTI-ou | IFB FRANCE | DPD | PODÍLY CELKEM |
| Snížení hodnoty pohledávek | 3,9 | | 0,8 | 2,8 | 7,5 |
| Snížení hodnoty podílů | | 16,7 | 0,1 | 5,1 | 22,0 |
| Navýšení kapitálu | | 1,7 | | | 1,7 |
| Náklady celkem | 3,9 | 18,5 | 0,8 | 7,9 | 31,1 |
| Úroky k 30.6.2006 | +7,7 |
| Pohyb na běžném účtu 9.2002–12.2002 | +0,5 |
| Zvýšení hodnoty při prodeji SSTD | –0,2 |
| Náklady na zrušení investic ve francouzských společnostech celkem: | 39,1 |

(59)

Celkové náklady na zrušení investic v dceřiných společnostech IFB ve Francii představovaly 39,1 mil. EUR. Následující tabulka uvádí rozdělení těchto nákladů na pět dceřiných společností. V dalších bodech se vysvětluje podrobněji potřeba financování a čísla týkající se jednotlivých společností.

Prodej podílů ve francouzských společnostech:

(v mil. EUR)

ACIMAR

NFTI-ou

IFB FRANCE

DPD

PODÍLY CELKEM

Snížení hodnoty pohledávek

3,9

0,8

2,8

7,5

Snížení hodnoty podílů

16,7

0,1

5,1

22,0

Navýšení kapitálu

1,7

1,7

Náklady celkem

3,9

18,5

0,8

7,9

31,1

Úroky k 30.6.2006

+7,7

Pohyb na běžném účtu 9.2002–12.2002

+0,5

Zvýšení hodnoty při prodeji SSTD

–0,2

Náklady na zrušení investic ve francouzských společnostech celkem:

39,1

a)   
  Potřeba financování

| (60) | Tabulka byla sestavena na základě účetních výkazů ze dne 27. září 2002. Rozlišuje tyto částky:






  — | částku 31,1 mil. EUR odpovídající znehodnocení pohledávek, znehodnocení podílů, a rovněž navýšení kapitálu NFTI-ou ve výši 1,7 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(60)

Tabulka byla sestavena na základě účetních výkazů ze dne 27. září 2002. Rozlišuje tyto částky:

—

částku 31,1 mil. EUR odpovídající znehodnocení pohledávek, znehodnocení podílů, a rovněž navýšení kapitálu NFTI-ou ve výši 1,7 mil. EUR,

| — | částku 7,7 mil. EUR vzniklých úroků odpovídající výši úroků narostlých od konce roku 2002 do 30. června 2006 na částech vratné zálohy a platební lhůty, které sloužily k financování zrušení investic, |
| --- | --- |

—

částku 7,7 mil. EUR vzniklých úroků odpovídající výši úroků narostlých od konce roku 2002 do 30. června 2006 na částech vratné zálohy a platební lhůty, které sloužily k financování zrušení investic,

| — | částku –0,2 mil. EUR odpovídající zvýšení hodnoty při prodeji SSTD, |
| --- | --- |

—

částku –0,2 mil. EUR odpovídající zvýšení hodnoty při prodeji SSTD,

| — | částku 0,5 mil. EUR odpovídající rozdílu účetních výkazů k 27. září 2002 na jedné straně a výší reálné účetní ztráty hodnoty k 31. prosinci 2002 na druhé straně. |
| --- | --- |

—

částku 0,5 mil. EUR odpovídající rozdílu účetních výkazů k 27. září 2002 na jedné straně a výší reálné účetní ztráty hodnoty k 31. prosinci 2002 na druhé straně.

| (61) | Tato poslední částka 0,5 mil. EUR odpovídá kapitálovému toku mezi francouzskými dceřinými společnostmi IFB a IFB od 27. září 2002 do konce roku 2002 a musela být zahrnuta do tabulky, aby byla reálná účetní ztráta hodnoty ke konci roku 2002 v souladu s celkovou potřebou vypočítanou podle situace k 27. září 2002. Co se týče potřeby financování IFB, tuto částku započítávat nelze; potřeba financování IFB týkající se zrušení investic do podílů ve francouzských společnostech je tedy 38,6 mil. EUR. |
| --- | --- |

(61)

Tato poslední částka 0,5 mil. EUR odpovídá kapitálovému toku mezi francouzskými dceřinými společnostmi IFB a IFB od 27. září 2002 do konce roku 2002 a musela být zahrnuta do tabulky, aby byla reálná účetní ztráta hodnoty ke konci roku 2002 v souladu s celkovou potřebou vypočítanou podle situace k 27. září 2002. Co se týče potřeby financování IFB, tuto částku započítávat nelze; potřeba financování IFB týkající se zrušení investic do podílů ve francouzských společnostech je tedy 38,6 mil. EUR.

| (62) | Potřebu financování pro zrušení investic do podílů IFB ve Francii financovala SNCB. IFB totiž použila 30,9 mil. EUR svého manévrovacího prostoru, který získala poskytnutím dočasné úvěrové facility 15 mil. EUR a dočasným nevymáháním existujících pohledávek řádově 63 mil. EUR pro financování zrušení investic. 7,7 mil. EUR financování odpovídá dlužným úrokům za tuto částku na základě rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, která stanoví, že úroky budou zaplaceny až v okamžiku úhrady hlavní pohledávky (nebo kapitalizovány současně s hlavní pohledávkou). |
| --- | --- |

(62)

Potřebu financování pro zrušení investic do podílů IFB ve Francii financovala SNCB. IFB totiž použila 30,9 mil. EUR svého manévrovacího prostoru, který získala poskytnutím dočasné úvěrové facility 15 mil. EUR a dočasným nevymáháním existujících pohledávek řádově 63 mil. EUR pro financování zrušení investic. 7,7 mil. EUR financování odpovídá dlužným úrokům za tuto částku na základě rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, která stanoví, že úroky budou zaplaceny až v okamžiku úhrady hlavní pohledávky (nebo kapitalizovány současně s hlavní pohledávkou).

b)   
  Acimar

| (63) | Společnost Acimar realizovala veškerý svůj obchodní obrat smlouvou o dopravě pro společnost Arcelor. Platnost této smlouvy skončila dne 31. prosince 2005; v okamžiku auditu IFB v druhé polovině roku 2002 ze smlouvy vyplývaly roční ztráty [...] (7). Protože pokusy o nové projednání této smlouvy se společností Arcelor skončily nezdarem, SNCB se rozhodla vyhlásit úpadek společnosti Acimar a požadovat soudní vyrovnání. IFB měla nežalovatelné pohledávky za společností Acimar v hodnotě 3,9 mil. EUR, které představují náklady na zrušení investic. |
| --- | --- |

(63)

Společnost Acimar realizovala veškerý svůj obchodní obrat smlouvou o dopravě pro společnost Arcelor. Platnost této smlouvy skončila dne 31. prosince 2005; v okamžiku auditu IFB v druhé polovině roku 2002 ze smlouvy vyplývaly roční ztráty [...] (7). Protože pokusy o nové projednání této smlouvy se společností Arcelor skončily nezdarem, SNCB se rozhodla vyhlásit úpadek společnosti Acimar a požadovat soudní vyrovnání. IFB měla nežalovatelné pohledávky za společností Acimar v hodnotě 3,9 mil. EUR, které představují náklady na zrušení investic.

c)   
  NFTI-ou

| (64) | Pokud jde o NFTI-ou, společnost kontrolovanou společně společností IFB a společností Port Autonome de Dunkerque, která provozovala terminály v přístavu Dunkerque, SNCB rozhodla o zrušení investic prodejem svého podílu. |
| --- | --- |

(64)

Pokud jde o NFTI-ou, společnost kontrolovanou společně společností IFB a společností Port Autonome de Dunkerque, která provozovala terminály v přístavu Dunkerque, SNCB rozhodla o zrušení investic prodejem svého podílu.

| (65) | Podíl IFB v NFTI-ou znamenal pro IFB povinnost určenou doporučujícím dopisem, aby financovala podíl ztrát odpovídající jejímu podílu ve společnosti. Navíc byla IFB ručitelem bankovní půjčky společnosti u [...], jejíž hodnota byla 2,9 mil. EUR. |
| --- | --- |

(65)

Podíl IFB v NFTI-ou znamenal pro IFB povinnost určenou doporučujícím dopisem, aby financovala podíl ztrát odpovídající jejímu podílu ve společnosti. Navíc byla IFB ručitelem bankovní půjčky společnosti u [...], jejíž hodnota byla 2,9 mil. EUR.

| (66) | Pro zrušení svého podílu ve společnosti IFB vyjednávala s Port autonome de Dunkerque o zrušení závazků vyplývajících z doporučujícího dopisu. Na oplátku se IFB podílela na navýšení kapitálu NFTI-ou ve výši 1,7 mil. EUR, které bylo nezbytné pro pokračování činnosti společnosti, a postoupila část svých společenských podílů společnosti Port Autonome de Dunkerque za symbolickou cenu 1 euro. Po této operaci IFB již vlastnila pouze 30 % společenských podílů. |
| --- | --- |

(66)

Pro zrušení svého podílu ve společnosti IFB vyjednávala s Port autonome de Dunkerque o zrušení závazků vyplývajících z doporučujícího dopisu. Na oplátku se IFB podílela na navýšení kapitálu NFTI-ou ve výši 1,7 mil. EUR, které bylo nezbytné pro pokračování činnosti společnosti, a postoupila část svých společenských podílů společnosti Port Autonome de Dunkerque za symbolickou cenu 1 euro. Po této operaci IFB již vlastnila pouze 30 % společenských podílů.

| (67) | IFB a Port Autonome de Dunkerque poté hledaly a našly subjekt, který by převzal podíly IFB [...] – společnost CMA-CGM. Vzhledem k prodejní ceně představovaly celkové náklady na zrušení investic pro IFB 18,5 mil. EUR, z toho 1,7 mil. EUR na navýšení kapitálu a 16,7 mil. EUR na ztrátu hodnoty podílů. |
| --- | --- |

(67)

IFB a Port Autonome de Dunkerque poté hledaly a našly subjekt, který by převzal podíly IFB [...] – společnost CMA-CGM. Vzhledem k prodejní ceně představovaly celkové náklady na zrušení investic pro IFB 18,5 mil. EUR, z toho 1,7 mil. EUR na navýšení kapitálu a 16,7 mil. EUR na ztrátu hodnoty podílů.

d)   
  IFB France

| (68) | IFB France, která se pak změnila na AGEP, byla prodána společnosti NFTI-ou [...], což představovalo ztrátu hodnoty ve výši 0,1 mil. EUR. Protože IFB zrušila souběžně investice v NFTI-ou, prodej společnosti NFTI-ou má za výsledek zrušení investice prodejem IFB France. Před prodejem byla IFB nucena upustit od svých pohledávek za IFB France v hodnotě 0,8 mil. EUR. Celkové náklady na zrušení investice IFB France byly tedy 0,9 mil. EUR. |
| --- | --- |

(68)

IFB France, která se pak změnila na AGEP, byla prodána společnosti NFTI-ou [...], což představovalo ztrátu hodnoty ve výši 0,1 mil. EUR. Protože IFB zrušila souběžně investice v NFTI-ou, prodej společnosti NFTI-ou má za výsledek zrušení investice prodejem IFB France. Před prodejem byla IFB nucena upustit od svých pohledávek za IFB France v hodnotě 0,8 mil. EUR. Celkové náklady na zrušení investice IFB France byly tedy 0,9 mil. EUR.

e)   
  Dry Port Dunkerque

| (69) | Podíl IFB v Dry Port Dunkerque se vyznačoval stejnou zvláštností jako její podíl v NFTI-ou: doporučující dopis zavazoval IFB, aby vyrovnávala provozní ztráty společnosti. |
| --- | --- |

(69)

Podíl IFB v Dry Port Dunkerque se vyznačoval stejnou zvláštností jako její podíl v NFTI-ou: doporučující dopis zavazoval IFB, aby vyrovnávala provozní ztráty společnosti.

| (70) | IFB zrušila investici do tohoto podílu likvidací kombinovanou s prodejem části aktiv, jmenovitě podílu ve výši 8,6 % v NFTI-ou, který vlastnila společnost Dry Port Dunkerque. Zde na rozdíl od situace v NFTI-ou partneři IFB nemohli vyžadovat kontinuitu společnosti. |
| --- | --- |

(70)

IFB zrušila investici do tohoto podílu likvidací kombinovanou s prodejem části aktiv, jmenovitě podílu ve výši 8,6 % v NFTI-ou, který vlastnila společnost Dry Port Dunkerque. Zde na rozdíl od situace v NFTI-ou partneři IFB nemohli vyžadovat kontinuitu společnosti.

| (71) | IFB nemohla realizovat své pohledávky za Dry Port Dunkerque (2,8 mil. EUR) a musela akceptovat znehodnocení svého podílu (5,1 mil. EUR). Celkové náklady na likvidaci představovaly tedy 7,9 mil. EUR. |
| --- | --- |

(71)

IFB nemohla realizovat své pohledávky za Dry Port Dunkerque (2,8 mil. EUR) a musela akceptovat znehodnocení svého podílu (5,1 mil. EUR). Celkové náklady na likvidaci představovaly tedy 7,9 mil. EUR.

f)   
  SSTD

| (72) | Společnost SSTD je zisková. Po ztrátě hlavního klienta a vzhledem ke strategickému rozhodnutí opustit francouzský trh se počátkem roku 2005 IFB rozhodla ji s mírným ziskem prodat. |
| --- | --- |

(72)

Společnost SSTD je zisková. Po ztrátě hlavního klienta a vzhledem ke strategickému rozhodnutí opustit francouzský trh se počátkem roku 2005 IFB rozhodla ji s mírným ziskem prodat.

2.3.2.2   Restrukturalizační plán pro pokračování belgických aktivit

| (73) | IFB vypracovala pro belgické aktivity IFB restrukturalizační plán s konzultantem McKinseym. Tento restrukturalizační plán předpokládá dvě části:






  — | restrukturalizace činnosti „IFB Logistics“, |
| --- | --- | --- |

(73)

IFB vypracovala pro belgické aktivity IFB restrukturalizační plán s konzultantem McKinseym. Tento restrukturalizační plán předpokládá dvě části:

—

restrukturalizace činnosti „IFB Logistics“,

| — | restrukturalizace činnosti „IFB Terminals“. |
| --- | --- |

—

restrukturalizace činnosti „IFB Terminals“.

Hlavní myšlenkou tohoto plánu je omezit činnosti IFB na její core business / hlavní podnikatelskou činnost, tj. na logistiku a provozování terminálů v Belgii, a zrušit a prodat činnosti, které nejsou pro ekonomickou životaschopnost hlavní podnikatelské činnosti nezbytné. Na tomto místě je zapotřebí popsat finanční výsledky restrukturalizace, a rovněž různá opatření přijatá pro dosažení těchto výsledků (obecná opatření, opatření zaměřená na logistickou činnost, opatření zaměřená na činnost terminálů, investice).

a)   
  Finanční výsledky restrukturalizace

| (74) | Po provedení úprav souvisejících s odpisy, ztrátou hodnoty a rezervami na rizika a náklady („provozní cash flow“) restrukturalizační plán předpokládal následující finanční výsledky, které byly dosaženými výsledky skutečně potvrzeny:









  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 2004 | 2005 | 2006 (1. pololetí) | Za dobu restrukturalizace celkem |
| Provozní cash flow – předpoklad | 3,9 | 4,3 | 2,35 | 10,550 |
| Provozní cash flow – výsledek | 4,875 | 3,079 | 2,475 | 10,429 |

(74)

Po provedení úprav souvisejících s odpisy, ztrátou hodnoty a rezervami na rizika a náklady („provozní cash flow“) restrukturalizační plán předpokládal následující finanční výsledky, které byly dosaženými výsledky skutečně potvrzeny:

(v mil. EUR)

2004

2005

2006 (1. pololetí)

Za dobu restrukturalizace celkem

Provozní cash flow – předpoklad

3,9

4,3

2,35

10,550

Provozní cash flow – výsledek

4,875

3,079

2,475

10,429

| (75) | Výhledové finanční výsledky IFB byly založeny hlavně na následujících informacích, které IFB znala v okamžiku schválení restrukturalizačního plánu:






  — | centralizace dopravy „Railbarge“ do jednoho terminálu a podstatné zvýšení objemů. Centralizace dopravy „Railbarge“ umožnila optimalizovat provozní model a zvýšit příjmy, jelikož manipulace prováděné dosud třetími osobami bylo možno integrovat do skupiny. Navíc se IFB podařilo získat nového významného zákazníka, CSAV, který od roku 2004 předpokládal objednávky v objemu 50 000 TEU, |
| --- | --- | --- |

(75)

Výhledové finanční výsledky IFB byly založeny hlavně na následujících informacích, které IFB znala v okamžiku schválení restrukturalizačního plánu:

—

centralizace dopravy „Railbarge“ do jednoho terminálu a podstatné zvýšení objemů. Centralizace dopravy „Railbarge“ umožnila optimalizovat provozní model a zvýšit příjmy, jelikož manipulace prováděné dosud třetími osobami bylo možno integrovat do skupiny. Navíc se IFB podařilo získat nového významného zákazníka, CSAV, který od roku 2004 předpokládal objednávky v objemu 50 000 TEU,

| — | významné snížení stavu zaměstnanců a nákladů na údržbu. Tato opatření jsou popsána podrobněji v bodech 78 až 83 stávajícího rozhodnutí, |
| --- | --- |

—

významné snížení stavu zaměstnanců a nákladů na údržbu. Tato opatření jsou popsána podrobněji v bodech 78 až 83 stávajícího rozhodnutí,

| — | nová dohoda týkající se provozování železničního terminálu Cirkeldyck, která umožnila předvídat rozsáhlou synergii s hraničním terminálem MSC Home Terminal, |
| --- | --- |

—

nová dohoda týkající se provozování železničního terminálu Cirkeldyck, která umožnila předvídat rozsáhlou synergii s hraničním terminálem MSC Home Terminal,

| — | nárůst objemu terminálu v Muizenu v důsledku nové smlouvy uzavřené se společností Unilog, |
| --- | --- |

—

nárůst objemu terminálu v Muizenu v důsledku nové smlouvy uzavřené se společností Unilog,

| — | celkově velmi pozitivní výhledy pro trhy intermodální dopravy, která od začátku roku 2000 zaznamenala pozoruhodný růst. |
| --- | --- |

—

celkově velmi pozitivní výhledy pro trhy intermodální dopravy, která od začátku roku 2000 zaznamenala pozoruhodný růst.

b)   
  Opatření přijatá pro restrukturalizaci

| (76) | Uzavření nové pracovní kolektivní smlouvy na úrovni podniku a změna pracovního řádu umožnily dosáhnout vyšší míru aktivity (od 1. ledna 2004 se roční počet pracovních dnů zvýšil o 13 dnů) při nižších nákladech (od 1. října 2003 se snížila odměna za práci o víkendu a za práci na směny). |
| --- | --- |

(76)

Uzavření nové pracovní kolektivní smlouvy na úrovni podniku a změna pracovního řádu umožnily dosáhnout vyšší míru aktivity (od 1. ledna 2004 se roční počet pracovních dnů zvýšil o 13 dnů) při nižších nákladech (od 1. října 2003 se snížila odměna za práci o víkendu a za práci na směny).

| (77) | Administrativní a obchodní úseky byly soustředěny do Berchemu, což umožnilo zavřít závod v Gandu a snížit kapacitu závodu v Zeebrugge. |
| --- | --- |

(77)

Administrativní a obchodní úseky byly soustředěny do Berchemu, což umožnilo zavřít závod v Gandu a snížit kapacitu závodu v Zeebrugge.

| (78) | Tato opatření umožnila snížení počtu pracovníků, které bylo nezbytné pro snížení režijních nákladů IFB celkově asi o 2,55 mil. EUR ročně (8). IFB totiž snížila stav zaměstnanců z 210 PPS (9) v září 2002 na 175 PPS na začátku roku 2006, což představuje snížení o 17 %. Podrobněji lze toto snížení popsat následovně:






  — | u terminálů provozovaných přímo (bez dceřiných společností) se počet zaměstnanců snížil ze 110 PPS v září 2002 na 96 PPS na začátku roku 2006, což představuje snížení o 13 %, |
| --- | --- | --- |

(78)

Tato opatření umožnila snížení počtu pracovníků, které bylo nezbytné pro snížení režijních nákladů IFB celkově asi o 2,55 mil. EUR ročně (8). IFB totiž snížila stav zaměstnanců z 210 PPS (9) v září 2002 na 175 PPS na začátku roku 2006, což představuje snížení o 17 %. Podrobněji lze toto snížení popsat následovně:

—

u terminálů provozovaných přímo (bez dceřiných společností) se počet zaměstnanců snížil ze 110 PPS v září 2002 na 96 PPS na začátku roku 2006, což představuje snížení o 13 %,

| — | pokud jde o logistickou činnost IFB, počet zaměstnanců se snížil ze 60 PPS v září 2002 na 49 PPS počátkem doku 2006, což představuje snížení o 19 %, |
| --- | --- |

—

pokud jde o logistickou činnost IFB, počet zaměstnanců se snížil ze 60 PPS v září 2002 na 49 PPS počátkem doku 2006, což představuje snížení o 19 %,

| — | počet zaměstnanců pracujících na úsecích marketingu a prodeje a na ostatních ústředních podpůrných úsecích (finance, lidské zdroje, atd.) se snížil ze 40 PPS v září 2002 na 31 PPS na začátku roku 2006, což je snížení o 23 %. |
| --- | --- |

—

počet zaměstnanců pracujících na úsecích marketingu a prodeje a na ostatních ústředních podpůrných úsecích (finance, lidské zdroje, atd.) se snížil ze 40 PPS v září 2002 na 31 PPS na začátku roku 2006, což je snížení o 23 %.

| (79) | Restrukturalizační plán stanovil devět následujících opatření, jež měla umožnit zlepšení o 5,7 mil. EUR.






  Opatření | Zisk |
| --- | --- | --- |
| 1. | Efekt snížení objemu mzdových nákladů |

(79)

Restrukturalizační plán stanovil devět následujících opatření, jež měla umožnit zlepšení o 5,7 mil. EUR.

Opatření

Zisk

1.

Efekt snížení objemu mzdových nákladů

[...]

| 2. | Poradenství a outsourcing |
| --- | --- |

2.

Poradenství a outsourcing

[...]

| 3. | Snížení hodnoty a mimořádné odpisy |
| --- | --- |

3.

Snížení hodnoty a mimořádné odpisy

[...]

| 4. | Prodej nerentabilních odvětví North European Network |
| --- | --- |

4.

Prodej nerentabilních odvětví North European Network

[...]

| 5. | Ztráta objemu konvenční dopravy |
| --- | --- |

5.

Ztráta objemu konvenční dopravy

[...]

| 6. | Rozpuštění rezerv na údržbu vagonů |
| --- | --- |

6.

Rozpuštění rezerv na údržbu vagonů

[...]

| 7. | Nárůst intermodální dopravy |
| --- | --- |

7.

Nárůst intermodální dopravy

[...]

| 8. | Revize smlouvy Railbarge (zvýšení cen a reengineering produktu) |
| --- | --- |

8.

Revize smlouvy Railbarge (zvýšení cen a reengineering produktu)

[...]

| 9. | Zvýšení provizí za zastupování (agent) |
| --- | --- |

9.

Zvýšení provizí za zastupování (agent)

[...]

| 10. | Snížení režijních nákladů |
| --- | --- |

10.

Snížení režijních nákladů

[...]

| (80) | Při realizaci restrukturalizačního plánu, který byl dokončen koncem roku 2004, byla přijata další dvě opatření:






  — | u terminálu Cirkeldijck byla přehodnocena cena za manipulaci směrem nahoru, |
| --- | --- | --- |

(80)

Při realizaci restrukturalizačního plánu, který byl dokončen koncem roku 2004, byla přijata další dvě opatření:

—

u terminálu Cirkeldijck byla přehodnocena cena za manipulaci směrem nahoru,

| — | doprava byla podrobena celkové analýze a pak po dohodě se zákazníky přeorientována. |
| --- | --- |

—

doprava byla podrobena celkové analýze a pak po dohodě se zákazníky přeorientována.

| (81) | Restrukturalizace činnosti „IFB Terminal“, která byla dokončena v roce 2005, měla přinést 7 opatření, která jsou podrobněji popsána v bodech 103 až 107 rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(81)

Restrukturalizace činnosti „IFB Terminal“, která byla dokončena v roce 2005, měla přinést 7 opatření, která jsou podrobněji popsána v bodech 103 až 107 rozhodnutí o zahájení řízení.

| (82) | Kromě původně předpokládaných opatření IFB Logistics provedla hloubkovou analýzu železničních produktů, která odhalila existenci nerentabilních produktů, jež vzápětí IFB přestala nabízet. |
| --- | --- |

(82)

Kromě původně předpokládaných opatření IFB Logistics provedla hloubkovou analýzu železničních produktů, která odhalila existenci nerentabilních produktů, jež vzápětí IFB přestala nabízet.

| (83) | U ostatních produktů tato analýza poukázala na nutnost provést technická zlepšení. Tato zlepšení byla provedena zejména na úseku intermodální kontejnerové dopravy. |
| --- | --- |

(83)

U ostatních produktů tato analýza poukázala na nutnost provést technická zlepšení. Tato zlepšení byla provedena zejména na úseku intermodální kontejnerové dopravy.

| (84) | Restrukturalizace Mainhub, a rovněž restrukturalizace Zomerweg, zahrnují nutnost nových investic [...], zejména investic do obnovy [...], a rovněž investic různého určení [...]. |
| --- | --- |

(84)

Restrukturalizace Mainhub, a rovněž restrukturalizace Zomerweg, zahrnují nutnost nových investic [...], zejména investic do obnovy [...], a rovněž investic různého určení [...].

2.4   Popis důvodů, které vedly k zahájení řízení dne 7. prosince 2005

| (85) | Belgie ve svém oznámení byla toho názoru, že předmětná opatření nepředstavují státní podpory, jelikož je nelze přisoudit Belgii a každopádně proto, že SNCB jednala jako soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(85)

Belgie ve svém oznámení byla toho názoru, že předmětná opatření nepředstavují státní podpory, jelikož je nelze přisoudit Belgii a každopádně proto, že SNCB jednala jako soukromý investor v tržní ekonomice.

| (86) | Komise měla pochybnosti v otázce, zda poskytnutí platební lhůty pro stávající dluhy ve výši 63 mil. EUR a jejich převedení, stejně jako převedení jejich úroků ve výši 11 mil. EUR na akciový kapitál, představuje státní podporu. Její pochybnosti se týkaly toho, zda lze přisoudit chování SNCB jejímu vlastníkovi, belgickému státu, a zda SNCB jednala tak, jak by jednal soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(86)

Komise měla pochybnosti v otázce, zda poskytnutí platební lhůty pro stávající dluhy ve výši 63 mil. EUR a jejich převedení, stejně jako převedení jejich úroků ve výši 11 mil. EUR na akciový kapitál, představuje státní podporu. Její pochybnosti se týkaly toho, zda lze přisoudit chování SNCB jejímu vlastníkovi, belgickému státu, a zda SNCB jednala tak, jak by jednal soukromý investor v tržní ekonomice.

| (87) | Stejně tak měla Komise pochybnosti ve věci, zda poskytnutí vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR a poskytnutí úvěrové facility ve výši 15 mil. EUR, převedení úvěrové facility 15 mil. EUR a příslušných úroků 2,5 mil. EUR na akciový kapitál, stejně jako vklad v naturáliích spočívající v podílu SNCB v TRW ve výši 5 mil. EUR nového akciového kapitálu představovalo státní podporu. |
| --- | --- |

(87)

Stejně tak měla Komise pochybnosti ve věci, zda poskytnutí vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR a poskytnutí úvěrové facility ve výši 15 mil. EUR, převedení úvěrové facility 15 mil. EUR a příslušných úroků 2,5 mil. EUR na akciový kapitál, stejně jako vklad v naturáliích spočívající v podílu SNCB v TRW ve výši 5 mil. EUR nového akciového kapitálu představovalo státní podporu.

| (88) | Pokud tyto podpory představovaly podporu na posílení likvidity, Komise pochybovala, zda je lze prohlásit za slučitelné se společným trhem jako podpory na záchranu, protože byly poskytovány na období delší než 12 měsíců. |
| --- | --- |

(88)

Pokud tyto podpory představovaly podporu na posílení likvidity, Komise pochybovala, zda je lze prohlásit za slučitelné se společným trhem jako podpory na záchranu, protože byly poskytovány na období delší než 12 měsíců.

| (89) | Komise měla pochybnosti o tom, zda lze tento soubor podpor prohlásit za slučitelný se společným trhem jako podpory na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(89)

Komise měla pochybnosti o tom, zda lze tento soubor podpor prohlásit za slučitelný se společným trhem jako podpory na restrukturalizaci.

| (90) | Její pochybnosti se týkaly příslušné časové platnosti pokynů Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 1999 (10) (dále jen „pokyny 1999“) a pokynů Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 2004 (11) (dále jen „pokyny 2004“), dostatečnosti přijatých opatření pro co největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele, a rovněž omezení podpory na přísné minimum a dostatečnosti vlastního příspěvku podniku IFB k podporám na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(90)

Její pochybnosti se týkaly příslušné časové platnosti pokynů Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 1999 (10) (dále jen „pokyny 1999“) a pokynů Společenství pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 2004 (11) (dále jen „pokyny 2004“), dostatečnosti přijatých opatření pro co největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele, a rovněž omezení podpory na přísné minimum a dostatečnosti vlastního příspěvku podniku IFB k podporám na restrukturalizaci.

| (91) | Belgie předala své komentáře dopisem ze dne 14. února 2006, který byl doplněn dopisy ze dne 29. června, 20. září 2006, 16. listopadu 2006 a 21. listopadu 2006. |
| --- | --- |

(91)

Belgie předala své komentáře dopisem ze dne 14. února 2006, který byl doplněn dopisy ze dne 29. června, 20. září 2006, 16. listopadu 2006 a 21. listopadu 2006.

| (92) | Ve své odpovědi Belgie znovu opakuje svůj postoj, podle něhož předmětná opatření nepředstavují podpory, jelikož je nelze přisoudit belgickému státu a protože SNCB postupovala stejně jako by postupoval soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(92)

Ve své odpovědi Belgie znovu opakuje svůj postoj, podle něhož předmětná opatření nepředstavují podpory, jelikož je nelze přisoudit belgickému státu a protože SNCB postupovala stejně jako by postupoval soukromý investor v tržní ekonomice.

| (93) | Belgie je dále toho názoru, že kdyby předmětná opatření představovala státní podpory, bylo by je zapotřebí analyzovat na základě pokynů pro podpory na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, a nikoli na základě pokynů z roku 2004. Dále se Belgie domnívá, že opatření jsou slučitelná se společným trhem jako podpory na záchranu a restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(93)

Belgie je dále toho názoru, že kdyby předmětná opatření představovala státní podpory, bylo by je zapotřebí analyzovat na základě pokynů pro podpory na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, a nikoli na základě pokynů z roku 2004. Dále se Belgie domnívá, že opatření jsou slučitelná se společným trhem jako podpory na záchranu a restrukturalizaci.

3.   KOMENTÁŘE BELGIE

| (94) | Postoj Belgie lze shrnout následovně: |
| --- | --- |

(94)

Postoj Belgie lze shrnout následovně:

3.1   Připomínky Belgie k postupu

| (95) | Belgické orgány ve svém dopise s odpovědí informují Komisi, že vznášejí výhrady proti době trvání vyřízení věci. Jsou toho názoru, že mají legitimní důvěru co se týká legálnosti prozatímního zachování záchranných opatření až do konečného rozhodnutí Komise o restrukturalizačním plánu. |
| --- | --- |

(95)

Belgické orgány ve svém dopise s odpovědí informují Komisi, že vznášejí výhrady proti době trvání vyřízení věci. Jsou toho názoru, že mají legitimní důvěru co se týká legálnosti prozatímního zachování záchranných opatření až do konečného rozhodnutí Komise o restrukturalizačním plánu.

| (96) | Sdělení ze dne 12. srpna 2003 (zaevidované v Komisi pod číslem NN 9/04) a ze dne 28. ledna 2005 (zaevidované v Komisi pod číslem N 55/05) podle belgických orgánů měla za cíl poskytnout Komisi všechny údaje umožňující ověřit, zda opatření ze strany SNCB ve prospěch IFB obsahovala nebo neobsahovala státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle belgických orgánů až v případě, kdy by příslušná opatření byla kvalifikována jako státní podpora, Komise měla být (a byla by) vyzvána k tomu, aby tato sdělení považovala za oznámení ve smyslu čl. 88, odst. 3 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(96)

Sdělení ze dne 12. srpna 2003 (zaevidované v Komisi pod číslem NN 9/04) a ze dne 28. ledna 2005 (zaevidované v Komisi pod číslem N 55/05) podle belgických orgánů měla za cíl poskytnout Komisi všechny údaje umožňující ověřit, zda opatření ze strany SNCB ve prospěch IFB obsahovala nebo neobsahovala státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle belgických orgánů až v případě, kdy by příslušná opatření byla kvalifikována jako státní podpora, Komise měla být (a byla by) vyzvána k tomu, aby tato sdělení považovala za oznámení ve smyslu čl. 88, odst. 3 Smlouvy o ES.

| (97) | Belgické orgány se dále domnívají, že zejména sdělení ze dne 12. srpna 2003 nepřipouštělo, že tato opatření pro záchranu a restrukturalizaci ve prospěch IFB představují státní podpory, a proto nelze záchranná opatření považovat za neoznámené státní podpory. Belgické orgány se domnívají, že tato opatření nepodléhala povinnosti předběžného oznámení a povinnosti neprovádění ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(97)

Belgické orgány se dále domnívají, že zejména sdělení ze dne 12. srpna 2003 nepřipouštělo, že tato opatření pro záchranu a restrukturalizaci ve prospěch IFB představují státní podpory, a proto nelze záchranná opatření považovat za neoznámené státní podpory. Belgické orgány se domnívají, že tato opatření nepodléhala povinnosti předběžného oznámení a povinnosti neprovádění ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.

| (98) | Belgické orgány uplatňují podobné zjištění pokud jde o sdělení ze dne 28. ledna 2005, kterým Belgie informovala Komisi o dalším navýšení kapitálu o 5 mil. EUR. |
| --- | --- |

(98)

Belgické orgány uplatňují podobné zjištění pokud jde o sdělení ze dne 28. ledna 2005, kterým Belgie informovala Komisi o dalším navýšení kapitálu o 5 mil. EUR.

3.2   Neexistence „státní podpory“ ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES

3.2.1   Neexistence státních prostředků

| (99) | Belgie je toho názoru, že ani opatření určená na záchranu, ani opatření určená na restrukturalizaci ve prospěch IFB, nebyla financována ze státních prostředků. SNCB údajně financovala tato opatření výlučně prostřednictvím svých vlastních zdrojů, aniž by jakýmkoliv způsobem mobilizovala státní prostředky. |
| --- | --- |

(99)

Belgie je toho názoru, že ani opatření určená na záchranu, ani opatření určená na restrukturalizaci ve prospěch IFB, nebyla financována ze státních prostředků. SNCB údajně financovala tato opatření výlučně prostřednictvím svých vlastních zdrojů, aniž by jakýmkoliv způsobem mobilizovala státní prostředky.

| (100) | Skutečnost, že SNCB je veřejný podnik ve smyslu článku 2 směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř některých podniků (12) podle Belgie nestačí, aby bylo stanoveno, že předmětná opatření, která byla financována společností SNCB, byla financována ze státních prostředků. Belgie je toho názoru, že je nutno rozlišovat na jedné straně mezi vlastními zdroji SNCB, které pocházejí z příjmů z její činnosti, a na druhé straně mezi státními dotacemi na úkol poskytování veřejné služby SNCB. Jelikož státní dotace nebyly dostačující na financování veškerých výdajů vznikajících při plnění tohoto úkolu, Belgie učinila závěr, že je vyloučeno, že by SNCB použila státní prostředky na financování opatření ve prospěch IFB. |
| --- | --- |

(100)

Skutečnost, že SNCB je veřejný podnik ve smyslu článku 2 směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř některých podniků (12) podle Belgie nestačí, aby bylo stanoveno, že předmětná opatření, která byla financována společností SNCB, byla financována ze státních prostředků. Belgie je toho názoru, že je nutno rozlišovat na jedné straně mezi vlastními zdroji SNCB, které pocházejí z příjmů z její činnosti, a na druhé straně mezi státními dotacemi na úkol poskytování veřejné služby SNCB. Jelikož státní dotace nebyly dostačující na financování veškerých výdajů vznikajících při plnění tohoto úkolu, Belgie učinila závěr, že je vyloučeno, že by SNCB použila státní prostředky na financování opatření ve prospěch IFB.

| (101) | Belgie je toho názoru, že majetek SNCB není k dispozici belgickým orgánům, ale že je určen k předmětu podnikání SNCB. V důsledku toho se Belgie domnívá, že tento majetek není „k dispozici veřejným orgánům“, jak vyžaduje rozsudek Stardust Marine
   (13). |
| --- | --- |

(101)

Belgie je toho názoru, že majetek SNCB není k dispozici belgickým orgánům, ale že je určen k předmětu podnikání SNCB. V důsledku toho se Belgie domnívá, že tento majetek není „k dispozici veřejným orgánům“, jak vyžaduje rozsudek Stardust Marine
   (13).

| (102) | A nakonec se Belgie domnívá, že jakékoliv snížení vlastního kapitálu SNCB z důvodu opatření ve prospěch IFB by nezpůsobilo státu žádnou „ztrátu“ (14), protože se v žádném případě nejedná o prostředky, které by jinak musely být vyplaceny do státního rozpočtu. |
| --- | --- |

(102)

A nakonec se Belgie domnívá, že jakékoliv snížení vlastního kapitálu SNCB z důvodu opatření ve prospěch IFB by nezpůsobilo státu žádnou „ztrátu“ (14), protože se v žádném případě nejedná o prostředky, které by jinak musely být vyplaceny do státního rozpočtu.

3.2.2   Nepřičitatelnost belgickému státu

| (103) | Co se týče poskytnutí hotovostní zálohy 2,5 mil. EUR v druhém pololetí 2002, belgické orgány jsou toho názoru, že rozhodnutí SNCB o poskytnutí této zálohy nelze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(103)

Co se týče poskytnutí hotovostní zálohy 2,5 mil. EUR v druhém pololetí 2002, belgické orgány jsou toho názoru, že rozhodnutí SNCB o poskytnutí této zálohy nelze přisoudit belgickému státu.

| (104) | Pro prokázání nepřičitatelnosti uplatňuje Belgie tyto argumenty:






  — | Strategické rozhodnutí SNCB restrukturalizovat podnik IFB, a nikoli jej prohlásit za podnik v úpadku, bylo nezávisle přijato řídícím výborem SNCB. Budoucnost společnosti IFB nebyla zejména předmětem studií objednaných koncem roku 2001 belgickou vládnou pro společnost ABX, ani usnesení, jež belgická rada ministrů přijala ohledně ABX v roce 2002, |
| --- | --- | --- |

(104)

Pro prokázání nepřičitatelnosti uplatňuje Belgie tyto argumenty:

—

Strategické rozhodnutí SNCB restrukturalizovat podnik IFB, a nikoli jej prohlásit za podnik v úpadku, bylo nezávisle přijato řídícím výborem SNCB. Budoucnost společnosti IFB nebyla zejména předmětem studií objednaných koncem roku 2001 belgickou vládnou pro společnost ABX, ani usnesení, jež belgická rada ministrů přijala ohledně ABX v roce 2002,

| — | O poskytnutí zálohy IFB rozhodl řídící výbor SNCB. Belgie připouští, že řídící výbor rozhodl, že předloží toto opatření správní radě SNCB, ale je toho názoru, že poskytnutí hotovostní zálohy nevyžadovalo schválení správní radou SNCB, jelikož na základě delegování pravomocí správní rady řídícímu výboru byl tento výbor zmocněn zavázat SNCB na částky až do výše 2,5 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

O poskytnutí zálohy IFB rozhodl řídící výbor SNCB. Belgie připouští, že řídící výbor rozhodl, že předloží toto opatření správní radě SNCB, ale je toho názoru, že poskytnutí hotovostní zálohy nevyžadovalo schválení správní radou SNCB, jelikož na základě delegování pravomocí správní rady řídícímu výboru byl tento výbor zmocněn zavázat SNCB na částky až do výše 2,5 mil. EUR,

| — | Tato záloha nebyla součástí restrukturalizačního plánu ani jiného plánu nebo opatření, které bylo předloženo belgickému státu nebo k němuž by se uskutečnila s belgickým státem jakákoliv konzultace, |
| --- | --- |

—

Tato záloha nebyla součástí restrukturalizačního plánu ani jiného plánu nebo opatření, které bylo předloženo belgickému státu nebo k němuž by se uskutečnila s belgickým státem jakákoliv konzultace,

| — | Další faktory, jako je poměrně nízká výše zálohy a její dočasný charakter rovněž potvrzují závěr, že poskytnutí této zálohy nelze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

—

Další faktory, jako je poměrně nízká výše zálohy a její dočasný charakter rovněž potvrzují závěr, že poskytnutí této zálohy nelze přisoudit belgickému státu.

| (105) | Co se týče neplacení faktur SNCB ze strany IFB, mají belgické orgány za to, že správní rada SNCB nebyla informována o skutečnosti, že IFB neplatila faktury společnosti SNCB již před prosincem 2002, tj. před okamžikem, kdy rozhodla o principu navýšení kapitálu IFB. |
| --- | --- |

(105)

Co se týče neplacení faktur SNCB ze strany IFB, mají belgické orgány za to, že správní rada SNCB nebyla informována o skutečnosti, že IFB neplatila faktury společnosti SNCB již před prosincem 2002, tj. před okamžikem, kdy rozhodla o principu navýšení kapitálu IFB.

| (106) | Belgické orgány se kromě jiného domnívají, že jednání nebo nejednání správní rady, řídícího výboru nebo delegovaného člena správní rady nelze přisuzovat belgickému státu, ať již to bylo před nebo po uzavření rámcové dohody. Dovozují, že belgický stát se naprosto nevměšoval (ve smyslu judikatury „Stardust Marine“) do rozhodovacího procesu SNCB týkajícího se odsouhlasení opatření ve prospěch společnosti IFB. |
| --- | --- |

(106)

Belgické orgány se kromě jiného domnívají, že jednání nebo nejednání správní rady, řídícího výboru nebo delegovaného člena správní rady nelze přisuzovat belgickému státu, ať již to bylo před nebo po uzavření rámcové dohody. Dovozují, že belgický stát se naprosto nevměšoval (ve smyslu judikatury „Stardust Marine“) do rozhodovacího procesu SNCB týkajícího se odsouhlasení opatření ve prospěch společnosti IFB.

| (107) | Podle belgických orgánů jsou totiž opatření, která poskytla SNCB společnosti IFB, opatřeními týkajícími se dceřiné společnosti SNCB, která sama nevykonává úkoly veřejné služby a která není rovněž zapojená do výkonu úkolů veřejné služby SNCB. Činnosti IFB budou tedy výlučně obchodními činnostmi mimo jakéhokoliv úkolu veřejné služby. A podle belgických orgánů se tedy vymykají státní kontrole, jelikož v tom, co nespadá do úkolu veřejné služby, jsou belgické orgány povinny respektovat autonomii SNCB. |
| --- | --- |

(107)

Podle belgických orgánů jsou totiž opatření, která poskytla SNCB společnosti IFB, opatřeními týkajícími se dceřiné společnosti SNCB, která sama nevykonává úkoly veřejné služby a která není rovněž zapojená do výkonu úkolů veřejné služby SNCB. Činnosti IFB budou tedy výlučně obchodními činnostmi mimo jakéhokoliv úkolu veřejné služby. A podle belgických orgánů se tedy vymykají státní kontrole, jelikož v tom, co nespadá do úkolu veřejné služby, jsou belgické orgány povinny respektovat autonomii SNCB.

| (108) | Co se týče úlohy vládního komisaře, belgické orgány říkají, že spis IFB jim nikdy nebyl předložen, a proto nebyly kompetentní zasáhnout vzhledem k tomu, že vládní komisař nikdy nevznesl připomínky k opatřením přijatým vůči IFB a že neuplatnil žádné opravné prostředky. Kromě toho tvrdí, že žádným způsobem nezasáhly do rozhodovacího procesu SNCB ohledně IFB, ani v období před uzavřením rámcové smlouvy, ani v následujícím období. |
| --- | --- |

(108)

Co se týče úlohy vládního komisaře, belgické orgány říkají, že spis IFB jim nikdy nebyl předložen, a proto nebyly kompetentní zasáhnout vzhledem k tomu, že vládní komisař nikdy nevznesl připomínky k opatřením přijatým vůči IFB a že neuplatnil žádné opravné prostředky. Kromě toho tvrdí, že žádným způsobem nezasáhly do rozhodovacího procesu SNCB ohledně IFB, ani v období před uzavřením rámcové smlouvy, ani v následujícím období.

| (109) | Co se týče tří indicií vytipovaných Komisí v dopise o zahájení řízení (body 143 až 150), tj. předložení restrukturalizačního plánu ke schválení belgickému státu, článků z tisku poukazujících na silný vliv belgické vlády na SNCB v průběhu roku 2003, a rozsahu, obsahu a podmínek rámcové smlouvy, belgické orgány jsou toho názoru, že tyto indicie nejsou dostačující na to, aby byla stanovena přičitatelnost ve smyslu judikatury Stardust Marine. |
| --- | --- |

(109)

Co se týče tří indicií vytipovaných Komisí v dopise o zahájení řízení (body 143 až 150), tj. předložení restrukturalizačního plánu ke schválení belgickému státu, článků z tisku poukazujících na silný vliv belgické vlády na SNCB v průběhu roku 2003, a rozsahu, obsahu a podmínek rámcové smlouvy, belgické orgány jsou toho názoru, že tyto indicie nejsou dostačující na to, aby byla stanovena přičitatelnost ve smyslu judikatury Stardust Marine.

| (110) | Pokud jde o schválení restrukturalizačního plánu belgickým státem, belgické orgány jsou toho názoru, že toto ustanovení rámcové smlouvy nemělo vůbec za cíl poskytnout belgickým orgánům jakoukoliv pravomoc posuzovat obsah restrukturalizačního plánu, ale bylo inspirováno faktem, že společnost SNCB si přála, aby byl restrukturalizační plán stejně jako rámcová smlouva sdělen Komisi. |
| --- | --- |

(110)

Pokud jde o schválení restrukturalizačního plánu belgickým státem, belgické orgány jsou toho názoru, že toto ustanovení rámcové smlouvy nemělo vůbec za cíl poskytnout belgickým orgánům jakoukoliv pravomoc posuzovat obsah restrukturalizačního plánu, ale bylo inspirováno faktem, že společnost SNCB si přála, aby byl restrukturalizační plán stejně jako rámcová smlouva sdělen Komisi.

| (111) | Co se týče článků v tisku, belgická vláda je toho názoru, že neobsahují žádnou indicii o vměšování belgické vlády do této věci z těchto důvodů:






  — | v článku, který vyšel v La Libre Belgique dne 19. května 2003, vysvětluje tiskové oddělení SNCB, že Komise zatím o zelenou ve věci IFB požádána nebyla vzhledem k tomu, že „federální vláda se ještě vyjádří“. Podle belgické vlády se tyto komentáře týkají výlučně „sdělení“ opatření ve prospěch IFB belgickým státem Komisi, |
| --- | --- | --- |

(111)

Co se týče článků v tisku, belgická vláda je toho názoru, že neobsahují žádnou indicii o vměšování belgické vlády do této věci z těchto důvodů:

—

v článku, který vyšel v La Libre Belgique dne 19. května 2003, vysvětluje tiskové oddělení SNCB, že Komise zatím o zelenou ve věci IFB požádána nebyla vzhledem k tomu, že „federální vláda se ještě vyjádří“. Podle belgické vlády se tyto komentáře týkají výlučně „sdělení“ opatření ve prospěch IFB belgickým státem Komisi,

| — | v článku, který vyšel v La Libre Belgique dne 18. prosince 2002 (ve verzi zveřejněné na stránkách www.cheminots.be), je pan Karel Vinck zmiňován takto: „Požaduje dostatečný manévrovací prostor pro řízení společnosti“. Podle belgických orgánů se zde jedná zřejmě o prohlášení, které se týká výlučně výkonu úkolů veřejné služby SNCB, a které má vyjádřit myšlenku, že belgické orgány jsou příslušné k tomu, aby dohodly s SNCB cíle, jež budou realizovány při výkonu úkolů veřejné služby prostřednictvím zákonem stanoveného nástroje, jímž je hospodářská smlouva, ale že realizace těchto cílů spadá do kompetence správní rady SNCB. |
| --- | --- |

—

v článku, který vyšel v La Libre Belgique dne 18. prosince 2002 (ve verzi zveřejněné na stránkách www.cheminots.be), je pan Karel Vinck zmiňován takto: „Požaduje dostatečný manévrovací prostor pro řízení společnosti“. Podle belgických orgánů se zde jedná zřejmě o prohlášení, které se týká výlučně výkonu úkolů veřejné služby SNCB, a které má vyjádřit myšlenku, že belgické orgány jsou příslušné k tomu, aby dohodly s SNCB cíle, jež budou realizovány při výkonu úkolů veřejné služby prostřednictvím zákonem stanoveného nástroje, jímž je hospodářská smlouva, ale že realizace těchto cílů spadá do kompetence správní rady SNCB.

| (112) | A nakonec, belgické orgány předaly Komisi písemné prohlášení pana Karla Vincka, delegovaného člena správní rady SNCB v té době, v němž potvrzuje, že belgické orgány se nikterak nevměšovaly do poskytnutí SNCB opatření pro záchranu a restrukturalizaci společnosti IFB, které jsou předmětem tohoto spisu. Tento dopis podepsaný panem Vinckem dne 17. listopadu 2006 Komise obdržela dne 5. prosince 2006. |
| --- | --- |

(112)

A nakonec, belgické orgány předaly Komisi písemné prohlášení pana Karla Vincka, delegovaného člena správní rady SNCB v té době, v němž potvrzuje, že belgické orgány se nikterak nevměšovaly do poskytnutí SNCB opatření pro záchranu a restrukturalizaci společnosti IFB, které jsou předmětem tohoto spisu. Tento dopis podepsaný panem Vinckem dne 17. listopadu 2006 Komise obdržela dne 5. prosince 2006.

| (113) | Pokud jde o rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy, belgické orgány opakují svůj postoj, podle něhož, ačkoliv se jedná o restrukturalizační opatření důležitá pro budoucnost IFB, belgické orgány neměly ani schvalovací, ani kontrolní pravomoc k podstatě věci, ani právo tuto věc připomínkovat. |
| --- | --- |

(113)

Pokud jde o rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy, belgické orgány opakují svůj postoj, podle něhož, ačkoliv se jedná o restrukturalizační opatření důležitá pro budoucnost IFB, belgické orgány neměly ani schvalovací, ani kontrolní pravomoc k podstatě věci, ani právo tuto věc připomínkovat.

3.2.3   Princip soukromého investora v tržní ekonomice

| (114) | Belgie je toho názoru, že podle uvažování, jež Komise rozvinula v rozhodnutí ABX Logistics
   (15), musí Komise analyzovat odděleně na jedné straně prostředky, které SNCB přidělila IFB pro financování zrušení investic do francouzských dceřiných společností, a na druhé straně prostředky, které SNCB poskytla IFB na financování pokračování její činnosti v Belgii. |
| --- | --- |

(114)

Belgie je toho názoru, že podle uvažování, jež Komise rozvinula v rozhodnutí ABX Logistics
   (15), musí Komise analyzovat odděleně na jedné straně prostředky, které SNCB přidělila IFB pro financování zrušení investic do francouzských dceřiných společností, a na druhé straně prostředky, které SNCB poskytla IFB na financování pokračování její činnosti v Belgii.

3.2.3.1   Zrušení investic do francouzských podílů

| (115) | V rozhodnutí ABX Logistics Komise zjevně potvrdila, že jelikož ABX France nebyla s to sama unést náklady na vyvázání, SNCB se zřejmě převzetím těchto nákladů chovala jako by se choval „rozumný soukromý investor v tržní ekonomice“. |
| --- | --- |

(115)

V rozhodnutí ABX Logistics Komise zjevně potvrdila, že jelikož ABX France nebyla s to sama unést náklady na vyvázání, SNCB se zřejmě převzetím těchto nákladů chovala jako by se choval „rozumný soukromý investor v tržní ekonomice“.

| (116) | Belgie je toho názoru, že stejný závěr se nabízí, pokud jde o náklady na zrušení investic ze strany IFB v jejich francouzských podílech. Snaží se prokázat, že v každé z těchto společností IFB zvolila nejméně nákladný způsob. |
| --- | --- |

(116)

Belgie je toho názoru, že stejný závěr se nabízí, pokud jde o náklady na zrušení investic ze strany IFB v jejich francouzských podílech. Snaží se prokázat, že v každé z těchto společností IFB zvolila nejméně nákladný způsob.

| (117) | Pokud jde o Acimar, Belgie předložila tuto tabulku:

  Acimar – Soudní vyrovnání po likvidaci


  Finanční situace v roce 2002








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 2001 | 2002 |
| Obchodní obrat | | |
| EBT | | |
| Úhrn bilance (31.12.) | | |
| Vlastní kapitál (31.12.) | | |

(117)

Pokud jde o Acimar, Belgie předložila tuto tabulku:

Acimar – Soudní vyrovnání po likvidaci

Finanční situace v roce 2002

(v mil. EUR)

2001

2002

Obchodní obrat

EBT

Úhrn bilance (31.12.)

Vlastní kapitál (31.12.)

Náklady alternativ

| (v mil. EUR) |
| --- |
| | Provedení smlouvy | Soudní vyrovnání |
| Cash drain 1.1.2003–31.12.2005 | | |
| Ztráta hodnoty pohledávek 31.12.2002 | | |
| Celkem | –14,7 | –3,9 |

(v mil. EUR)

Provedení smlouvy

Soudní vyrovnání

Cash drain 1.1.2003–31.12.2005

Ztráta hodnoty pohledávek 31.12.2002

Celkem

–14,7

–3,9

Poznámky

| — | Pokusy podniknuté v průběhu roku 2002 dosáhnout přehodnocení smluvních podmínek neuspěly; smlouva měla trvat až do 31.12.2005. |
| --- | --- |

—

| — | Realizace smlouvy zahrnovala významný roční cash drain. |
| --- | --- |

—

| — | Za těchto okolností představovala žádost o soudní vyrovnání nejméně nákladnou možnost. |
| --- | --- |

—

| — | V průběhu vyrovnání financoval provozní ztráty zákazník. |
| --- | --- |

—

| — | Činnost společnosti Acimar byla ukončena k 1.9.2003. |
| --- | --- |

—

| (118) | Co se týče společnosti NFTI-ou, Belgie předložila tuto tabulku:

  NFTI-ou – Postoupení


  Finanční situace v roce 2002








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 2001 (16) | 2002 |
| Obchodní obrat | | |
| EBT | | |
| Úhrn bilance (31.12.) | | |
| Vlatní kapitál (31.12.) | | |

(118)

Co se týče společnosti NFTI-ou, Belgie předložila tuto tabulku:

NFTI-ou – Postoupení

Finanční situace v roce 2002

(v mil. EUR)

2001 (16)

2002

Obchodní obrat

EBT

Úhrn bilance (31.12.)

Vlatní kapitál (31.12.)

Náklady alternativ

| (v mil. EUR) |
| --- |
| | Pokračovat | Částečný prodej |
| Navýšení kapitálu + splacení úvěru ING | | |
| Plán vyrovnání | | |
| Aktualizovaný Cash drain (roční CH – 3,7 mil EUR) (100 % doporučující dopis) | | |
| Znehodnocení podílu | | |
| Ztráta hodnoty pohledávek 31.12.2002 | | |
| Prodejní cena (1 EUR) – podíl 30 % | | |
| Celkem | –36,2 | –18,5 |

(v mil. EUR)

Pokračovat

Částečný prodej

Navýšení kapitálu + splacení úvěru ING

Plán vyrovnání

Aktualizovaný Cash drain (roční CH – 3,7 mil EUR) (100 % doporučující dopis)

Znehodnocení podílu

Ztráta hodnoty pohledávek 31.12.2002

Prodejní cena (1 EUR) – podíl 30 %

Celkem

–36,2

–18,5

Poznámky:

| — | Na základě „doporučujícího dopisu“ byla IFB povinna vložit vklady na běžný účet. |
| --- | --- |

—

| — | IFB byla ručitelem za bankovní půjčku NFTI-ou, jejíž splacení ING požadovala. |
| --- | --- |

—

| — | Za těchto okolností IFB vyjednala s druhým akcionářem, Port Autonome de Dunkerque („PAD“):





  — | Navýšení kapitálu NFTI-ou, jehož část byla upsána společností IFB, |
| --- | --- | --- |

—

—

Navýšení kapitálu NFTI-ou, jehož část byla upsána společností IFB,

| — | Osvobození IFB ze závazků vyplývajících z doporučujícího dopisu a závazek PAD hledat nabyvatele pro zůstatek podílu IFB v NFTI-ou prostřednictvím postoupení části podílu IFB v NFTI-ou společnosti PAD za symbolickou cenu, aby se tento podíl snížil na 30 % (včetně podílu drženého přes DPD). |
| --- | --- |

—

Osvobození IFB ze závazků vyplývajících z doporučujícího dopisu a závazek PAD hledat nabyvatele pro zůstatek podílu IFB v NFTI-ou prostřednictvím postoupení části podílu IFB v NFTI-ou společnosti PAD za symbolickou cenu, aby se tento podíl snížil na 30 % (včetně podílu drženého přes DPD).

| — | Prodej zbývajícího podílu 30 % v současnosti probíhá. |
| --- | --- |

—

| (119) | Belgie informovala Komisi, že se nikdy nepředpokládalo vyhlášení úpadku společnosti NFTI-ou vzhledem k tomu, že pokračování činnosti společnosti NFTI-ou nabízelo perspektivy rentability. Podle Belgie prodej podílu IFB ve výši 30 % společnosti CMA-CGM dne 2. listopadu 2006 [...] a úplné vrácení úvěrů poskytnutých formou záloh na běžný účet prokazuje životaschopnost této společnosti. |
| --- | --- |

(119)

Belgie informovala Komisi, že se nikdy nepředpokládalo vyhlášení úpadku společnosti NFTI-ou vzhledem k tomu, že pokračování činnosti společnosti NFTI-ou nabízelo perspektivy rentability. Podle Belgie prodej podílu IFB ve výši 30 % společnosti CMA-CGM dne 2. listopadu 2006 [...] a úplné vrácení úvěrů poskytnutých formou záloh na běžný účet prokazuje životaschopnost této společnosti.

| (120) | Co se týče IFB France, která se pak transformovala na AGEP, Belgie předložila tuto tabulku:

  IFB France (AGEP) – Postoupení společnosti NFTI-ou


  Finanční situace v roce 2002








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 2001 | 2002 |
| Obchodní obrat | | |
| EBT | | |
| Úhrn bilance (31.12.) | | |
| Vlastní kapitál (31.12.) | | |

(120)

Co se týče IFB France, která se pak transformovala na AGEP, Belgie předložila tuto tabulku:

IFB France (AGEP) – Postoupení společnosti NFTI-ou

Finanční situace v roce 2002

(v mil. EUR)

2001

2002

Obchodní obrat

EBT

Úhrn bilance (31.12.)

Vlastní kapitál (31.12.)

Náklady alternativ

| (v mil. EUR) |
| --- |
| | Likvidace | Převod NFTI-ou |
| Odstoupení od pohledávek | | |
| Znehodnocení podílu | | |
| Zvýšení hodnoty z realizace převodu akcií | | |
| Pasiva (14 ETP) | | |
| Celkem | –1,7 | –0,8 |

(v mil. EUR)

Likvidace

Převod NFTI-ou

Odstoupení od pohledávek

Znehodnocení podílu

Zvýšení hodnoty z realizace převodu akcií

Pasiva (14 ETP)

Celkem

–1,7

–0,8

Poznámky:

| — | Vzhledem k riziku nucené likvidace nebo vyhlášení úpadku IFB jednala s PAD o postoupení cenných papírů IFB France společnosti NFTI-ou, ale prostřednictvím odstoupení od pohledávek ze strany společnosti IFB. |
| --- | --- |

—

| — | Likvidace společnosti by způsobila mnohem vyšší náklady (znehodnocení podílu, riziko vyrovnání pasiva jako zakladatel a/nebo jediný skutečný řídící subjekt). |
| --- | --- |

—

| (121) | Pokud jde o Dry Port Dunkerque, Belgie předložila tuto tabulku:

  Dry Port Dunkerque (DPD) – Likvidace s částečným prodejem


  Finanční situace v roce 2002








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 2001 | 2002 |
| Obchodní obrat | | |
| EBT | | |
| Úhrn bilance (31.12.) | | |
| Vlastní kapitál (31.12.) | | |

(121)

Pokud jde o Dry Port Dunkerque, Belgie předložila tuto tabulku:

Dry Port Dunkerque (DPD) – Likvidace s částečným prodejem

Finanční situace v roce 2002

(v mil. EUR)

2001

2002

Obchodní obrat

EBT

Úhrn bilance (31.12.)

Vlastní kapitál (31.12.)

Náklady alternativ

| (v mil. EUR) |
| --- |
| | Pokračovat | Likvidace s částečným prodejem aktiv |
| Aktualizovaný Cash drain (roční CH – 0,5 mil. EUR) (100 % doporučující dopis) | | |
| Ztráta hodnoty pohledávek | | |
| Znehodnocení podílu | | |
| Celkem | –10,4 | –7,9 |

(v mil. EUR)

Pokračovat

Likvidace s částečným prodejem aktiv

Aktualizovaný Cash drain (roční CH – 0,5 mil. EUR) (100 % doporučující dopis)

Ztráta hodnoty pohledávek

Znehodnocení podílu

Celkem

–10,4

–7,9

Poznámky:

| — | Doporučující dopis zavazoval IFB, aby vklady provedla na běžný účet, aby se vyrovnaly provozní ztráty DPD. |
| --- | --- |

—

| — | Po zrušení investic v NFTI-ou se hledal kupec podílu v DPD, ale nepodařilo se jej nalézt. |
| --- | --- |

—

| — | IFB jednala o likvidaci DPD dohodou prostřednictvím postoupení podílu 8,6 % v NFTI-ou za symbolickou cenu. |
| --- | --- |

—

| (122) | Pokud jde o SSTD, Belgie předložila následující tabulku:

  SSTD: Prodej

  Souvislosti:






  — | IFB vlastnila podíl 50 % |
| --- | --- | --- |

(122)

Pokud jde o SSTD, Belgie předložila následující tabulku:

SSTD: Prodej

Souvislosti:

—

IFB vlastnila podíl 50 %

| — | SSTD měla rentabilní činnost, v níž pokračovala až do začátku roku 2005 |
| --- | --- |

—

SSTD měla rentabilní činnost, v níž pokračovala až do začátku roku 2005

| — | Na konci roku 2004 SSTD přišla o svého hlavního zákazníka (představoval 40 % jejího obchodního obratu) |
| --- | --- |

—

Na konci roku 2004 SSTD přišla o svého hlavního zákazníka (představoval 40 % jejího obchodního obratu)

| — | Tato ztráta dala podnět k rozhodnutí prodat podíl SSTD |
| --- | --- |

—

Tato ztráta dala podnět k rozhodnutí prodat podíl SSTD

| — | Prodej se uskutečnil na začátku roku 2005 a byl proveden se zanedbatelným výnosem (pozitivní, avšak zanedbatelný dopad na potřeby financování) |
| --- | --- |

—

Prodej se uskutečnil na začátku roku 2005 a byl proveden se zanedbatelným výnosem (pozitivní, avšak zanedbatelný dopad na potřeby financování)

| (123) | Belgické orgány z toho vyvozují, že co se týče francouzských dceřiných společností, IFB zvolila nejlevnější řešení. |
| --- | --- |

(123)

Belgické orgány z toho vyvozují, že co se týče francouzských dceřiných společností, IFB zvolila nejlevnější řešení.

3.2.3.2   Restrukturalizace a pokračování činnosti IFB v Belgii

| (124) | Pokud jde o financování restrukturalizace a pokračování činnosti IFB v Belgii, je Belgie toho názoru, že SNCB rovněž jednala jako by postupoval rozumný soukromý věřitel / investor v tržní ekonomice, protože finanční výsledek alternativního řešení – zrušení činnosti v Belgii – by pro SNCB byl mnohem méně přitažlivý, protože nákladnější. |
| --- | --- |

(124)

Pokud jde o financování restrukturalizace a pokračování činnosti IFB v Belgii, je Belgie toho názoru, že SNCB rovněž jednala jako by postupoval rozumný soukromý věřitel / investor v tržní ekonomice, protože finanční výsledek alternativního řešení – zrušení činnosti v Belgii – by pro SNCB byl mnohem méně přitažlivý, protože nákladnější.

| (125) | Belgie pro ilustraci uváděných nákladů na likvidaci činnosti IFB v Belgii a uváděných nákladů na pokračování činnosti prostřednictvím navýšení kapitálu předložila následující výpočty. |
| --- | --- |

(125)

Belgie pro ilustraci uváděných nákladů na likvidaci činnosti IFB v Belgii a uváděných nákladů na pokračování činnosti prostřednictvím navýšení kapitálu předložila následující výpočty.

a)   
  Čisté náklady pro SNCB za předpokladu, že by IFB v roce 2003 vyhlásila úpadek

| (126) | Belgie určila čistou aktualizovanou hodnotu IFB na základě bilance IFB ke dni 31. prosince 2002. Podle belgických orgánů by hodnota majetku IFB, která by mohla být realizována za předpokladu vyhlášení úpadku IFB v lednu 2003, zahrnovala jednak hmotný majetek a jednak finanční majetek (podíly). |
| --- | --- |

(126)

Belgie určila čistou aktualizovanou hodnotu IFB na základě bilance IFB ke dni 31. prosince 2002. Podle belgických orgánů by hodnota majetku IFB, která by mohla být realizována za předpokladu vyhlášení úpadku IFB v lednu 2003, zahrnovala jednak hmotný majetek a jednak finanční majetek (podíly).

| (127) | Pokud jde o hmotný majetek, Belgie uvádí částku 6,9 mil. EUR. Pro odůvodnění tohoto výpočtu Belgie odkazuje na studii „Bankruptcy auctions: costs, debt recovery, and firm survival“ (17), která vyvozuje, že míra navrácení veškerých pohledávek v případě úpadku je v průměru 33 %. Při výpočtu aktiv, které by se podařilo kompenzovat, Belgie uplatnila tuto míru na hmotný majetek, který byl uvedený v bilanci IFB v celkové výši 20,9 mil. EUR (s vyloučením rozestavěného majetku ve výši 1,9 mil. EUR, u něhož byla zvolena nulová míra navrácení). |
| --- | --- |

(127)

Pokud jde o hmotný majetek, Belgie uvádí částku 6,9 mil. EUR. Pro odůvodnění tohoto výpočtu Belgie odkazuje na studii „Bankruptcy auctions: costs, debt recovery, and firm survival“ (17), která vyvozuje, že míra navrácení veškerých pohledávek v případě úpadku je v průměru 33 %. Při výpočtu aktiv, které by se podařilo kompenzovat, Belgie uplatnila tuto míru na hmotný majetek, který byl uvedený v bilanci IFB v celkové výši 20,9 mil. EUR (s vyloučením rozestavěného majetku ve výši 1,9 mil. EUR, u něhož byla zvolena nulová míra navrácení).

| (128) | Pokud jde o finanční majetek (podíly), vycházela Belgie z hodnoty 1,9 mil. EUR, což odpovídá celkové účetní hodnotě v bilanci IFB k 31. prosinci 2002. |
| --- | --- |

(128)

Pokud jde o finanční majetek (podíly), vycházela Belgie z hodnoty 1,9 mil. EUR, což odpovídá celkové účetní hodnotě v bilanci IFB k 31. prosinci 2002.

| (129) | Pokud jde o oběžná aktiva, Belgie navrhuje následující odhadované hodnoty:






  — | obchodní pohledávky IFB: jednalo se celkem o 25,6 mil. EUR, z toho by se mělo vrátit 18 milionů, což odpovídá míře navrácení 70 % u krátkodobých pohledávek. Tato míra je založena na průměru stanoveném ve studii „Liquidation of Ormet Corporation“ (18), |
| --- | --- | --- |

(129)

Pokud jde o oběžná aktiva, Belgie navrhuje následující odhadované hodnoty:

—

obchodní pohledávky IFB: jednalo se celkem o 25,6 mil. EUR, z toho by se mělo vrátit 18 milionů, což odpovídá míře navrácení 70 % u krátkodobých pohledávek. Tato míra je založena na průměru stanoveném ve studii „Liquidation of Ormet Corporation“ (18),

| — | ostatní pohledávky IFB: šlo celkem o 7 mil. EUR, z toho by se mohlo získat zpět 4,5 mil. Částku 7 mil. EUR lze dále rozdělit na 2,5 milionů pohledávek za dceřinými firmami DPD a OCHZ a 4,5 milionů DPH. Míra navrácení 100 % se předpokládá u pohledávky DPH, míra navrácení 0 % se předpokládá u obou dceřiných firem, |
| --- | --- |

—

ostatní pohledávky IFB: šlo celkem o 7 mil. EUR, z toho by se mohlo získat zpět 4,5 mil. Částku 7 mil. EUR lze dále rozdělit na 2,5 milionů pohledávek za dceřinými firmami DPD a OCHZ a 4,5 milionů DPH. Míra navrácení 100 % se předpokládá u pohledávky DPH, míra navrácení 0 % se předpokládá u obou dceřiných firem,

| — | hotovost a vyrovnávací účty: celkem šlo o 6,4 mil. EUR, z toho by se všechno mělo získat zpět. |
| --- | --- |

—

hotovost a vyrovnávací účty: celkem šlo o 6,4 mil. EUR, z toho by se všechno mělo získat zpět.

| (130) | Použití všech těchto koeficientů vede za předpokladu úpadku/likvidace IFB k celkovému navrácení 37,5 mil. EUR, jak uvádí schéma 2.

  Schéma 2


  Vymáhání aktiv


  (v mil. EUR) |
| --- | --- |

(130)

Použití všech těchto koeficientů vede za předpokladu úpadku/likvidace IFB k celkovému navrácení 37,5 mil. EUR, jak uvádí schéma 2.

Schéma 2

Vymáhání aktiv

(v mil. EUR)

Image

| (131) | Belgické orgány dále od částky, kterou je naděje navrátit, odečetly pasiva IFB. Pasiva by dosahovala celkem 76,9 mil. EUR, bez započtení dluhů 63 mil. EUR vůči SNCB na základě neuhrazených faktur za léta 2000–2002. Podrobněji jsou popsána níže:






  a) | sociální pasiva: celkem se odhaduje 2,9 mil. EUR za všechny zaměstnance IFB po odečtení pracovníků SNCB detašovaných u IFB; |
| --- | --- | --- |

(131)

Belgické orgány dále od částky, kterou je naděje navrátit, odečetly pasiva IFB. Pasiva by dosahovala celkem 76,9 mil. EUR, bez započtení dluhů 63 mil. EUR vůči SNCB na základě neuhrazených faktur za léta 2000–2002. Podrobněji jsou popsána níže:

a)

sociální pasiva: celkem se odhaduje 2,9 mil. EUR za všechny zaměstnance IFB po odečtení pracovníků SNCB detašovaných u IFB;

| b) | daně, mzdy a sociální zabezpečení: celkem 1,4 mil. EUR splatných, nikoli zaplacených (výtah z rozvahy k 1. lednu 2003); |
| --- | --- |

b)

daně, mzdy a sociální zabezpečení: celkem 1,4 mil. EUR splatných, nikoli zaplacených (výtah z rozvahy k 1. lednu 2003);

| c) | rezervy a odložené daně: byla zvolena částka 34,7 mil. EUR z celkových 40,8 mil. EUR převzatých z pasiv rozvahy k 31. prosinci 2002. Tento rozdíl se vysvětluje následujícími položkami, které by se nevynaložily v případě likvidace IFB:






  — | údržba terminálů: 3,3 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

c)

rezervy a odložené daně: byla zvolena částka 34,7 mil. EUR z celkových 40,8 mil. EUR převzatých z pasiv rozvahy k 31. prosinci 2002. Tento rozdíl se vysvětluje následujícími položkami, které by se nevynaložily v případě likvidace IFB:

—

údržba terminálů: 3,3 mil. EUR,

| — | údržba pro logistikou činnost: 0,9 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

údržba pro logistikou činnost: 0,9 mil. EUR,

| — | rezervy na restrukturalizaci pracovníků: 1,9 mil. EUR; |
| --- | --- |

—

rezervy na restrukturalizaci pracovníků: 1,9 mil. EUR;

| d) | finanční dluh IFB v celkové výši 15 mil. EUR. Finanční dluh ve výši 15 mil. EUR, kontrahovaný u úvěrových ústavů [...], byl zajištěný obchodními pohledávkami IFB. Z tohoto důvodu a s ohledem na zabezpečení kreditu SNCB na bankovním trhu, je jasné, že tento dluh by byl rovněž splacen úvěrovým ústavům před případným uhrazením pohledávek SNCB; |
| --- | --- |

d)

finanční dluh IFB v celkové výši 15 mil. EUR. Finanční dluh ve výši 15 mil. EUR, kontrahovaný u úvěrových ústavů [...], byl zajištěný obchodními pohledávkami IFB. Z tohoto důvodu a s ohledem na zabezpečení kreditu SNCB na bankovním trhu, je jasné, že tento dluh by byl rovněž splacen úvěrovým ústavům před případným uhrazením pohledávek SNCB;

| e) | obchodní dluh vůči jiným subjektům než SNCB v celkové výši 22,9 mil. EUR. |
| --- | --- |

e)

obchodní dluh vůči jiným subjektům než SNCB v celkové výši 22,9 mil. EUR.

Z předchozích výpočtů by vyplynulo, že hodnota čistého aktiva IFB pro SNCB by zřejmě dosáhla, kromě dluhů vůči SNCB, –39,4 mil. EUR, tedy hodnotu získaných aktiv (37,5 mil. EUR), od nichž by se odečetla celková výše závazků pasiva, jímž je nutno dostát (76,9 mil. EUR), kromě dluhů vůči SNCB.

| (132) | Belgické orgány jsou toho názoru, že v případě likvidace, aby se zabránilo velmi vážnému poškození jejího obchodního jména, by SNCB vzala na sebe náklady na záporné čisté aktivum IFB. V tomto ohledu zdůrazňují, že věřitelé IFB jsou většinou rovněž zákazníky, dodavateli, věřiteli, dlužníky nebo partnery SNCB. |
| --- | --- |

(132)

Belgické orgány jsou toho názoru, že v případě likvidace, aby se zabránilo velmi vážnému poškození jejího obchodního jména, by SNCB vzala na sebe náklady na záporné čisté aktivum IFB. V tomto ohledu zdůrazňují, že věřitelé IFB jsou většinou rovněž zákazníky, dodavateli, věřiteli, dlužníky nebo partnery SNCB.

| (133) | Kromě toho zastavení činnosti IFB by podle belgické vlády znamenalo velké sociální pasiva pro SNCB, která lze odhadnout na 530 PPS (pracovníků v přepočteném stavu) (19). Těchto 530 PPS lze dále rozdělit takto:






  — | na jedné straně asi 50 pracovníků SNCB detašovaných v IFB, které by v případě úpadku bylo zapotřebí opět umístit v rámci SNCB, |
| --- | --- | --- |

(133)

Kromě toho zastavení činnosti IFB by podle belgické vlády znamenalo velké sociální pasiva pro SNCB, která lze odhadnout na 530 PPS (pracovníků v přepočteném stavu) (19). Těchto 530 PPS lze dále rozdělit takto:

—

na jedné straně asi 50 pracovníků SNCB detašovaných v IFB, které by v případě úpadku bylo zapotřebí opět umístit v rámci SNCB,

| — | na druhé straně asi 480 PPS SNCB, jejichž činnost závisela na pokračování činnosti IFB. Tento odhad vyplývá z následujícího výpočtu. Podíl IFB na celkovém obchodním obratu divize Marchandises SNCB činí 8,1 %. Tento poměr aplikovaný na všechny zaměstnance SNCB zaměstnané přímo i nepřímo v divizi Marchandises k 31.12.2002 udává, že asi 609 PPS záviselo na činnosti IFB. Z těchto 609 PPS se předpokládalo, že 129, tj. 21 %, by si mohlo udržet práci i přes úpadek IFB v důsledku specifických iniciativ SNCB zaměřených na převzetí části dopravy, kterou předtím prováděla IFB. Tento poměr 21 % odpovídá podílu pracovních míst společnosti Sabena, jež bylo možno zachránit zahájením činnosti SN Brussels Airlines při pádu společnosti Sabena. |
| --- | --- |

—

na druhé straně asi 480 PPS SNCB, jejichž činnost závisela na pokračování činnosti IFB. Tento odhad vyplývá z následujícího výpočtu. Podíl IFB na celkovém obchodním obratu divize Marchandises SNCB činí 8,1 %. Tento poměr aplikovaný na všechny zaměstnance SNCB zaměstnané přímo i nepřímo v divizi Marchandises k 31.12.2002 udává, že asi 609 PPS záviselo na činnosti IFB. Z těchto 609 PPS se předpokládalo, že 129, tj. 21 %, by si mohlo udržet práci i přes úpadek IFB v důsledku specifických iniciativ SNCB zaměřených na převzetí části dopravy, kterou předtím prováděla IFB. Tento poměr 21 % odpovídá podílu pracovních míst společnosti Sabena, jež bylo možno zachránit zahájením činnosti SN Brussels Airlines při pádu společnosti Sabena.

| (134) | Belgická vláda je toho názoru, že jelikož v té době SNCB finalizovala přípravu svého podnikatelského plánu „MOVE 2007“, který plánoval v letech 2003 až 2007 zrušení 10 000 pracovních míst, tj. téměř čtvrtinu jejího stavu zaměstnanců, byly možnosti přeřazení nadbytečných pracovníků po ukončení činnosti IFB prakticky nulové, ať už šlo o detašované pracovníky, kteří by se vrátili do SNCB, nebo o pracovníky zajišťující činnost divize Marchandises, kteří by zůstali SNCB. |
| --- | --- |

(134)

Belgická vláda je toho názoru, že jelikož v té době SNCB finalizovala přípravu svého podnikatelského plánu „MOVE 2007“, který plánoval v letech 2003 až 2007 zrušení 10 000 pracovních míst, tj. téměř čtvrtinu jejího stavu zaměstnanců, byly možnosti přeřazení nadbytečných pracovníků po ukončení činnosti IFB prakticky nulové, ať už šlo o detašované pracovníky, kteří by se vrátili do SNCB, nebo o pracovníky zajišťující činnost divize Marchandises, kteří by zůstali SNCB.

| (135) | Proto belgická vláda navrhuje přidat k přímým nákladům záporných čistých aktiv IFB rovněž náklady na nadbytečné pracovníky, které by tím vznikaly SNCB po dobu nejméně 5 let v rozmezí let 2003 až 2007. Při průměrných úplných mzdových nákladech 46 200 eur na PPS ročně [...], by celkové náklady těchto sociálních pasiv dosáhly 122,4 mil. EUR. |
| --- | --- |

(135)

Proto belgická vláda navrhuje přidat k přímým nákladům záporných čistých aktiv IFB rovněž náklady na nadbytečné pracovníky, které by tím vznikaly SNCB po dobu nejméně 5 let v rozmezí let 2003 až 2007. Při průměrných úplných mzdových nákladech 46 200 eur na PPS ročně [...], by celkové náklady těchto sociálních pasiv dosáhly 122,4 mil. EUR.

| (136) | Pro odůvodnění tohoto výpočtu Belgie vysvětluje především, že pracovníky SNCB, kteří by se stali nadbytečnými po zrušení činnosti IFB, nebylo možno propustit vzhledem k tomu, že tito pracovníci měli statut „statutárních zaměstnanců“ (20). |
| --- | --- |

(136)

Pro odůvodnění tohoto výpočtu Belgie vysvětluje především, že pracovníky SNCB, kteří by se stali nadbytečnými po zrušení činnosti IFB, nebylo možno propustit vzhledem k tomu, že tito pracovníci měli statut „statutárních zaměstnanců“ (20).

| (137) | Po pracovní poradě konané dne 1. června 2006 předaly belgické orgány Komisi méně pesimistický scénář pro výpočet čistých aktiv a sociálních pasiv, které by v případě likvidace IFB musela SNCB ustát. Tento scénář navrhuje dvě následující změny:






  — | SNCB by nehradila všechny dluhy, ale pouze dluhy věřitelů, kteří byli zákazníky [...], dodavateli [...] nebo partnery [...] společnosti SNCB; za takového předpokladu by výše pasiv IFB, kterou by SNCB hradila, činila 13 mil. EUR [...], |
| --- | --- | --- |

(137)

Po pracovní poradě konané dne 1. června 2006 předaly belgické orgány Komisi méně pesimistický scénář pro výpočet čistých aktiv a sociálních pasiv, které by v případě likvidace IFB musela SNCB ustát. Tento scénář navrhuje dvě následující změny:

—

SNCB by nehradila všechny dluhy, ale pouze dluhy věřitelů, kteří byli zákazníky [...], dodavateli [...] nebo partnery [...] společnosti SNCB; za takového předpokladu by výše pasiv IFB, kterou by SNCB hradila, činila 13 mil. EUR [...],

| — | subjekt, který by převzal činnost IFB, by i nadále používal z velké části služby SNCB; za takového předpokladu by si 79 % ze 609 PPS zaměstnaných společností SNCB a přidělených jako nepřímá pomoc pro činnosti IFB mohlo udržet svou práci; za takového předpokladu by se sociální vícenáklady k tíži SNCB by omezily na 41,1 mil. EUR (tato částka odpovídá mzdovým nákladům na 50 PPS detašovaných ze společnosti SNCB u IFB a rovněž již zmiňovaným 21 % ze 609 PPS). |
| --- | --- |

—

subjekt, který by převzal činnost IFB, by i nadále používal z velké části služby SNCB; za takového předpokladu by si 79 % ze 609 PPS zaměstnaných společností SNCB a přidělených jako nepřímá pomoc pro činnosti IFB mohlo udržet svou práci; za takového předpokladu by se sociální vícenáklady k tíži SNCB by omezily na 41,1 mil. EUR (tato částka odpovídá mzdovým nákladům na 50 PPS detašovaných ze společnosti SNCB u IFB a rovněž již zmiňovaným 21 % ze 609 PPS).

| (138) | Celkové náklady vznikající SNCB v případě likvidace IFB dle těchto dvou scénářů podle odhadu belgických orgánů jsou uvedeny v následující tabulce: | Čisté náklady – částky uvedené v odpovědi | Rozdíl při „optimistických“ předpokladech | Čisté náklady – upravené částky |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Účetní aktiva celkem | 64,6 | | 64,6 |
| Nekrytá aktiva | –27,1 | | –27,1 |
| Sociální náklady | –2,9 | | –2,9 |
| Daně, platy a sociální zabezpečení | –1,4 | | –1,4 |
| Rezervy a odložené daně | –34,7 | | –34,7 |
| Prioritní pohledávky a jiné finanční dluhy | –15 | | –15 |
| Dluhy z obchodního styku jiné než SNCB | –22,9 | 9,9 | –13 |
| Hodnota získaná zpět | –39,4 | | –29,5 |
| Sociální pasiva pro SNCB | – 122,4 | 81,3 | –41,1 |
| Čisté náklady úpadku vyhlášeného společností IFB pro SNCB | – 161,8 | | –70,6 |

(138)

Celkové náklady vznikající SNCB v případě likvidace IFB dle těchto dvou scénářů podle odhadu belgických orgánů jsou uvedeny v následující tabulce:

Čisté náklady – částky uvedené v odpovědi

Rozdíl při „optimistických“ předpokladech

Čisté náklady – upravené částky

Účetní aktiva celkem

64,6

64,6

Nekrytá aktiva

–27,1

–27,1

Sociální náklady

–2,9

–2,9

Daně, platy a sociální zabezpečení

–1,4

–1,4

Rezervy a odložené daně

–34,7

–34,7

Prioritní pohledávky a jiné finanční dluhy

–15

–15

Dluhy z obchodního styku jiné než SNCB

–22,9

9,9

–13

Hodnota získaná zpět

–39,4

–29,5

Sociální pasiva pro SNCB

– 122,4

81,3

–41,1

Čisté náklady úpadku vyhlášeného společností IFB pro SNCB

– 161,8

–70,6

b)   
  Hodnocení IFB ve scénáři předpokládajícím pokračování činnosti

| (139) | Belgie navrhuje vypočítat hodnotu IFB pro předpoklad „pokračování činnosti“ podle metodiky aktualizovaných volných cash-flows („discounted cash flows“ či „DCF“). Pro tuto analýzu byly zvoleny následující parametry: |
| --- | --- |

(139)

Belgie navrhuje vypočítat hodnotu IFB pro předpoklad „pokračování činnosti“ podle metodiky aktualizovaných volných cash-flows („discounted cash flows“ či „DCF“). Pro tuto analýzu byly zvoleny následující parametry:

| (140) | Analýza DCF za 10 let je založena na rozvaze IFB k 31. prosinci 2002, a rovněž na restrukturalizačním plánu vypracovaném v únoru-březnu 2003, který zahrnuje projekce až do roku 2005. Na rok 2006, což je okamžik, kdy restrukturalizace IFB zajišťuje stabilizaci podniku, byl provozní výsledek hospodaření stanoven na úrovni 3,2 % obchodního obratu. Od roku 2006 předpokládá pracovní hypotéza roční růst ve výši 3 % obchodního obratu, což při konstantní marži vede k 3 % míře růstu výsledku před zdaněním. Volné cash flow, které z toho vyplývají, jsou aktualizovány 8 % váženým průměrem kapitálových nákladů (WACC). Hodnota terminálů byla vypočtena s předpokladem 3 % stálého růstu. |
| --- | --- |

(140)

Analýza DCF za 10 let je založena na rozvaze IFB k 31. prosinci 2002, a rovněž na restrukturalizačním plánu vypracovaném v únoru-březnu 2003, který zahrnuje projekce až do roku 2005. Na rok 2006, což je okamžik, kdy restrukturalizace IFB zajišťuje stabilizaci podniku, byl provozní výsledek hospodaření stanoven na úrovni 3,2 % obchodního obratu. Od roku 2006 předpokládá pracovní hypotéza roční růst ve výši 3 % obchodního obratu, což při konstantní marži vede k 3 % míře růstu výsledku před zdaněním. Volné cash flow, které z toho vyplývají, jsou aktualizovány 8 % váženým průměrem kapitálových nákladů (WACC). Hodnota terminálů byla vypočtena s předpokladem 3 % stálého růstu.

| (141) | Tyto výpočty vedou k hodnocení podniku kolem 29,1 mil. EUR (kromě podílů a rezerv), jak ukazuje schéma 4.

  Schéma 4


  Hodnota IFB na zakladě aktualizovaný peněžních toků – předpoklady a výsledky


  (v mil. EUR) |
| --- | --- |

(141)

Tyto výpočty vedou k hodnocení podniku kolem 29,1 mil. EUR (kromě podílů a rezerv), jak ukazuje schéma 4.

Schéma 4

Hodnota IFB na zakladě aktualizovaný peněžních toků – předpoklady a výsledky

(v mil. EUR)

Image

| (142) | Podle belgické vlády analýza založená na ukazatelích násobků (podle výsledků dosažených v roce 2005) potvrzuje hodnocení získané na základě metodiky DCF. Hodnocení „násobky“ (s ukazateli násobků opatrnějšími než jsou průměry v odvětví) totiž uvádí hodnotu podniku kolem 28,7 mil. EUR, jak se uvádí na schématu 5.

  Schéma 5


  Hodnota podniku IFB


  (v mil. EUR) |
| --- | --- |

(142)

Podle belgické vlády analýza založená na ukazatelích násobků (podle výsledků dosažených v roce 2005) potvrzuje hodnocení získané na základě metodiky DCF. Hodnocení „násobky“ (s ukazateli násobků opatrnějšími než jsou průměry v odvětví) totiž uvádí hodnotu podniku kolem 28,7 mil. EUR, jak se uvádí na schématu 5.

Schéma 5

Hodnota podniku IFB

(v mil. EUR)

Image

| (143) | Belgická vláda je toho názoru, že skutečné výsledky, jichž dosáhla IFB v letech 2003, 2004 a 2005, také potvrzují, že hodnocení DCF a předpoklady, na nichž spočívalo, bylo realistické. |
| --- | --- |

(143)

Belgická vláda je toho názoru, že skutečné výsledky, jichž dosáhla IFB v letech 2003, 2004 a 2005, také potvrzují, že hodnocení DCF a předpoklady, na nichž spočívalo, bylo realistické.

| (144) | Belgická vláda je toho názoru, že k hodnotě IFB, vypočítané bez podílů a rezerv, je zapotřebí připočítat podíly, které společnost IFB vlastní, tedy 1,9 mil. EUR, jak jsou zaúčtovány v aktivech rozvahy IFB k 31. prosinci 2002. |
| --- | --- |

(144)

Belgická vláda je toho názoru, že k hodnotě IFB, vypočítané bez podílů a rezerv, je zapotřebí připočítat podíly, které společnost IFB vlastní, tedy 1,9 mil. EUR, jak jsou zaúčtovány v aktivech rozvahy IFB k 31. prosinci 2002.

| (145) | Celková hodnota podniku IFB, včetně podílů, by ke dni 31. prosince 2002 činila tedy 31 mil. EUR. |
| --- | --- |

(145)

Celková hodnota podniku IFB, včetně podílů, by ke dni 31. prosince 2002 činila tedy 31 mil. EUR.

| (146) | Podle belgické vlády je třeba od této hodnoty podniku odečíst hodnotu rezerv odhadovanou na 34,2 mil. EUR (21), a rovněž finanční dluh představující 15 mil. EUR. |
| --- | --- |

(146)

Podle belgické vlády je třeba od této hodnoty podniku odečíst hodnotu rezerv odhadovanou na 34,2 mil. EUR (21), a rovněž finanční dluh představující 15 mil. EUR.

| (147) | Z toho by za předpokladu pokračování činnosti pro podíl SNCB v IFB vyplývala čistá hodnota – 18,2 mil. EUR. Tento výpočet je znázorněn na schématu 6. |
| --- | --- |

(147)

Z toho by za předpokladu pokračování činnosti pro podíl SNCB v IFB vyplývala čistá hodnota – 18,2 mil. EUR. Tento výpočet je znázorněn na schématu 6.

| (148) | Stejně jako v předchozích odhadech nákladů, které by nesla SNCB v případě likvidace IFB, ani výše uvedená kalkulace nebere v potaz dluhy ve výši 63 mil. EUR vyplývající z nezaplacených faktur v letech 2000–2002.

  Schéma 6


  Hodnocení investičního řešení, leden 2003


  (v mil. EUR) |
| --- | --- |

(148)

Stejně jako v předchozích odhadech nákladů, které by nesla SNCB v případě likvidace IFB, ani výše uvedená kalkulace nebere v potaz dluhy ve výši 63 mil. EUR vyplývající z nezaplacených faktur v letech 2000–2002.

Schéma 6

Hodnocení investičního řešení, leden 2003

(v mil. EUR)

Image

c)   
  Porovnání obou scénářů a závěr

| (149) | Podle analýzy provedené belgickou vládou by tyto scénáře vedly k následujícím výsledkům:






  — | čistý náklad úpadku a likvidace IFB by pro SNCB znamenal čistou ztrátu ve výši 161,8 mil. EUR (sníženou v revidovaném odhadu na 70,6 mil. EUR), |
| --- | --- | --- |

(149)

Podle analýzy provedené belgickou vládou by tyto scénáře vedly k následujícím výsledkům:

—

čistý náklad úpadku a likvidace IFB by pro SNCB znamenal čistou ztrátu ve výši 161,8 mil. EUR (sníženou v revidovaném odhadu na 70,6 mil. EUR),

| — | rozhodnutí investovat 15 mil. EUR s cílem umožnit IFB pokračovat v činnosti vedlo ke značnému snížení ztráty hodnoty pro SNCB, která pak činila pouze 18,2 mil. EUR, což představuje zisk 143,6 mil. EUR oproti scénáři úpadku a likvidace (52,4 mil. EUR ve srovnání s revidovaným scénářem). |
| --- | --- |

—

rozhodnutí investovat 15 mil. EUR s cílem umožnit IFB pokračovat v činnosti vedlo ke značnému snížení ztráty hodnoty pro SNCB, která pak činila pouze 18,2 mil. EUR, což představuje zisk 143,6 mil. EUR oproti scénáři úpadku a likvidace (52,4 mil. EUR ve srovnání s revidovaným scénářem).

| (150) | Proto se tedy belgická vláda domnívá, že SNCB odsouhlasením předmětných opatření jednala jako by jednal soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(150)

Proto se tedy belgická vláda domnívá, že SNCB odsouhlasením předmětných opatření jednala jako by jednal soukromý investor v tržní ekonomice.

3.2.4   Nedošlo k narušení hospodářské soutěže

| (151) | A nakonec se Belgie domnívá, že pokud jde o část opatření, která slouží k financování zrušení investic do francouzských dceřiných společností, nelze pomoc, která je přísně omezena na skutečně vzniklé náklady v důsledku zastavení činnosti, považovat za pomoc, která by vedla k narušení hospodářské soutěže. A tato část financování by se tedy rovněž z tohoto důvodu vymykala z působnosti čl. 87 odst. 1. |
| --- | --- |

(151)

A nakonec se Belgie domnívá, že pokud jde o část opatření, která slouží k financování zrušení investic do francouzských dceřiných společností, nelze pomoc, která je přísně omezena na skutečně vzniklé náklady v důsledku zastavení činnosti, považovat za pomoc, která by vedla k narušení hospodářské soutěže. A tato část financování by se tedy rovněž z tohoto důvodu vymykala z působnosti čl. 87 odst. 1.

3.3   Slučitelnost záchranných opatření s pokyny

3.3.1   IFB není nově zřízený podnik

| (152) | Belgie je toho názoru, že jelikož IFB byla zřízena v roce 1923 a v roce 1998 získala prostřednictvím fúze absorpcí společnost, a rovněž odvětví činnosti (viz popis v části 2 tohoto rozhodnutí), je zjevně nesporné, že IFB má právní subjektivitu již více než 80 let a nelze ji tedy považovat za „nově zřízený podnik“. |
| --- | --- |

(152)

Belgie je toho názoru, že jelikož IFB byla zřízena v roce 1923 a v roce 1998 získala prostřednictvím fúze absorpcí společnost, a rovněž odvětví činnosti (viz popis v části 2 tohoto rozhodnutí), je zjevně nesporné, že IFB má právní subjektivitu již více než 80 let a nelze ji tedy považovat za „nově zřízený podnik“.

3.3.2   Záchranná opatření jsou slučitelná s pokyny z roku 1999

| (153) | Podle belgické vlády by doba trvání záchranných opatření překračující dvanáct měsíců neměla mít za následek vyloučení jejich slučitelnosti se společným trhem na základě pokynů z roku 1999. Belgie je toho názoru, že SNCB udržovala záchranná opatření za jediným účelem, a to pokrýt období nezbytné pro Komisi, aby učinila konečné rozhodnutí v posuzované věci. |
| --- | --- |

(153)

Podle belgické vlády by doba trvání záchranných opatření překračující dvanáct měsíců neměla mít za následek vyloučení jejich slučitelnosti se společným trhem na základě pokynů z roku 1999. Belgie je toho názoru, že SNCB udržovala záchranná opatření za jediným účelem, a to pokrýt období nezbytné pro Komisi, aby učinila konečné rozhodnutí v posuzované věci.

| (154) | Jelikož bod 24 pokynů z roku 1999 stanoví, že povolení záchranných opatření je platné až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu, belgické orgány žádají Komisi, aby nepoužívala délku svého vlastního schvalovacího řízení záchranných opatření na zpochybnění doby trvání opatření a aby na základě bodu 24 pokynů z roku 1999 záchranná opatření schválila. |
| --- | --- |

(154)

Jelikož bod 24 pokynů z roku 1999 stanoví, že povolení záchranných opatření je platné až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu, belgické orgány žádají Komisi, aby nepoužívala délku svého vlastního schvalovacího řízení záchranných opatření na zpochybnění doby trvání opatření a aby na základě bodu 24 pokynů z roku 1999 záchranná opatření schválila.

| (155) | Belgické orgány jsou toho názoru, že pozastavení navýšení kapitálu po dobu řízení Komise předpokládalo nutně, že dočasně a prozatímně bude udržena platební lhůta udělená IFB v rámci záchranných opatření, protože jedinou alternativou by bylo vyhlášení úpadku. A konečně podle belgických orgánů Komise v průběhu vyřizování spisu nikdy nevznesla výhrady vůči dočasnému udržování záchranných opatření. |
| --- | --- |

(155)

Belgické orgány jsou toho názoru, že pozastavení navýšení kapitálu po dobu řízení Komise předpokládalo nutně, že dočasně a prozatímně bude udržena platební lhůta udělená IFB v rámci záchranných opatření, protože jedinou alternativou by bylo vyhlášení úpadku. A konečně podle belgických orgánů Komise v průběhu vyřizování spisu nikdy nevznesla výhrady vůči dočasnému udržování záchranných opatření.

3.3.3   Restrukturalizační opatření jsou slučitelná s pokyny z roku 1999

3.3.3.1   Použitelnost pokynů z roku 1999

| (156) | Belgie je toho názoru, že závazek SNCB upsat navýšení kapitálu IFB je nutno analyzovat v rámci pokynů z roku 1999, a nikoliv z roku 2004. |
| --- | --- |

(156)

Belgie je toho názoru, že závazek SNCB upsat navýšení kapitálu IFB je nutno analyzovat v rámci pokynů z roku 1999, a nikoliv z roku 2004.

| (157) | Pro odůvodnění tohoto názoru Belgie zdůrazňuje, že obě podmínky, které Komise stanovila v bodě 240 rozhodnutí o zahájení řízení pro uplatnění pokynů z roku 1999, jsou splněny. Připomínáme, že v bodě 240 rozhodnutí o zahájení řízení Komise dospěla k závěru, že pokud jde o výklad bodů 102 až 104 pokynů z roku 2004 v této věci „rozhodne-li se SNCB neudělovat opětovně výhodu IFB a kdyby byl poskytnut důkaz o tom, že SNCB se zavázala přeměnit své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla ve svém konečném rozhodnutí posuzovat podpory, které poskytla SNCB společnosti IFB, na základě pokynů z roku 1999“. |
| --- | --- |

(157)

Pro odůvodnění tohoto názoru Belgie zdůrazňuje, že obě podmínky, které Komise stanovila v bodě 240 rozhodnutí o zahájení řízení pro uplatnění pokynů z roku 1999, jsou splněny. Připomínáme, že v bodě 240 rozhodnutí o zahájení řízení Komise dospěla k závěru, že pokud jde o výklad bodů 102 až 104 pokynů z roku 2004 v této věci „rozhodne-li se SNCB neudělovat opětovně výhodu IFB a kdyby byl poskytnut důkaz o tom, že SNCB se zavázala přeměnit své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla ve svém konečném rozhodnutí posuzovat podpory, které poskytla SNCB společnosti IFB, na základě pokynů z roku 1999“.

| (158) | Pokud jde o první podmínku, Belgie připomíná, že ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vzala zpět dodatečné navýšení kapitálu oznámené dne 28. ledna 2005, a tedy první podmínka je splněná. |
| --- | --- |

(158)

Pokud jde o první podmínku, Belgie připomíná, že ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vzala zpět dodatečné navýšení kapitálu oznámené dne 28. ledna 2005, a tedy první podmínka je splněná.

| (159) | Pokud jde o druhou podmínku, Belgie je toho názoru, že nelze zpochybňovat, že aktuálně navrhované navýšení kapitálu IFB by bylo provedeno s odkládací podmínkou až do souhlasu Komise, jak se strany dohodly v rámcové smlouvě ze dne 7. dubna 2003. |
| --- | --- |

(159)

Pokud jde o druhou podmínku, Belgie je toho názoru, že nelze zpochybňovat, že aktuálně navrhované navýšení kapitálu IFB by bylo provedeno s odkládací podmínkou až do souhlasu Komise, jak se strany dohodly v rámcové smlouvě ze dne 7. dubna 2003.

| (160) | Pro zdůraznění tohoto bodu upozorňují belgické orgány Komisi na:






  — | bod 4 preambule rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, který potvrzuje, že správní rada SNCB již schválila upsání navýšení kapitálu IFB, |
| --- | --- | --- |

(160)

Pro zdůraznění tohoto bodu upozorňují belgické orgány Komisi na:

—

bod 4 preambule rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, který potvrzuje, že správní rada SNCB již schválila upsání navýšení kapitálu IFB,

| — | článek 4 téže smlouvy, který potvrzuje vzájemný záměr stran přistoupit k navýšení kapitálu IFB. |
| --- | --- |

—

článek 4 téže smlouvy, který potvrzuje vzájemný záměr stran přistoupit k navýšení kapitálu IFB.

| (161) | Pokud jde o druhý bod, belgické orgány připomínají, že v belgickém právu (právu platném pro rámcové smlouvy), smlouva vzniká jedině ze svobodné vůle smluvních stran a že v daném případě článek 4 rámcové smlouvy výslovně potvrzuje naprosto jednoznačně souhlasnou vůli SNCB a IFB přistoupit k navýšení kapitálu IFB cestou přeměny pohledávek SNCB za IFB na kapitál zpětně k 7. dubnu 2003. |
| --- | --- |

(161)

Pokud jde o druhý bod, belgické orgány připomínají, že v belgickém právu (právu platném pro rámcové smlouvy), smlouva vzniká jedině ze svobodné vůle smluvních stran a že v daném případě článek 4 rámcové smlouvy výslovně potvrzuje naprosto jednoznačně souhlasnou vůli SNCB a IFB přistoupit k navýšení kapitálu IFB cestou přeměny pohledávek SNCB za IFB na kapitál zpětně k 7. dubnu 2003.

| (162) | Belgické orgány připomínají, že v belgickém právu jsou povinnosti, na něž je uvalena odkladná podmínka, i nadále plně závazné, a že realizace odkladné podmínky má zpětný účinek na smlouvu, která nabývá účinnosti dnem podpisu. |
| --- | --- |

(162)

Belgické orgány připomínají, že v belgickém právu jsou povinnosti, na něž je uvalena odkladná podmínka, i nadále plně závazné, a že realizace odkladné podmínky má zpětný účinek na smlouvu, která nabývá účinnosti dnem podpisu.

3.3.3.2   Opatření k co největšímu zmírnění nepříznivých dopadů na hospodářskou soutěž

| (163) | Belgické orgány obecně prosazují, že tržní podíly IFB jsou výrazně nižší než 10 % na trzích, kterých se tento případ týká. Proto se domnívají, že protikonkurenční účinky vyplývající z posuzovaných státních podpor nelze považovat za významné. Připomínají zejména, že na základě bodu 36 pokynů z roku 1999 „je-li podíl nebo jsou-li podíly na (příslušném) trhu podniku (příjemce podpory) zanedbatelné, má se za to, že k nepřípustnému narušení hospodářské soutěže nedošlo“ (22), a že pro uplatnění čl. 81 odst. 1 Smlouvy Komise pokládá antikonkurenční účinky dohod uzavřených podniky majícími tržní podíly nižší než 10 % za bezvýznamné (23). |
| --- | --- |

(163)

Belgické orgány obecně prosazují, že tržní podíly IFB jsou výrazně nižší než 10 % na trzích, kterých se tento případ týká. Proto se domnívají, že protikonkurenční účinky vyplývající z posuzovaných státních podpor nelze považovat za významné. Připomínají zejména, že na základě bodu 36 pokynů z roku 1999 „je-li podíl nebo jsou-li podíly na (příslušném) trhu podniku (příjemce podpory) zanedbatelné, má se za to, že k nepřípustnému narušení hospodářské soutěže nedošlo“ (22), a že pro uplatnění čl. 81 odst. 1 Smlouvy Komise pokládá antikonkurenční účinky dohod uzavřených podniky majícími tržní podíly nižší než 10 % za bezvýznamné (23).

| (164) | Pokud se týče zvláště činnosti IFB Logistics a IFB Terminals, belgické orgány vznášejí tyto připomínky: |
| --- | --- |

(164)

Pokud se týče zvláště činnosti IFB Logistics a IFB Terminals, belgické orgány vznášejí tyto připomínky:

| (165) | Zmírňující opatření na trhu překládky nákladů. Belgická vláda připomíná, že podíl IFB na trhu terminálů Antverpského regionu je nižší než 7 % a že trh terminálů Antverpského regionu zaznamenal v letech 2002–2005 průměrný nárůst 10,7 % ročně, zatímco objemy přepravované společností IFB se zvýšily v průměru ročně pouze o 4,1 %. |
| --- | --- |

(165)

Zmírňující opatření na trhu překládky nákladů. Belgická vláda připomíná, že podíl IFB na trhu terminálů Antverpského regionu je nižší než 7 % a že trh terminálů Antverpského regionu zaznamenal v letech 2002–2005 průměrný nárůst 10,7 % ročně, zatímco objemy přepravované společností IFB se zvýšily v průměru ročně pouze o 4,1 %.

| (166) | Belgická vláda dodává, že realizací restrukturalizačního plánu IFB snížila významným způsobem svou překládkovou kapacitu jak se popisuje v části 2 dopisu o zahájení řízení (body 25 až 29). Vzhledem k okolnosti, že s výjimkou terminálu DPD jsou všechna prodaná aktiva k dnešnímu dni nadále provozována, jsou belgické orgány toho názoru, že tyto prodeje je třeba považovat za reálná a podstatná kompenzační opatření. Podle belgické vlády tyto prodeje dohromady představují snížení kapacity IFB z 1,5 mil. TEU v roce 2002 na 1,1 mil. TEU koncem roku 2005, což je pokles o 27 %. |
| --- | --- |

(166)

Belgická vláda dodává, že realizací restrukturalizačního plánu IFB snížila významným způsobem svou překládkovou kapacitu jak se popisuje v části 2 dopisu o zahájení řízení (body 25 až 29). Vzhledem k okolnosti, že s výjimkou terminálu DPD jsou všechna prodaná aktiva k dnešnímu dni nadále provozována, jsou belgické orgány toho názoru, že tyto prodeje je třeba považovat za reálná a podstatná kompenzační opatření. Podle belgické vlády tyto prodeje dohromady představují snížení kapacity IFB z 1,5 mil. TEU v roce 2002 na 1,1 mil. TEU koncem roku 2005, což je pokles o 27 %.

| (167) | Belgické orgány dodávají, že realizaci restrukturalizačního plánu IFB neprovázela cenová opatření, která by měla za cíl nebo účinek zvýšení tržního podílu IFB. Podotýkají, že IFB zvýšila své ceny v průměru o 4,2 % (24), zatímco průměrná roční míra inflace v průmyslu byla 1,9 %. |
| --- | --- |

(167)

Belgické orgány dodávají, že realizaci restrukturalizačního plánu IFB neprovázela cenová opatření, která by měla za cíl nebo účinek zvýšení tržního podílu IFB. Podotýkají, že IFB zvýšila své ceny v průměru o 4,2 % (24), zatímco průměrná roční míra inflace v průmyslu byla 1,9 %.

| (168) | Zmírňující opatření na trhu logistiky. Dopis o zahájení řízení uplatňuje názor (odstavce 258–260), že „navrhovaná“ opatření se údajně netýkají trhu logistiky a že IFB by mohla zvýšit svůj objem na tomto trhu. Belgické orgány na prokázání toho, že na trhu logistiky byla přijata dostatečná zmírňující opatření, zdůrazňují pět argumentů. |
| --- | --- |

(168)

Zmírňující opatření na trhu logistiky. Dopis o zahájení řízení uplatňuje názor (odstavce 258–260), že „navrhovaná“ opatření se údajně netýkají trhu logistiky a že IFB by mohla zvýšit svůj objem na tomto trhu. Belgické orgány na prokázání toho, že na trhu logistiky byla přijata dostatečná zmírňující opatření, zdůrazňují pět argumentů.

| (169) | V první řadě IFB zřejmě přijala opatření, která vedla ke snížení její kapacity na trhu logistiky. Celkový počet vagonů, které IFB vlastní nebo které si dlouhodobě pronajímá, se totiž snížil ze 744 jednotek v roce 2002 (25) na 377 jednotek počátkem roku 2006 (26). Jednalo by se tedy o 49 % snížení. |
| --- | --- |

(169)

V první řadě IFB zřejmě přijala opatření, která vedla ke snížení její kapacity na trhu logistiky. Celkový počet vagonů, které IFB vlastní nebo které si dlouhodobě pronajímá, se totiž snížil ze 744 jednotek v roce 2002 (25) na 377 jednotek počátkem roku 2006 (26). Jednalo by se tedy o 49 % snížení.

| (170) | Snížení logistické kapacity IFB pak vyplývá rovněž ze skutečnosti, že podíl IFB ve společnosti CNC (dnes Naviland Cargo) se rozpustil a z 10 % v roce 2002 se snížil na současná 2 %. |
| --- | --- |

(170)

Snížení logistické kapacity IFB pak vyplývá rovněž ze skutečnosti, že podíl IFB ve společnosti CNC (dnes Naviland Cargo) se rozpustil a z 10 % v roce 2002 se snížil na současná 2 %.

| (171) | Za druhé, belgické orgány jsou toho názoru, že podíl IFB na trhu logistiky je výrazně nižší než 5 %, kdybychom měli omezit zeměpisnou šíři tohoto trhu na belgické území. Na základě bodu 36 pokynů by pak bylo třeba položit otázku, zda lze antikonkurenční účinky vyplývající z předmětných státních podpor považovat za citelné. Podle belgických orgánů IFB nelze nikterak považovat za schopnou vykonávat citelný vliv na hospodářskou soutěž na trhu logistiky. Z téhož důvodu by se narušení hospodářské soutěže vyplývající z podpory ve prospěch IFB dalo podle belgické vlády ztěží považovat za citelné, takže zjevně stačí velmi omezená opatření, aby se zmírnily nepříznivé důsledky pro soutěžitele IFB. |
| --- | --- |

(171)

Za druhé, belgické orgány jsou toho názoru, že podíl IFB na trhu logistiky je výrazně nižší než 5 %, kdybychom měli omezit zeměpisnou šíři tohoto trhu na belgické území. Na základě bodu 36 pokynů by pak bylo třeba položit otázku, zda lze antikonkurenční účinky vyplývající z předmětných státních podpor považovat za citelné. Podle belgických orgánů IFB nelze nikterak považovat za schopnou vykonávat citelný vliv na hospodářskou soutěž na trhu logistiky. Z téhož důvodu by se narušení hospodářské soutěže vyplývající z podpory ve prospěch IFB dalo podle belgické vlády ztěží považovat za citelné, takže zjevně stačí velmi omezená opatření, aby se zmírnily nepříznivé důsledky pro soutěžitele IFB.

| (172) | Za třetí, belgické orgány navrhují podívat se blíže na vývoj logistické činnosti IFB, aby se radikálně vymezilo tvrzení Komise, podle něhož IFB v posuzovaném období údajně „dokázala významně zvýšit svůj podíl na trhu“. Podle belgických orgánů je totiž zapotřebí vzít v úvahu tyto skutečnosti:






  — | na úseku kombinované (intermodální) dopravy zaznamenaly objemy přepravované společností IFB v letech 2002–2005 roční nárůst řádově 9,9 %, což je méně než průměrný roční nárůst 12 % zaznamenaný v regionu ARA ve stejném období, |
| --- | --- | --- |

(172)

Za třetí, belgické orgány navrhují podívat se blíže na vývoj logistické činnosti IFB, aby se radikálně vymezilo tvrzení Komise, podle něhož IFB v posuzovaném období údajně „dokázala významně zvýšit svůj podíl na trhu“. Podle belgických orgánů je totiž zapotřebí vzít v úvahu tyto skutečnosti:

—

na úseku kombinované (intermodální) dopravy zaznamenaly objemy přepravované společností IFB v letech 2002–2005 roční nárůst řádově 9,9 %, což je méně než průměrný roční nárůst 12 % zaznamenaný v regionu ARA ve stejném období,

| — | na úseku konvenční dopravy je IFB naprosto okrajovým subjektem, i za předpokladu, že trh bude omezen na Belgii. Podíl IFB jak v objemovém, tak i v hodnotovém vyjádření, je nižší než 1 %. |
| --- | --- |

—

na úseku konvenční dopravy je IFB naprosto okrajovým subjektem, i za předpokladu, že trh bude omezen na Belgii. Podíl IFB jak v objemovém, tak i v hodnotovém vyjádření, je nižší než 1 %.

| (173) | Nárůst obchodního obratu IFB v logistické činnosti podle belgické vlády lze totiž částečně vysvětlit růstem úseku „bulk“ (přepravy volně loženého zboží). V roce 2003 představoval obchodní obrat IFB realizovaný v dopravě volně loženého zboží pouze 3,3 mil. EUR. Avšak v roce 2004 IFB získala dvě smlouvy na přepravu volně loženého zboží. Na prvním místě to byla smlouva na přepravu uhlí [...], která zajistila v roce 2004 obchodní obrat [...] a v roce 2005 [...]. Na druhém místě pak smlouva na přepravu volně ložených granulátů, která vedla ke zvýšení obchodního obratu v roce 2004 [...] a v roce 2005 [...]. IFB měla na těchto dvou smlouvách ziskovou marži, což jen potvrzuje, že ze strany IFB nebyly uplatněny praktiky narušující hospodářskou soutěž. |
| --- | --- |

(173)

Nárůst obchodního obratu IFB v logistické činnosti podle belgické vlády lze totiž částečně vysvětlit růstem úseku „bulk“ (přepravy volně loženého zboží). V roce 2003 představoval obchodní obrat IFB realizovaný v dopravě volně loženého zboží pouze 3,3 mil. EUR. Avšak v roce 2004 IFB získala dvě smlouvy na přepravu volně loženého zboží. Na prvním místě to byla smlouva na přepravu uhlí [...], která zajistila v roce 2004 obchodní obrat [...] a v roce 2005 [...]. Na druhém místě pak smlouva na přepravu volně ložených granulátů, která vedla ke zvýšení obchodního obratu v roce 2004 [...] a v roce 2005 [...]. IFB měla na těchto dvou smlouvách ziskovou marži, což jen potvrzuje, že ze strany IFB nebyly uplatněny praktiky narušující hospodářskou soutěž.

| (174) | Za čtvrté, belgická vláda je toho názoru, že skutečnost, že IFB otevřela své terminály soutěžitelům na trhu logistiky, je nutno rovněž považovat za důležité zmírňující opatření. |
| --- | --- |

(174)

Za čtvrté, belgická vláda je toho názoru, že skutečnost, že IFB otevřela své terminály soutěžitelům na trhu logistiky, je nutno rovněž považovat za důležité zmírňující opatření.

| (175) | Za páté, belgická vláda se domnívá, že omezené narušení hospodářské soutěže, které by bylo možno brát jako důsledek podpory na restrukturalizaci IFB, je ještě více sníženo těmito faktory:






  — | liberalizace přepravy zboží po železnici v Belgii. Belgické orgány totiž v souladu s platnými evropskými pravidly otevřely tento trh pro hospodářskou soutěž (od března 2003 pro mezinárodní přepravy, pak od 1. ledna 2007 následovala naprostá liberalizace) (27). Toto otevření zjevně záhy projevilo své účinky, jak se ukazuje na činnosti společnosti DLC a nejnověji Fret SNCF. Ve svém rozhodnutí N 386/2004, Fret SNCF, by Komise považovala takovou liberalizaci za kompenzační opatření pro soutěžitele, |
| --- | --- | --- |

(175)

Za páté, belgická vláda se domnívá, že omezené narušení hospodářské soutěže, které by bylo možno brát jako důsledek podpory na restrukturalizaci IFB, je ještě více sníženo těmito faktory:

—

liberalizace přepravy zboží po železnici v Belgii. Belgické orgány totiž v souladu s platnými evropskými pravidly otevřely tento trh pro hospodářskou soutěž (od března 2003 pro mezinárodní přepravy, pak od 1. ledna 2007 následovala naprostá liberalizace) (27). Toto otevření zjevně záhy projevilo své účinky, jak se ukazuje na činnosti společnosti DLC a nejnověji Fret SNCF. Ve svém rozhodnutí N 386/2004, Fret SNCF, by Komise považovala takovou liberalizaci za kompenzační opatření pro soutěžitele,

| — | někteří další soutěžitelé SNCB/IFB (mimo jiné Rail4Chem, Railion Nederland, TrainSport, DFG, EWS, Connex a ACTS) již získali nebo s velkou pravděpodobností záhy získají provozní licence, |
| --- | --- |

—

někteří další soutěžitelé SNCB/IFB (mimo jiné Rail4Chem, Railion Nederland, TrainSport, DFG, EWS, Connex a ACTS) již získali nebo s velkou pravděpodobností záhy získají provozní licence,

| — | SNCB (B-Cargo) již v současné době poskytuje služby trakce soutěžitelům IFB, ať už jde o dodavatele kombinované (intermodální) dopravy jako jsou HUPAC, CNC (Naviland Cargo), Conliner, Danzas/DHL Express Cargo a ICF, nebo o poskytovatele služeb „forwarding“ jako jsou Transfesa, K+N, Nauta, NTR, Panalpina, Rail&Sea, Railog, Chemfreight, Rhenania, TMF, Gondrand, RME Chem, RME fret a East Rail Expedition, |
| --- | --- |

—

SNCB (B-Cargo) již v současné době poskytuje služby trakce soutěžitelům IFB, ať už jde o dodavatele kombinované (intermodální) dopravy jako jsou HUPAC, CNC (Naviland Cargo), Conliner, Danzas/DHL Express Cargo a ICF, nebo o poskytovatele služeb „forwarding“ jako jsou Transfesa, K+N, Nauta, NTR, Panalpina, Rail&Sea, Railog, Chemfreight, Rhenania, TMF, Gondrand, RME Chem, RME fret a East Rail Expedition,

| — | jak Komise konstatovala ve svém rozhodnutí ve věci N 386/2004, Fret SNCF, podmínky mezi kolejovou a silniční dopravou nejsou k újmě železnic stejné. |
| --- | --- |

—

jak Komise konstatovala ve svém rozhodnutí ve věci N 386/2004, Fret SNCF, podmínky mezi kolejovou a silniční dopravou nejsou k újmě železnic stejné.

| (176) | Podle belgické vlády vedla liberalizační opatření k podstatnému zvýšení kapacit na trhu logistiky, jak lze prokázat na činnosti soutěžitelů IFB v letech 2003–2005. Podle belgické vlády se hospodářská soutěž soustředila na intermodální úsek, kde v tomto období otevřeli soutěžitelé IFB celkem 12 nových spojů. |
| --- | --- |

(176)

Podle belgické vlády vedla liberalizační opatření k podstatnému zvýšení kapacit na trhu logistiky, jak lze prokázat na činnosti soutěžitelů IFB v letech 2003–2005. Podle belgické vlády se hospodářská soutěž soustředila na intermodální úsek, kde v tomto období otevřeli soutěžitelé IFB celkem 12 nových spojů.

3.3.3.3   Omezení navýšení kapitálu na minimum

| (177) | Podle belgické vlády provedly SNCB a IFB hloubkovou analýzu kapitálových potřeb IFB na základě hospodářských výsledků k 31. prosinci 2005 a předpokladů na rok 2006. Cílem bylo umožnit IFB pokračovat v činnosti na trhu překládky nákladů a na trhu logistiky s kapitálovou přiměřeností srovnatelnou s jejími soutěžiteli na těchto trzích. |
| --- | --- |

(177)

Podle belgické vlády provedly SNCB a IFB hloubkovou analýzu kapitálových potřeb IFB na základě hospodářských výsledků k 31. prosinci 2005 a předpokladů na rok 2006. Cílem bylo umožnit IFB pokračovat v činnosti na trhu překládky nákladů a na trhu logistiky s kapitálovou přiměřeností srovnatelnou s jejími soutěžiteli na těchto trzích.

| (178) | Pokud jde o informace předané před rozhodnutím o zahájení řízení (viz body 265 až 269), SNCB a IFB shromáždily dodatečné údaje o průměrné kapitálové přiměřenosti jednak soutěžitelů IFB provozujících terminály a jednak dopravních společností, které jsou s IFB v hospodářské soutěži. Kapitálová přiměřenost (kterou je nutno chápat jako poměr mezi vlastním kapitálem a bilančním součtem) uvedených společností je uvedena na schématu 16.

  Schéma 16


  Kapitálová přiměřenost – vzorek srovnatelnoých společností, 2004 (*) |
| --- | --- |

(178)

Pokud jde o informace předané před rozhodnutím o zahájení řízení (viz body 265 až 269), SNCB a IFB shromáždily dodatečné údaje o průměrné kapitálové přiměřenosti jednak soutěžitelů IFB provozujících terminály a jednak dopravních společností, které jsou s IFB v hospodářské soutěži. Kapitálová přiměřenost (kterou je nutno chápat jako poměr mezi vlastním kapitálem a bilančním součtem) uvedených společností je uvedena na schématu 16.

Schéma 16

Kapitálová přiměřenost – vzorek srovnatelnoých společností, 2004 (*)

Image

| (179) | Ze schématu 16 by vyplývalo, že střední kapitálová přiměřenost subjektů provozujících terminály je 56,6 %, zatímco střední kapitálová přiměřenost dopravních společností je 20,4 %. Jelikož IFB působí v obou odvětvích, měla by být na základě zmíněných referenčních kritérií („benchmarks“) kapitálová přiměřenost IFB alespoň 35,6 %. Toto procento bylo vypočteno vážením provozních investičních aktiv IFB následujícím způsobem:






  — | 42 % provozních vázaných aktiv IFB (měřeno čistou účetní hodnotou, tj. po odpisech a snížení hodnoty) je určeno na činnosti terminálů, |
| --- | --- | --- |

(179)

Ze schématu 16 by vyplývalo, že střední kapitálová přiměřenost subjektů provozujících terminály je 56,6 %, zatímco střední kapitálová přiměřenost dopravních společností je 20,4 %. Jelikož IFB působí v obou odvětvích, měla by být na základě zmíněných referenčních kritérií („benchmarks“) kapitálová přiměřenost IFB alespoň 35,6 %. Toto procento bylo vypočteno vážením provozních investičních aktiv IFB následujícím způsobem:

—

42 % provozních vázaných aktiv IFB (měřeno čistou účetní hodnotou, tj. po odpisech a snížení hodnoty) je určeno na činnosti terminálů,

| — | 58 % provozních vázaných aktiv IFB je určeno na činnost dopravy („logistika“). |
| --- | --- |

—

58 % provozních vázaných aktiv IFB je určeno na činnost dopravy („logistika“).

| (180) | Belgické orgány připomínají, že cílová kapitálová přiměřenost IFB rovněž odpovídá reálné kapitálové přiměřenosti takových společností jako Gosselin (38,9 %) a Hupac (34,9 %), které stejně jako IFB kombinují provozování terminálů s logistickou činností. |
| --- | --- |

(180)

Belgické orgány připomínají, že cílová kapitálová přiměřenost IFB rovněž odpovídá reálné kapitálové přiměřenosti takových společností jako Gosselin (38,9 %) a Hupac (34,9 %), které stejně jako IFB kombinují provozování terminálů s logistickou činností.

| (181) | Na základě cílové kapitálové přiměřenosti IFB ve výši 35,6 % a celkového dluhu ve výši 128,1 mil. EUR (odhad k 30. červnu 2006) by mělo navýšení kapitálu IFB podle výpočtů belgických orgánů tedy zahrnovat konverzi dluhu na kapitál ve výši nejméně 95,3 mil. EUR. |
| --- | --- |

(181)

Na základě cílové kapitálové přiměřenosti IFB ve výši 35,6 % a celkového dluhu ve výši 128,1 mil. EUR (odhad k 30. červnu 2006) by mělo navýšení kapitálu IFB podle výpočtů belgických orgánů tedy zahrnovat konverzi dluhu na kapitál ve výši nejméně 95,3 mil. EUR.

3.3.3.4   Vlastní příspěvek IFB

| (182) | Podle belgických orgánů představuje celkový příspěvek SNCB na restrukturalizaci IFB 95,3 mil. EUR, tedy výši plánovaného navýšení kapitálu. Od této částky by bylo zapotřebí odečíst částky, které byly věnovány na francouzskou část skupiny, tedy 39,1 mil. EUR. Zůstatek, tedy 56,2 mil. EUR, by tedy představoval příspěvek SNCB na restrukturalizaci nefrancouzských aktivit skupiny. |
| --- | --- |

(182)

Podle belgických orgánů představuje celkový příspěvek SNCB na restrukturalizaci IFB 95,3 mil. EUR, tedy výši plánovaného navýšení kapitálu. Od této částky by bylo zapotřebí odečíst částky, které byly věnovány na francouzskou část skupiny, tedy 39,1 mil. EUR. Zůstatek, tedy 56,2 mil. EUR, by tedy představoval příspěvek SNCB na restrukturalizaci nefrancouzských aktivit skupiny.

| (183) | Dále belgické orgány upřesňují, že potřeby financování nefrancouzských aktivit IFB po dobu restrukturalizace (od 1. ledna 2003 do 30. června 2006) představovaly 106,3 mil. EUR. Z těchto potřeb bylo 56,2 mil. EUR společností SNCB a 50,1 mil. EUR z vlastních zdrojů IFB. Příspěvek IFB k celkovým nákladům restrukturalizace činnosti v Belgii by tak činil 47,1 %. |
| --- | --- |

(183)

Dále belgické orgány upřesňují, že potřeby financování nefrancouzských aktivit IFB po dobu restrukturalizace (od 1. ledna 2003 do 30. června 2006) představovaly 106,3 mil. EUR. Z těchto potřeb bylo 56,2 mil. EUR společností SNCB a 50,1 mil. EUR z vlastních zdrojů IFB. Příspěvek IFB k celkovým nákladům restrukturalizace činnosti v Belgii by tak činil 47,1 %.

| (184) | Následující tabulka ukazuje podrobnosti financování:

  Potřeby a zdroje financování


  (předpoklad, kdy by přeměna pohledávky 63 mil. EUR představovala „náklad“ restrukturalizace)










  (tis. EUR) |
| --- | --- |
| | Restrukturalizovaná část | Zrušení investic ve Francii | Celkem |
| období: 1.1.2003–30.6.2006 | | | |
| | | | |
| A | POTŘEBY FINANCOVÁNÍ | | | |
| A.1 | Náklady na restrukturalizaci | | | |
| A.1.1 | Hrubá provozní ztráta („cash drain“) bez účinku zvýšení produktivity | –27 916 | | –27 916 |
| | (ekvivalent hrubé provozní ztráty za rok 2002; 6měsíční část za rok 2006) | | | |
| A.1.2 | Mimořádné náklady | –32 | | –32 |
| A.2. | Potřeba kapitálu v průběhu restrukturalizace | | | |
| A.2.1 | Změna potřeb provozního kapitálu (zvýšení) | –7 685 | –8 000 | –15 685 |
| A.2.2 | IInvestice do obnovy nefinančního investičního majetku | –6 611 | | –6 611 |
| A.2.3 | Investice do finančního investičního majetku (podílů) | – 782 | –1 700 | –2 482 |
| A.3 | Splátky dluhů a úroků | | | |
| A.3.1 | Ve prospěch věřitelů (finančních) jiných než SNCB | | | |
| A.3.1.1 | Platba úroků | –2 351 | | –2 351 |
| A.3.1.2 | Splátky dluhů | –16 559 | | –16 559 |
| A.3.2 | Ve prospěch SNCB | | | |
| A.3.2.1 | Splacení dluhu zpřed roku 2003 | –33 200 | –29 900 | –63 000 |
| A.3.2.2 | Platba úroků vzniklých k 30.6.2006 na dluhu zpřed roku 2003 | –5 800 | –5 200 | –11 000 |
| A.3.2.3 | Platba úroků vzniklých k 30.6.2006 na úrokové facilitě | –2 200 | – 300 | –2 500 |
| A.3.2.4 | Platba úroků za druhé pololetí 2005 a první pololetí 2006 | –3 100 | –2 100 | –5 200 |
| A.4 | Daně (vyrovnání za daňové období 1999) | –77 | | –77 |
| | | | | |
| | Celkem (A.1 + A.2 + A.3 + A.4) | – 106 313 | –47 100 | – 153 413 |
| | | | | |
| | | | | |
| B | ZDROJE FINANCOVÁNÍ | | | |
| B.1. | Financování společností SNCB | | | |
| B.1.1 | Úvěrová facilita (k následné přeměně na kapitál) | 13 300 | 1 700 | 15 000 |
| B.1.2 | Navýšení kapitálu (navíc k přeměně úvěrové facility) | 42 920 | 37 380 | 90 300 |
| | Celkový příspěvek SNCB (dílčí součet B.1.) | 56 220 | 39 080 | 95 300 |
| | | | | |
| B.2 | Financování z vlastních zdrojů IFB | | | |
| B.2.1 | Zvýšení produktivity: | | | |
| B.2.1.1 | Částečné nebo úplné odstranění hrubé provozní ztráty z rubriky A.1.1 | 25 167 | | 26 167 |
| B.2.1.2 | Hrubý provozní přebytek v letech 2004, 2005 a 2006 | 10 429 | | 10 429 |
| B.2.2 | Finanční příjmy | 1 368 | | 1 368 |
| B.2.3 | Změna potřeb provozního kapitálu (snížení) | 2 687 | | 2 687 |
| B.2.4 | Prodej nefinančního investičního majetku (zejména terminálu OCHZ v roce 2004 | 4 771 | | 4 771 |
| B.2.5 | Prodej finančního investičního majetku (podílů) | 1 267 | 8 020 | 9 287 |
| B.2.6 | Finanční dluh kontrahovaný u úvěrových institucí | 3 300 | | 3 300 |
| B.2.7 | Mimořádné příjmy | 1 105 | | 1 105 |
| | Celkový příspěvek IFB(dílčí součet B.2) | 50 093 | 8 020 | 58 113 |
| | | | | |
| | Zdroje celkem (B.1 + B.2) | 106 313 | 47 100 | 153 413 |
| | | | | |
| | | | | |
| | Financování společností SNCB v % z celku | 52,9 % | | |
| | Financování společností IFB v % z celku | 47,1 % | | |
| | | VLASTNÍ PŘÍSPĚVEK | SOUKROMÝ INVESTOR | |

(184)

Následující tabulka ukazuje podrobnosti financování:

Potřeby a zdroje financování

(předpoklad, kdy by přeměna pohledávky 63 mil. EUR představovala „náklad“ restrukturalizace)

(tis. EUR)

Restrukturalizovaná část

Zrušení investic ve Francii

Celkem

období: 1.1.2003–30.6.2006

A

POTŘEBY FINANCOVÁNÍ

A.1

Náklady na restrukturalizaci

A.1.1

Hrubá provozní ztráta („cash drain“) bez účinku zvýšení produktivity

–27 916

–27 916

(ekvivalent hrubé provozní ztráty za rok 2002; 6měsíční část za rok 2006)

A.1.2

Mimořádné náklady

–32

–32

A.2.

Potřeba kapitálu v průběhu restrukturalizace

A.2.1

Změna potřeb provozního kapitálu (zvýšení)

–7 685

–8 000

–15 685

A.2.2

IInvestice do obnovy nefinančního investičního majetku

–6 611

–6 611

A.2.3

Investice do finančního investičního majetku (podílů)

– 782

–1 700

–2 482

A.3

Splátky dluhů a úroků

A.3.1

Ve prospěch věřitelů (finančních) jiných než SNCB

A.3.1.1

Platba úroků

–2 351

–2 351

A.3.1.2

Splátky dluhů

–16 559

–16 559

A.3.2

Ve prospěch SNCB

A.3.2.1

Splacení dluhu zpřed roku 2003

–33 200

–29 900

–63 000

A.3.2.2

Platba úroků vzniklých k 30.6.2006 na dluhu zpřed roku 2003

–5 800

–5 200

–11 000

A.3.2.3

Platba úroků vzniklých k 30.6.2006 na úrokové facilitě

–2 200

– 300

–2 500

A.3.2.4

Platba úroků za druhé pololetí 2005 a první pololetí 2006

–3 100

–2 100

–5 200

A.4

Daně (vyrovnání za daňové období 1999)

–77

–77

Celkem (A.1 + A.2 + A.3 + A.4)

– 106 313

–47 100

– 153 413

B

ZDROJE FINANCOVÁNÍ

B.1.

Financování společností SNCB

B.1.1

Úvěrová facilita (k následné přeměně na kapitál)

13 300

1 700

15 000

B.1.2

Navýšení kapitálu (navíc k přeměně úvěrové facility)

42 920

37 380

90 300

Celkový příspěvek SNCB (dílčí součet B.1.)

56 220

39 080

95 300

B.2

Financování z vlastních zdrojů IFB

B.2.1

Zvýšení produktivity:

B.2.1.1

Částečné nebo úplné odstranění hrubé provozní ztráty z rubriky A.1.1

25 167

26 167

B.2.1.2

Hrubý provozní přebytek v letech 2004, 2005 a 2006

10 429

10 429

B.2.2

Finanční příjmy

1 368

1 368

B.2.3

Změna potřeb provozního kapitálu (snížení)

2 687

2 687

B.2.4

Prodej nefinančního investičního majetku (zejména terminálu OCHZ v roce 2004

4 771

4 771

B.2.5

Prodej finančního investičního majetku (podílů)

1 267

8 020

9 287

B.2.6

Finanční dluh kontrahovaný u úvěrových institucí

3 300

3 300

B.2.7

Mimořádné příjmy

1 105

1 105

Celkový příspěvek IFB(dílčí součet B.2)

50 093

8 020

58 113

Zdroje celkem (B.1 + B.2)

106 313

47 100

153 413

Financování společností SNCB v % z celku

52,9 %

Financování společností IFB v % z celku

47,1 %

VLASTNÍ PŘÍSPĚVEK

SOUKROMÝ INVESTOR

| (185) | K této tabulce Belgie předkládá následující upřesnění. |
| --- | --- |

(185)

K této tabulce Belgie předkládá následující upřesnění.

| (186) | Potřeby financování zahrnují tyto kategorie:






  — | přímé náklady na restrukturalizaci (sekce A.1): tyto náklady zahrnují hlavně kumulovanou hrubou provozní ztrátu („cash drain“) bez ohledu na zvýšení produktivity. Když nebereme v úvahu nárůst produktivity, který IFB dosáhla v průběhu realizace svého restrukturalizačního plánu, hrubá provozní ztráta v roce 2003, 2004 a 2005 by byla stejná jako v roce 2002, tedy roční částka k financování 8 mil. EUR, jak ukazuje následující tabulka. Potřeba financování na rok 2006 byla omezena na polovinu této částky s předpokladem navýšení kapitálu k 30. červnu 2006. Dohromady za celou dobu restrukturalizace činila hrubá provozní ztráta, která by vznikla IFB bez zvýšení produktivity, 27,9 mil. EUR,











  (v tis. EUR) |
| --- | --- | --- |
| | 2002 | 2003 | 2004 | 2005
  výhled | 2006
  rozpočet
  (do 30.6.) | Období od 2003 do 30.6.2006
  celkem |
| Provozní výsledek | (47 357) | (2 960) | 5 740 | 3 007 | 1 213 | |
| + Odpisy a snížení hodnoty investičního majetku | 6 286 | 5 139 | 2 585 | 1 605 | 802 | |
| + Snížení hodnoty oběžných aktiv | 6 433 | (258) | (1 851) | (554) | 0 | |
| + Rezervy | 26 662 | (4 670) | (1 599) | (980) | 460 | |
| Hrubý provozní výsledek | (7 976) | (2 749) | 4 875 | 3 079 | 2 475 | 7 680 |
| Hrubá provozní ztráta („cash drain“) bez účinku nárůstu produktivity | | (7 976) | (7 976) | (7 976) | (3 988) | (27 916) |

(186)

Potřeby financování zahrnují tyto kategorie:

—

přímé náklady na restrukturalizaci (sekce A.1): tyto náklady zahrnují hlavně kumulovanou hrubou provozní ztrátu („cash drain“) bez ohledu na zvýšení produktivity. Když nebereme v úvahu nárůst produktivity, který IFB dosáhla v průběhu realizace svého restrukturalizačního plánu, hrubá provozní ztráta v roce 2003, 2004 a 2005 by byla stejná jako v roce 2002, tedy roční částka k financování 8 mil. EUR, jak ukazuje následující tabulka. Potřeba financování na rok 2006 byla omezena na polovinu této částky s předpokladem navýšení kapitálu k 30. červnu 2006. Dohromady za celou dobu restrukturalizace činila hrubá provozní ztráta, která by vznikla IFB bez zvýšení produktivity, 27,9 mil. EUR,

(v tis. EUR)

2002

2003

2004

2005

výhled

2006

rozpočet

(do 30.6.)

Období od 2003 do 30.6.2006

celkem

Provozní výsledek

(47 357)

(2 960)

5 740

3 007

1 213

- Odpisy a snížení hodnoty investičního majetku

6 286

5 139

2 585

1 605

802

- Snížení hodnoty oběžných aktiv

6 433

(258)

(1 851)

(554)

0

- Rezervy

26 662

(4 670)

(1 599)

(980)

460

Hrubý provozní výsledek

(7 976)

(2 749)

4 875

3 079

2 475

7 680

Hrubá provozní ztráta („cash drain“) bez účinku nárůstu produktivity

(7 976)

(7 976)

(7 976)

(3 988)

(27 916)

| — | potřeba kapitálu v průběhu restrukturalizace (změny provozního kapitálu a investice v průběhu restrukturalizace, oddíl A.2): tyto náklady spočívají v investicích, které jsou nutné po dobu restrukturalizace. Zvýšení provozních prostředků bylo zapotřebí, aby se financovaly průběžné práce, absorboval rozdíl mezi pohledávkami a dluhy z obchodního styku a udržela dostatečná likvidita. Investice do obnovy hmotného investičního majetku byly nezbytné, aby mohla pokračovat činnost IFB po dobu realizace restrukturalizačního plánu. Neměly za cíl rozšířit kapacitu IFB, ale spíše investovat do obnovy aktiv, jejichž životnost končila a byly úplně odepsané, a rovněž do různého, tedy nákupu automobilů, počítačů, drobných stavebních renovací atd. Investice ve výši 0,6 mil. EUR do finančního majetku v roce 2004 souvisela s restrukturalizací dceřiné společnosti IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany byla absorbována společností Haeger & Schmidt International a podíl ve společnosti RKE, který vlastnila společnost Haeger & Schmidt International, byl převeden na společnost IFB, |
| --- | --- |

—

potřeba kapitálu v průběhu restrukturalizace (změny provozního kapitálu a investice v průběhu restrukturalizace, oddíl A.2): tyto náklady spočívají v investicích, které jsou nutné po dobu restrukturalizace. Zvýšení provozních prostředků bylo zapotřebí, aby se financovaly průběžné práce, absorboval rozdíl mezi pohledávkami a dluhy z obchodního styku a udržela dostatečná likvidita. Investice do obnovy hmotného investičního majetku byly nezbytné, aby mohla pokračovat činnost IFB po dobu realizace restrukturalizačního plánu. Neměly za cíl rozšířit kapacitu IFB, ale spíše investovat do obnovy aktiv, jejichž životnost končila a byly úplně odepsané, a rovněž do různého, tedy nákupu automobilů, počítačů, drobných stavebních renovací atd. Investice ve výši 0,6 mil. EUR do finančního majetku v roce 2004 souvisela s restrukturalizací dceřiné společnosti IFB Maritime Germany: IFB Maritime Germany byla absorbována společností Haeger & Schmidt International a podíl ve společnosti RKE, který vlastnila společnost Haeger & Schmidt International, byl převeden na společnost IFB,

| — | splácení dluhů a úroků (sekce A.3): kromě úroků a splátek finančních dluhů úvěrovým ústavům tato kategorie představuje úroky a splátky dluhů vůči SNCB. Dluh 33,2 mil. EUR je část dluhu 63 mil. EUR, která nesouvisí s francouzskými dceřinými společnostmi. Úroky ve výši 1,4 mil. EUR splatné v roce 2006 jsou úroky, které nebudou součástí navýšení kapitálu (aby se navýšení kapitálu omezilo na minimum). Ostatní úroky (celkem ve výši 9,7 mil. EUR) jsou součástí navýšení kapitálu. Všechny tyto úroky jsou úroky z dluhů souvisejících s nefrancouzskými aktivitami IFB, |
| --- | --- |

—

splácení dluhů a úroků (sekce A.3): kromě úroků a splátek finančních dluhů úvěrovým ústavům tato kategorie představuje úroky a splátky dluhů vůči SNCB. Dluh 33,2 mil. EUR je část dluhu 63 mil. EUR, která nesouvisí s francouzskými dceřinými společnostmi. Úroky ve výši 1,4 mil. EUR splatné v roce 2006 jsou úroky, které nebudou součástí navýšení kapitálu (aby se navýšení kapitálu omezilo na minimum). Ostatní úroky (celkem ve výši 9,7 mil. EUR) jsou součástí navýšení kapitálu. Všechny tyto úroky jsou úroky z dluhů souvisejících s nefrancouzskými aktivitami IFB,

| — | daně (oddíl A.4): daně zaplacené v roce 2004 jsou vyrovnáním za zdaňovací období 1999. |
| --- | --- |

—

daně (oddíl A.4): daně zaplacené v roce 2004 jsou vyrovnáním za zdaňovací období 1999.

| (187) | Podle Belgie byly tyto potřeby financování částečně kryty společností IFB a částečně společností SNCB. Co se týče příspěvku IFB (oddíl B.2), Belgie poskytla následující doplňující informace:






  — | v průběhu restrukturalizace IFB dosáhla významných nárůstů produktivity (viz oddíl B.2.1). Tento růst zlepšil hrubý provozní výsledek v takové míře, že ztráta za rok 2002 byla v roce 2003 odstraněna částečně a v roce 2004, 2005 a 2006 zmizela úplně. Kromě toho byl v roce 2004 a 2005 dosažen přebytek, a tak by tomu mělo být i v roce 2006. Tyto výsledky potvrzují odhady sestavené na základě údajů, které společnost IFB znala při vypracování restrukturalizačního plánu (viz body 74 a 75 tohoto rozhodnutí), |
| --- | --- | --- |

(187)

Podle Belgie byly tyto potřeby financování částečně kryty společností IFB a částečně společností SNCB. Co se týče příspěvku IFB (oddíl B.2), Belgie poskytla následující doplňující informace:

—

v průběhu restrukturalizace IFB dosáhla významných nárůstů produktivity (viz oddíl B.2.1). Tento růst zlepšil hrubý provozní výsledek v takové míře, že ztráta za rok 2002 byla v roce 2003 odstraněna částečně a v roce 2004, 2005 a 2006 zmizela úplně. Kromě toho byl v roce 2004 a 2005 dosažen přebytek, a tak by tomu mělo být i v roce 2006. Tyto výsledky potvrzují odhady sestavené na základě údajů, které společnost IFB znala při vypracování restrukturalizačního plánu (viz body 74 a 75 tohoto rozhodnutí),

| — | různé finanční příjmy (oddíl B.2.2): představují 1,4 mil. EUR. Tyto finanční příjmy pocházejí z úroků, které vznikly IFB na bankovních účtech. Tyto příjmy se daly předvídat při vypracování restrukturalizačního plánu, jelikož odpovídají úrokům „EURIBOR“, které IFB mohla rozumně očekávat na svých účtech v odhadech svého restrukturalizačního plánu, |
| --- | --- |

—

různé finanční příjmy (oddíl B.2.2): představují 1,4 mil. EUR. Tyto finanční příjmy pocházejí z úroků, které vznikly IFB na bankovních účtech. Tyto příjmy se daly předvídat při vypracování restrukturalizačního plánu, jelikož odpovídají úrokům „EURIBOR“, které IFB mohla rozumně očekávat na svých účtech v odhadech svého restrukturalizačního plánu,

| — | mimořádné příjmy (oddíl B.2.8): představují 1,1 mil. EUR. Tyto mimořádné příjmy pocházejí z přírůstku hodnoty, který IFB dokázala realizovat při prodeji 263 vagonů EAOS [...]. V roce 2003 při přípravě restrukturalizačního plánu se tyto přírůstky hodnoty daly předpokládat, jelikož trh vagonů EAOS zaznamenal vysokou poptávku z důvodu zvýšené poptávky po těchto vagonech ve východní Evropě, |
| --- | --- |

—

mimořádné příjmy (oddíl B.2.8): představují 1,1 mil. EUR. Tyto mimořádné příjmy pocházejí z přírůstku hodnoty, který IFB dokázala realizovat při prodeji 263 vagonů EAOS [...]. V roce 2003 při přípravě restrukturalizačního plánu se tyto přírůstky hodnoty daly předpokládat, jelikož trh vagonů EAOS zaznamenal vysokou poptávku z důvodu zvýšené poptávky po těchto vagonech ve východní Evropě,

| — | v roce 2004 a 2005 IFB uvolnila asi 2,7 mil. EUR snížením své potřeby provozního kapitálu (oddíl B.2.3), |
| --- | --- |

—

v roce 2004 a 2005 IFB uvolnila asi 2,7 mil. EUR snížením své potřeby provozního kapitálu (oddíl B.2.3),

| — | IFB financovala náklady na restrukturalizaci částečně z prodeje aktiv (oddíly B.2.4 a B.2.5). Kromě prodeje různých aktiv poměrně malého významu tvoří tuto část příspěvku vyřazení aktiv používaných na terminálu OCHZ v roce 2004. Spoluvlastnická práva (50 %) na tato aktiva používaná OCHZ byla prodána [...] (viz řádek B.2.4 v roce 2004) a IFB získala dodatečnou částku 0,9 mil. EUR v provozním kapitálu OCHZ (viz řádek B.2.5 za rok 2004), |
| --- | --- |

—

IFB financovala náklady na restrukturalizaci částečně z prodeje aktiv (oddíly B.2.4 a B.2.5). Kromě prodeje různých aktiv poměrně malého významu tvoří tuto část příspěvku vyřazení aktiv používaných na terminálu OCHZ v roce 2004. Spoluvlastnická práva (50 %) na tato aktiva používaná OCHZ byla prodána [...] (viz řádek B.2.4 v roce 2004) a IFB získala dodatečnou částku 0,9 mil. EUR v provozním kapitálu OCHZ (viz řádek B.2.5 za rok 2004),

| — | v roce 2003 IFB získala bankovní půjčku ve výši 2 mil. EUR u ING Bank (viz řádek B.2.6). V roce 2006 IFB financovala nákup „reach stackers“ prostřednictvím externí půjčky ve výši 1,3 mil. EUR. |
| --- | --- |

—

v roce 2003 IFB získala bankovní půjčku ve výši 2 mil. EUR u ING Bank (viz řádek B.2.6). V roce 2006 IFB financovala nákup „reach stackers“ prostřednictvím externí půjčky ve výši 1,3 mil. EUR.

| (188) | Belgie je toho názoru, že přispěla k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, jak vyžadují pokyny z roku 1999. |
| --- | --- |

(188)

Belgie je toho názoru, že přispěla k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, jak vyžadují pokyny z roku 1999.

4.   HODNOCENÍ

4.1   Hodnocení podpůrného charakteru opatření pro záchranu a restrukturalizaci

| (189) | Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem. |
| --- | --- |

(189)

Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.

4.1.1   Podpora poskytnutá státem nebo ze státních prostředků

| (190) | Nejdříve vzniká otázka, zda finanční podpora SNCB společnosti IFB byla „poskytnuta státem nebo ze státních prostředků“. Podle judikatury Stardust Marine Soudního dvora Evropských společenství (28), je toto kritérium splněno, jestliže se na jedné straně jedná o státní prostředky a na druhé straně lze jejich poskytnutí přisoudit státu, tedy Belgii. |
| --- | --- |

(190)

Nejdříve vzniká otázka, zda finanční podpora SNCB společnosti IFB byla „poskytnuta státem nebo ze státních prostředků“. Podle judikatury Stardust Marine Soudního dvora Evropských společenství (28), je toto kritérium splněno, jestliže se na jedné straně jedná o státní prostředky a na druhé straně lze jejich poskytnutí přisoudit státu, tedy Belgii.

4.1.1.1   Státní prostředky

| (191) | Komise konstatuje, že SNCB je veřejný podnik ve smyslu článku 2 směrnice 80/723/EHS: belgický stát vlastní 100 % upsaného kapitálu SNCB a správní rada, stejně jako delegovaný člen správní rady, je jmenována králem prostřednictvím nařízení projednaného radou ministrů. Tím jsou splněna kritéria čl. 2 odst. 2 písm. a) a c) uvedené směrnice. |
| --- | --- |

(191)

Komise konstatuje, že SNCB je veřejný podnik ve smyslu článku 2 směrnice 80/723/EHS: belgický stát vlastní 100 % upsaného kapitálu SNCB a správní rada, stejně jako delegovaný člen správní rady, je jmenována králem prostřednictvím nařízení projednaného radou ministrů. Tím jsou splněna kritéria čl. 2 odst. 2 písm. a) a c) uvedené směrnice.

| (192) | V této souvislosti „je zapotřebí připomenout, že z judikatury Soudního dvora již vyplývá, že článek 87 odstavec 1 ES zahrnuje všechny peněžní prostředky, které mohou veřejné orgány skutečně použít k podpoře podniků [...]. Proto, i když částky odpovídající posuzovanému opatření nejsou trvale ve vlastnictví státní pokladny, skutečnost, že jsou neustále pod veřejnou kontrolou, a tedy k dispozici příslušným vnitrostátním orgánům, je dostačující, aby byly kvalifikovány jako státní prostředky.“ (29). |
| --- | --- |

(192)

V této souvislosti „je zapotřebí připomenout, že z judikatury Soudního dvora již vyplývá, že článek 87 odstavec 1 ES zahrnuje všechny peněžní prostředky, které mohou veřejné orgány skutečně použít k podpoře podniků [...]. Proto, i když částky odpovídající posuzovanému opatření nejsou trvale ve vlastnictví státní pokladny, skutečnost, že jsou neustále pod veřejnou kontrolou, a tedy k dispozici příslušným vnitrostátním orgánům, je dostačující, aby byly kvalifikovány jako státní prostředky.“ (29).

| (193) | Proto Komise v dopise o zahájení řízení vyslovila názor (body 136 až 138), že částky, které byly dány k dispozici společnosti IFB, měly být kvalifikovány jako státní prostředky. |
| --- | --- |

(193)

Proto Komise v dopise o zahájení řízení vyslovila názor (body 136 až 138), že částky, které byly dány k dispozici společnosti IFB, měly být kvalifikovány jako státní prostředky.

| (194) | Belgie popírá skutečnost, že veškeré prostředky, jimiž disponuje SNCB, představují státní prostředky. Komise odpovídá na tři argumenty, předložené Belgií, takto: |
| --- | --- |

(194)

Belgie popírá skutečnost, že veškeré prostředky, jimiž disponuje SNCB, představují státní prostředky. Komise odpovídá na tři argumenty, předložené Belgií, takto:

| (195) | Navrhované rozlišení mezi prostředky SNCB přidělenými na úkoly veřejné služby a prostředky přidělenými na komerční aktivity, se ve světle rozsudku Stardust Marine jeví nepatřičným. Tento rozsudek se totiž týkal prostředků veřejné banky, což právě prokazuje, že prostředky veřejného podniku vyčleněné na komerční aktivity mohou být rovněž státními prostředky. |
| --- | --- |

(195)

Navrhované rozlišení mezi prostředky SNCB přidělenými na úkoly veřejné služby a prostředky přidělenými na komerční aktivity, se ve světle rozsudku Stardust Marine jeví nepatřičným. Tento rozsudek se totiž týkal prostředků veřejné banky, což právě prokazuje, že prostředky veřejného podniku vyčleněné na komerční aktivity mohou být rovněž státními prostředky.

| (196) | Argument, podle něhož majetek SNCB není k dispozici Belgii, ale byl by přidělen předmětu podnikání SNCB, nelze rovněž přijmout. Skutečnost, že Belgie vlastní 100 % kapitálu SNCB, že tento kapitál je neustále pod veřejnou kontrolou a že stát může kdykoliv rozhodnout o privatizaci SNCB, totiž ukazuje, že její majetek je k dispozici belgickému státu. Komise mimo jiné připomíná, že belgický stát jmenuje členy dozorčí rady, a rovněž delegovaného člena správní rady, čímž mu svěřuje jistou kontrolu nad podnikem. |
| --- | --- |

(196)

Argument, podle něhož majetek SNCB není k dispozici Belgii, ale byl by přidělen předmětu podnikání SNCB, nelze rovněž přijmout. Skutečnost, že Belgie vlastní 100 % kapitálu SNCB, že tento kapitál je neustále pod veřejnou kontrolou a že stát může kdykoliv rozhodnout o privatizaci SNCB, totiž ukazuje, že její majetek je k dispozici belgickému státu. Komise mimo jiné připomíná, že belgický stát jmenuje členy dozorčí rady, a rovněž delegovaného člena správní rady, čímž mu svěřuje jistou kontrolu nad podnikem.

| (197) | Argument, podle něhož údajně opatření SNCB ve prospěch společnosti IFB nevedou ke ztrátám na majetku belgického státu, je fakticky nesprávný: jelikož je Belgie vlastníkem SNCB, každá špatná investice, která snižuje hodnotu SNCB, snižuje rovněž majetek belgického státu. |
| --- | --- |

(197)

Argument, podle něhož údajně opatření SNCB ve prospěch společnosti IFB nevedou ke ztrátám na majetku belgického státu, je fakticky nesprávný: jelikož je Belgie vlastníkem SNCB, každá špatná investice, která snižuje hodnotu SNCB, snižuje rovněž majetek belgického státu.

| (198) | Komise tedy dospěla k závěru, že posuzovaná opatření byla financována ze státních prostředků. |
| --- | --- |

(198)

Komise tedy dospěla k závěru, že posuzovaná opatření byla financována ze státních prostředků.

4.1.1.2   Přičitatelnost

| (199) | Pokud jde o nutnost, že opatření lze připočíst příslušnému státu, rozsudek Stardust Marine upřesňuje, že „... samotná skutečnost, že veřejný podnik je pod státní kontrolou, nestačí k tomu, aby jím přijatá opatření, jako jsou například předmětná opatření k finanční podpoře, byla přisouzena státu. Je nutno ještě posoudit, zda byly státní orgány tak či onak zapojeny do schválení těchto opatření ...“ (30). |
| --- | --- |

(199)

Pokud jde o nutnost, že opatření lze připočíst příslušnému státu, rozsudek Stardust Marine upřesňuje, že „... samotná skutečnost, že veřejný podnik je pod státní kontrolou, nestačí k tomu, aby jím přijatá opatření, jako jsou například předmětná opatření k finanční podpoře, byla přisouzena státu. Je nutno ještě posoudit, zda byly státní orgány tak či onak zapojeny do schválení těchto opatření ...“ (30).

| (200) | Z judikátu Soudního dvora tedy vyplývá, že kritérium přičitatelnosti státu musí Komise zkoumat případ od případu. Soudní dvůr připouští, že zpravidla „bude pro třetí osobu velmi nesnadné právě z důvodu privilegovaných vztahů mezi státem a veřejným podnikem prokázat v konkrétním případě, že podpůrná opatření přijatá takovým podnikem byla skutečně schválena na pokyn veřejných orgánů.“ Podle téhož judikátu „... nutno připustit, že přičitatelnost podpůrného opatření přijatého podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo.“ (31). |
| --- | --- |

(200)

Z judikátu Soudního dvora tedy vyplývá, že kritérium přičitatelnosti státu musí Komise zkoumat případ od případu. Soudní dvůr připouští, že zpravidla „bude pro třetí osobu velmi nesnadné právě z důvodu privilegovaných vztahů mezi státem a veřejným podnikem prokázat v konkrétním případě, že podpůrná opatření přijatá takovým podnikem byla skutečně schválena na pokyn veřejných orgánů.“ Podle téhož judikátu „... nutno připustit, že přičitatelnost podpůrného opatření přijatého podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo.“ (31).

| (201) | Soudní dvůr dále objasňuje, jaká kritéria lze použít pro prokázání přičitatelnosti:
  „Přičitatelnost podpůrného opatření přijatého veřejným podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo. V tomto ohledu Soudní dvůr již vzal v úvahu skutečnost, že předmětná organizace nemohla učinit zpochybňované rozhodnutí, aniž by přihlédla k požadavkům veřejných orgánů (viz zejména zmíněný rozsudek Van der Kooy e.a. / Komise, bod 37) nebo že kromě organických svazků spojujících veřejné podniky se státem musely tyto podniky, jejichž prostřednictvím byly podpory přiděleny, přihlížet ke směrnicím vydaných orgánem nazvaným comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) (zmiňované rozsudky ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise, C-303/88, body 11 a 12, a rovněž Itálie / Komise, C-305/89, body 13 a 14).
  Pro závěr, že podpůrné opatření přijaté veřejným podnikem lze přičíst státu, by mohly být vhodné i případné další indicie, například integrace podniku do struktur veřejné správy, povaha jeho činnosti a její výkon na trhu za běžných podmínek hospodářské soutěže se soukromými subjekty, právní status podniku, zda je veřejnoprávní nebo se řídí společným právem upravujícím společnosti, intenzita patronátu, který nad hospodařením podniku vykonávají veřejné orgány nebo jakákoliv další indicie poukazující v konkrétním případě na zapojení veřejných orgánů nebo na nepravděpodobnost nezapojení do schvalování opatření zejména s ohledem na jeho rozsah, na jeho obsah nebo na podmínky, které obsahuje.“ (32). |
| --- | --- |

(201)

Soudní dvůr dále objasňuje, jaká kritéria lze použít pro prokázání přičitatelnosti:

„Přičitatelnost podpůrného opatření přijatého veřejným podnikem státu lze vydedukovat ze souboru indicií vyplývajících z okolností daného případu a ze souvislostí, za nichž k tomuto opatření došlo. V tomto ohledu Soudní dvůr již vzal v úvahu skutečnost, že předmětná organizace nemohla učinit zpochybňované rozhodnutí, aniž by přihlédla k požadavkům veřejných orgánů (viz zejména zmíněný rozsudek Van der Kooy e.a. / Komise, bod 37) nebo že kromě organických svazků spojujících veřejné podniky se státem musely tyto podniky, jejichž prostřednictvím byly podpory přiděleny, přihlížet ke směrnicím vydaných orgánem nazvaným comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) (zmiňované rozsudky ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise, C-303/88, body 11 a 12, a rovněž Itálie / Komise, C-305/89, body 13 a 14).

Pro závěr, že podpůrné opatření přijaté veřejným podnikem lze přičíst státu, by mohly být vhodné i případné další indicie, například integrace podniku do struktur veřejné správy, povaha jeho činnosti a její výkon na trhu za běžných podmínek hospodářské soutěže se soukromými subjekty, právní status podniku, zda je veřejnoprávní nebo se řídí společným právem upravujícím společnosti, intenzita patronátu, který nad hospodařením podniku vykonávají veřejné orgány nebo jakákoliv další indicie poukazující v konkrétním případě na zapojení veřejných orgánů nebo na nepravděpodobnost nezapojení do schvalování opatření zejména s ohledem na jeho rozsah, na jeho obsah nebo na podmínky, které obsahuje.“ (32).

| (202) | V dopise o zahájení řízení (body 140 až 150) Komise v otázce, zda lze nebo nelze přisoudit toto opatření státu, rozlišovala mezi obdobím, které předcházelo uzavření rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003 a obdobím, které následovalo po této smlouvě. S ohledem na připomínky Belgie se jeví vhodnějším rozlišovat tři různá období:






  — | období do 19. července 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí poskytnutí hotovostní zálohy a akceptuje, že navýšení kapitálu pro IFB je „pravděpodobné“), |
| --- | --- | --- |

(202)

V dopise o zahájení řízení (body 140 až 150) Komise v otázce, zda lze nebo nelze přisoudit toto opatření státu, rozlišovala mezi obdobím, které předcházelo uzavření rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003 a obdobím, které následovalo po této smlouvě. S ohledem na připomínky Belgie se jeví vhodnějším rozlišovat tři různá období:

—

období do 19. července 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí poskytnutí hotovostní zálohy a akceptuje, že navýšení kapitálu pro IFB je „pravděpodobné“),

| — | období od 19. července 2002 do 20. prosince 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí princip navýšení kapitálu IFB a pověří řídící výbor, aby vyjednával rámcovou smlouvu ze dne 7. dubna 2003), |
| --- | --- |

—

období od 19. července 2002 do 20. prosince 2002 (datum rozhodnutí správní rady SNCB, že schválí princip navýšení kapitálu IFB a pověří řídící výbor, aby vyjednával rámcovou smlouvu ze dne 7. dubna 2003),

| — | období po 20. prosinci 2002. |
| --- | --- |

—

období po 20. prosinci 2002.

| (203) | Co se týče období, které předcházelo tomuto rozhodnutí správní rady, vzniká otázka, zda lze toleranci, kterou prokázalo vedení SNCB (řídící výbor) tím, že nevyžadovalo od IFB placení za poskytované dopravní služby od roku 2000, přičíst belgickému státu. Ve svém dopise o zahájení řízení (body 141 a 142) Komise vznáší pochybnosti o tom, že by rozhodnutí o dopuštění soustavného neplacení faktur od konce roku 2000 do začátku roku 2003 bylo přijato bez zásahu belgických orgánů. |
| --- | --- |

(203)

Co se týče období, které předcházelo tomuto rozhodnutí správní rady, vzniká otázka, zda lze toleranci, kterou prokázalo vedení SNCB (řídící výbor) tím, že nevyžadovalo od IFB placení za poskytované dopravní služby od roku 2000, přičíst belgickému státu. Ve svém dopise o zahájení řízení (body 141 a 142) Komise vznáší pochybnosti o tom, že by rozhodnutí o dopuštění soustavného neplacení faktur od konce roku 2000 do začátku roku 2003 bylo přijato bez zásahu belgických orgánů.

| (204) | Podle odpovědi belgické vlády byla správní rada SNCB informována o této praxi až 19. července 2002; současně byl informován vládní komisař. Komise neobdržela připomínky od třetích stran. |
| --- | --- |

(204)

Podle odpovědi belgické vlády byla správní rada SNCB informována o této praxi až 19. července 2002; současně byl informován vládní komisař. Komise neobdržela připomínky od třetích stran.

| (205) | Komise nalezla v zápisech z rozpravy ve sněmovně a v senátu ze dne 6. března 2002, 24. ledna 2002 a 28. února 2002 zmínky o IFB v souvislosti s širší rozpravou poslanců a senátorů o otevření trhu železniční dopravy a o kauze ABX. Proto požádala belgickou vládu, aby jí předala studie Boston Consulting Group a Team Consult, které byly zmíněny při těchto rozpravách, a rovněž usnesení belgické vlády ze dne 22. února 2002, které bylo rovněž předmětem rozpravy. |
| --- | --- |

(205)

Komise nalezla v zápisech z rozpravy ve sněmovně a v senátu ze dne 6. března 2002, 24. ledna 2002 a 28. února 2002 zmínky o IFB v souvislosti s širší rozpravou poslanců a senátorů o otevření trhu železniční dopravy a o kauze ABX. Proto požádala belgickou vládu, aby jí předala studie Boston Consulting Group a Team Consult, které byly zmíněny při těchto rozpravách, a rovněž usnesení belgické vlády ze dne 22. února 2002, které bylo rovněž předmětem rozpravy.

| (206) | Analýza těchto dokumentů neumožnila zjistit indicie o tom, že by belgická vláda ovlivňovala rozhodování SNCB o budoucnosti IFB. |
| --- | --- |

(206)

Analýza těchto dokumentů neumožnila zjistit indicie o tom, že by belgická vláda ovlivňovala rozhodování SNCB o budoucnosti IFB.

| (207) | Pak ale vzniká otázka, zda toleranci vedení veřejného podniku tak, jak ji popisuje bod 203 tohoto rozhodnutí, lze přisoudit belgickému státu, když nejsou známky o specifickém zasahování ze strany státní správy do vzniklé situace. |
| --- | --- |

(207)

Pak ale vzniká otázka, zda toleranci vedení veřejného podniku tak, jak ji popisuje bod 203 tohoto rozhodnutí, lze přisoudit belgickému státu, když nejsou známky o specifickém zasahování ze strany státní správy do vzniklé situace.

| (208) | Podle zákona z roku 1993, kterým se zřizuje SNCB jako veřejnoprávní akciová společnost, totiž vedení SNCB, tj. delegovaný člen správní rady a členové řídícího výboru, řídí podnik samostatně, bez zasahování orgánů veřejné správy. Pak ovšem, když nejsou konkrétní indicie o zásahu státu do řízení ve věci IFB, musí Komise dospět k závěru, že rozhodnutí vedení SNCB o tolerování neplacení faktur IFB v době od konce roku 2000 do července 2002 nelze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(208)

Podle zákona z roku 1993, kterým se zřizuje SNCB jako veřejnoprávní akciová společnost, totiž vedení SNCB, tj. delegovaný člen správní rady a členové řídícího výboru, řídí podnik samostatně, bez zasahování orgánů veřejné správy. Pak ovšem, když nejsou konkrétní indicie o zásahu státu do řízení ve věci IFB, musí Komise dospět k závěru, že rozhodnutí vedení SNCB o tolerování neplacení faktur IFB v době od konce roku 2000 do července 2002 nelze přisoudit belgickému státu.

| (209) | Po 19. červenci 2002 věděla správní rada, a v jejím rámci i vládní komisař, který představuje zájmy Belgie ve správní radě SNCB, že IFB neplatí faktury již od konce roku 2000, a schválila poskytnutí zálohy IFB ve výši 2,5 mil. EUR v průběhu druhého pololetí roku 2002. |
| --- | --- |

(209)

Po 19. červenci 2002 věděla správní rada, a v jejím rámci i vládní komisař, který představuje zájmy Belgie ve správní radě SNCB, že IFB neplatí faktury již od konce roku 2000, a schválila poskytnutí zálohy IFB ve výši 2,5 mil. EUR v průběhu druhého pololetí roku 2002.

| (210) | Komise musí v tomto ohledu ověřit, zda kritéria stanovená judikátem Stardust Marine umožňují přisoudit toto rozhodnutí správní rady SNCB Belgii. Jinými slovy, v daném případě jde o ověření toho, zda přítomnost vládního komisaře ve správní radě, nehledě na jeho konkrétní nezasahování do posuzovaného opatření, umožňuje přesto přičíst rozhodnutí belgickému státu. Z údajů, které má Komise k dispozici, však vyplývá, že ani vyšetřování v dané věci, ani připomínky třetích stran nevedly ke zjištění indicií napovídajících, že belgická vláda usilovala o ovlivnění rozhodnutí správní rady ze dne 19. července 2002. Jelikož SNCB je samostatný veřejný podnik, který má status veřejnoprávní akciové společnosti, uplatňuje vůči belgickému státu samostatnost v řízení. Co se týče přítomnosti vládního komisaře ve správní radě SNCB, Komise poznamenává, že úloha komisaře byla omezena (viz rovněž zprávu Účetního dvora v této věci (33)): vládní komisař mohl zasáhnout vůči rozhodnutí ze dne 19. července 2002 pouze kdyby mohlo poškodit realizaci úkolů veřejné služby SNCB. Vzhledem k výši podpory (2,5 mil. EUR) a k formě podpory (úročená hotovostní záloha), je nutno konstatovat, že rozhodnutí nebylo takového rázu, aby poškodilo realizaci úkolů veřejné služby SNCB. |
| --- | --- |

(210)

Komise musí v tomto ohledu ověřit, zda kritéria stanovená judikátem Stardust Marine umožňují přisoudit toto rozhodnutí správní rady SNCB Belgii. Jinými slovy, v daném případě jde o ověření toho, zda přítomnost vládního komisaře ve správní radě, nehledě na jeho konkrétní nezasahování do posuzovaného opatření, umožňuje přesto přičíst rozhodnutí belgickému státu. Z údajů, které má Komise k dispozici, však vyplývá, že ani vyšetřování v dané věci, ani připomínky třetích stran nevedly ke zjištění indicií napovídajících, že belgická vláda usilovala o ovlivnění rozhodnutí správní rady ze dne 19. července 2002. Jelikož SNCB je samostatný veřejný podnik, který má status veřejnoprávní akciové společnosti, uplatňuje vůči belgickému státu samostatnost v řízení. Co se týče přítomnosti vládního komisaře ve správní radě SNCB, Komise poznamenává, že úloha komisaře byla omezena (viz rovněž zprávu Účetního dvora v této věci (33)): vládní komisař mohl zasáhnout vůči rozhodnutí ze dne 19. července 2002 pouze kdyby mohlo poškodit realizaci úkolů veřejné služby SNCB. Vzhledem k výši podpory (2,5 mil. EUR) a k formě podpory (úročená hotovostní záloha), je nutno konstatovat, že rozhodnutí nebylo takového rázu, aby poškodilo realizaci úkolů veřejné služby SNCB.

| (211) | Komise učinila závěr, že vzhledem k těmto údajům nelze poskytnutí půjčky SNCB společnosti IFB ve výši 2,5 mil. EUR na udržení obchodní činnosti bez jakékoliv spojitosti s veřejnou službou přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(211)

Komise učinila závěr, že vzhledem k těmto údajům nelze poskytnutí půjčky SNCB společnosti IFB ve výši 2,5 mil. EUR na udržení obchodní činnosti bez jakékoliv spojitosti s veřejnou službou přisoudit belgickému státu.

| (212) | Komise dospěla k závěru, že daný případ neobsahuje indicie o integrování do veřejné správy, povaze činnosti a statutu, které by umožňovaly stanovit, že rozhodnutí správní rady ze dne 19. července 2002 o poskytnutí zálohy 2,5 mil. EUR společnosti IFB lze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(212)

Komise dospěla k závěru, že daný případ neobsahuje indicie o integrování do veřejné správy, povaze činnosti a statutu, které by umožňovaly stanovit, že rozhodnutí správní rady ze dne 19. července 2002 o poskytnutí zálohy 2,5 mil. EUR společnosti IFB lze přisoudit belgickému státu.

| (213) | Správní rada dne 20. prosince 2002 rozhodla, že uzavře s IFB rámcovou smlouvu, která měla zahrnovat opatření pro záchranu, a rovněž opatření pro restrukturalizaci, a vyústit do navýšení kapitálu IFB. |
| --- | --- |

(213)

Správní rada dne 20. prosince 2002 rozhodla, že uzavře s IFB rámcovou smlouvu, která měla zahrnovat opatření pro záchranu, a rovněž opatření pro restrukturalizaci, a vyústit do navýšení kapitálu IFB.

| (214) | Analýza spisu, kterou Komise provedla v dopise o zahájení řízení (body 143 až 150), vedla ke zjištění třech konkrétních indicií poukazujících na to, že tato záchranná a restrukturalizační opatření ve prospěch IFB lze přisoudit belgickému státu. Těmito indiciemi jsou:






  — | předložení restrukturalizačního plánu belgickému státu ke schválení, |
| --- | --- | --- |

(214)

Analýza spisu, kterou Komise provedla v dopise o zahájení řízení (body 143 až 150), vedla ke zjištění třech konkrétních indicií poukazujících na to, že tato záchranná a restrukturalizační opatření ve prospěch IFB lze přisoudit belgickému státu. Těmito indiciemi jsou:

—

předložení restrukturalizačního plánu belgickému státu ke schválení,

| — | články v tisku, poukazující na silný vliv belgické vlády na SNCB v roce 2003, |
| --- | --- |

—

články v tisku, poukazující na silný vliv belgické vlády na SNCB v roce 2003,

| — | rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003. |
| --- | --- |

—

rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003.

| (215) | Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány popírají, že by tyto tři indicie byly dostačující, aby bylo stanoveno, že opatření lze přisoudit státu ve smyslu judikatury Stardust Marine. Komise dále v textu znovu opakuje obsah indicií a vysvětluje, proč argumenty belgické vlády přijmout nelze. |
| --- | --- |

(215)

Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány popírají, že by tyto tři indicie byly dostačující, aby bylo stanoveno, že opatření lze přisoudit státu ve smyslu judikatury Stardust Marine. Komise dále v textu znovu opakuje obsah indicií a vysvětluje, proč argumenty belgické vlády přijmout nelze.

a)   Schválení veřejnými orgány (bod 56 rozsudku Stardust Marine)

| (216) | Ve svých rozsudcích Van der Kooy
   (34), Itálie/Komise
   (35) a Komise/Francie
   (36) Soudní dvůr vyvodil přičitatelnost podpory ze skutečnosti, že podpora byla předložena ke schválení orgánům veřejné správy. V rozsudku Van der Kooy tento prvek sám o sobě stačil na stanovení přičitatelnosti; v rozsudcích Itálie/Komise a Komise/Francie je schválení kombinováno s jinými prvky, které poukazují na vliv orgánů veřejné správy. (37) Rozhodnutí Space Park Development GmbH, které bylo prvním rozhodnutím Komise uplatňujícím rozsudek Stardust Marine, vyvozuje, že podporu lze přisoudit státu rovněž ze skutečnosti, že předmětná půjčka měla získat schválení zemských orgánů Brém (38). Proto předložení opatření členskému státu ke schválení představuje indicii přičitatelnosti. |
| --- | --- |

(216)

Ve svých rozsudcích Van der Kooy
   (34), Itálie/Komise
   (35) a Komise/Francie
   (36) Soudní dvůr vyvodil přičitatelnost podpory ze skutečnosti, že podpora byla předložena ke schválení orgánům veřejné správy. V rozsudku Van der Kooy tento prvek sám o sobě stačil na stanovení přičitatelnosti; v rozsudcích Itálie/Komise a Komise/Francie je schválení kombinováno s jinými prvky, které poukazují na vliv orgánů veřejné správy. (37) Rozhodnutí Space Park Development GmbH, které bylo prvním rozhodnutím Komise uplatňujícím rozsudek Stardust Marine, vyvozuje, že podporu lze přisoudit státu rovněž ze skutečnosti, že předmětná půjčka měla získat schválení zemských orgánů Brém (38). Proto předložení opatření členskému státu ke schválení představuje indicii přičitatelnosti.

| (217) | V daném případě tedy článek 2 rámcové smlouvy zavazuje správní rady SNCB a IFB, aby předložily restrukturalizační plán ke schválení belgickému státu (39). To představuje tudíž první indicii o tom, že rozhodnutí SNCB restrukturalizovat IFB lze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(217)

V daném případě tedy článek 2 rámcové smlouvy zavazuje správní rady SNCB a IFB, aby předložily restrukturalizační plán ke schválení belgickému státu (39). To představuje tudíž první indicii o tom, že rozhodnutí SNCB restrukturalizovat IFB lze přisoudit belgickému státu.

| (218) | Belgická vláda argumentuje, že na rozdíl od toho, co stanovila rámcová smlouva, SNCB a IFB nakonec restrukturalizační plán ke schválení belgické vládě nepředložily, jelikož by se tím narušila komerční autonomie SNCB. |
| --- | --- |

(218)

Belgická vláda argumentuje, že na rozdíl od toho, co stanovila rámcová smlouva, SNCB a IFB nakonec restrukturalizační plán ke schválení belgické vládě nepředložily, jelikož by se tím narušila komerční autonomie SNCB.

| (219) | Jak již bylo vysvětleno v dopise o zahájení řízení (body 146 a 147), tato faktická situace nemá za následek, že by tato indicie přičitatelnosti přestala platit: zdá se vyloučené, že by obě smluvní strany, SNCB a IFB, zařadily takovou doložku do smlouvy, kdyby v tomto směru nebylo vlivu belgické vlády. |
| --- | --- |

(219)

Jak již bylo vysvětleno v dopise o zahájení řízení (body 146 a 147), tato faktická situace nemá za následek, že by tato indicie přičitatelnosti přestala platit: zdá se vyloučené, že by obě smluvní strany, SNCB a IFB, zařadily takovou doložku do smlouvy, kdyby v tomto směru nebylo vlivu belgické vlády.

| (220) | Skutečnost, že belgická vláda tvrdí, že ve věci restrukturalizace nebyla formálně konzultována, nestačí na vyloučení neformálního vlivu belgické vlády při přípravě rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, ani na vyloučení toho, že ke schválení došlo. Jak totiž Soudní dvůr konstatoval v rozsudku Stardust Marine„... zejména z důvodu privilegovaných vztahů, které existují mezi státem a veřejným podnikem, bude pro třetí osobu velmi nesnadné prokázat v konkrétním případě, že podpůrná opatření přijatá takovým podnikem byla ve skutečnosti učiněna na pokyn orgánů veřejné správy.“ Proto pak pouhá skutečnost, že smlouva uzavřená mezi stranami stanoví schválení belgickým státem, představuje silnou indicii implikace belgické vlády. |
| --- | --- |

(220)

Skutečnost, že belgická vláda tvrdí, že ve věci restrukturalizace nebyla formálně konzultována, nestačí na vyloučení neformálního vlivu belgické vlády při přípravě rámcové smlouvy ze dne 7. dubna 2003, ani na vyloučení toho, že ke schválení došlo. Jak totiž Soudní dvůr konstatoval v rozsudku Stardust Marine„... zejména z důvodu privilegovaných vztahů, které existují mezi státem a veřejným podnikem, bude pro třetí osobu velmi nesnadné prokázat v konkrétním případě, že podpůrná opatření přijatá takovým podnikem byla ve skutečnosti učiněna na pokyn orgánů veřejné správy.“ Proto pak pouhá skutečnost, že smlouva uzavřená mezi stranami stanoví schválení belgickým státem, představuje silnou indicii implikace belgické vlády.

| (221) | Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgická vláda vysvětluje, že doložka v článku 2 rámcové smlouvy se netýkala samotného restrukturalizačního plánu, ale sdělení, kterým se Belgie chystala oznámit rámcovou smlouvu Komisi. |
| --- | --- |

(221)

Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgická vláda vysvětluje, že doložka v článku 2 rámcové smlouvy se netýkala samotného restrukturalizačního plánu, ale sdělení, kterým se Belgie chystala oznámit rámcovou smlouvu Komisi.

| (222) | Komise má za to, že tento argument není přesvědčivý: kdyby strany rámcové smlouvy měly na mysli její pouhé oznámení Belgií Komisi, napsaly by to výslovně v článku 2 smlouvy. Výklad, který navrhuje belgická vláda, je s písmem smlouvy v rozporu. |
| --- | --- |

(222)

Komise má za to, že tento argument není přesvědčivý: kdyby strany rámcové smlouvy měly na mysli její pouhé oznámení Belgií Komisi, napsaly by to výslovně v článku 2 smlouvy. Výklad, který navrhuje belgická vláda, je s písmem smlouvy v rozporu.

| (223) | Komise proto učinila závěr, že článek 2 smlouvy zahrnuje schválení opatření belgickými orgány a představuje indicii, že předmětná opatření lze přisoudit belgickému státu. |
| --- | --- |

(223)

Komise proto učinila závěr, že článek 2 smlouvy zahrnuje schválení opatření belgickými orgány a představuje indicii, že předmětná opatření lze přisoudit belgickému státu.

b)   Články v tisku

| (224) | Další indicie, které mluví ve prospěch zasahování belgické vlády v této věci, se nacházejí rovněž v tiskových článcích (40). Například článek, který vyšel v La Libre Belgique dne 19. května 2003 (41) cituje tiskové oddělení SNCB, jež vysvětluje, že ke dni 19. května 2003 Belgie zatím neoznámila záchranná opatření Komisi, ačkoliv rámcová smlouva byla podepsána dne 7. dubna 2003, skutečností, že „federální vláda má k tomu co říci“. V článku, který vyšel v březnu 2003 na webových stránkách www.cheminots.be, je Karel Vinck, v té době delegovaný člen správní rady SNCB, citován ve věci ABX a IFB takto: „Požaduje pro řízení společnosti dostatečný manévrovací prostor“. To napovídá, že vedení SNCB mělo za to, že stát zasahoval do těchto věcí příliš. |
| --- | --- |

(224)

Další indicie, které mluví ve prospěch zasahování belgické vlády v této věci, se nacházejí rovněž v tiskových článcích (40). Například článek, který vyšel v La Libre Belgique dne 19. května 2003 (41) cituje tiskové oddělení SNCB, jež vysvětluje, že ke dni 19. května 2003 Belgie zatím neoznámila záchranná opatření Komisi, ačkoliv rámcová smlouva byla podepsána dne 7. dubna 2003, skutečností, že „federální vláda má k tomu co říci“. V článku, který vyšel v březnu 2003 na webových stránkách www.cheminots.be, je Karel Vinck, v té době delegovaný člen správní rady SNCB, citován ve věci ABX a IFB takto: „Požaduje pro řízení společnosti dostatečný manévrovací prostor“. To napovídá, že vedení SNCB mělo za to, že stát zasahoval do těchto věcí příliš.

| (225) | Belgie tuto indicii vyvrací. Pokud jde o článek v La Libre Belgique, argumentuje po způsobu článku 2 rámcové smlouvy, že federální vláda se měla vyjádřit pouze ke sdělení belgické vlády Komisi, jimž by byla oznámena rámcová smlouva. Avšak znění tiskového článku a tiskového komuniké SNCB je jasné. Kdyby tiskové oddělení SNCB chtělo říct, že belgická vláda měla pouze schválit předávací text Komisi, bylo by uvedlo, že problém, který se řeší, je čistě otázkou formy, nikoliv obsahu. |
| --- | --- |

(225)

Belgie tuto indicii vyvrací. Pokud jde o článek v La Libre Belgique, argumentuje po způsobu článku 2 rámcové smlouvy, že federální vláda se měla vyjádřit pouze ke sdělení belgické vlády Komisi, jimž by byla oznámena rámcová smlouva. Avšak znění tiskového článku a tiskového komuniké SNCB je jasné. Kdyby tiskové oddělení SNCB chtělo říct, že belgická vláda měla pouze schválit předávací text Komisi, bylo by uvedlo, že problém, který se řeší, je čistě otázkou formy, nikoliv obsahu.

| (226) | Pokud jde o slova vyřčená Karlem Vinckem, jsou belgické orgány toho názoru, že se omezovala na řízení úkolů veřejné služby. To se zdá málo věrohodné, protože byl tázán zejména ve věci ABX a IFB, které, jak uznává i sama belgická vláda, se týkají obchodních aktivit SNCB, a nikoliv úkolu veřejné služby. |
| --- | --- |

(226)

Pokud jde o slova vyřčená Karlem Vinckem, jsou belgické orgány toho názoru, že se omezovala na řízení úkolů veřejné služby. To se zdá málo věrohodné, protože byl tázán zejména ve věci ABX a IFB, které, jak uznává i sama belgická vláda, se týkají obchodních aktivit SNCB, a nikoliv úkolu veřejné služby.

c)   Rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy

| (227) | V obecnější rovině Komise připomíná, že důsledkem bodu 56 zmiňovaného rozsudku Stardust Marine, podle něhož při rozhodování o tom, zda opatření lze přisoudit členskému státu, je nutno vzít v úvahu „jakoukoliv další indicii poukazující v konkrétním případě na zapojení orgánů veřejné správy nebo na nepravděpodobnost nezapojení do schvalování opatření, rovněž s ohledem na jeho rozsah, obsah nebo podmínky, které obsahuje“, je, že rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy představují další indicie přičitatelnosti. |
| --- | --- |

(227)

V obecnější rovině Komise připomíná, že důsledkem bodu 56 zmiňovaného rozsudku Stardust Marine, podle něhož při rozhodování o tom, zda opatření lze přisoudit členskému státu, je nutno vzít v úvahu „jakoukoliv další indicii poukazující v konkrétním případě na zapojení orgánů veřejné správy nebo na nepravděpodobnost nezapojení do schvalování opatření, rovněž s ohledem na jeho rozsah, obsah nebo podmínky, které obsahuje“, je, že rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy představují další indicie přičitatelnosti.

| (228) | Belgie tuto třetí indicii vyvrací opakováním, že SNCB byla údajně při přijetí veškerých svých rozhodnutí naprosto nezávislá s výjimkou řízení veřejných služeb. |
| --- | --- |

(228)

Belgie tuto třetí indicii vyvrací opakováním, že SNCB byla údajně při přijetí veškerých svých rozhodnutí naprosto nezávislá s výjimkou řízení veřejných služeb.

| (229) | Komise je toho názoru, že zákon z roku 1993, kterým se upravuje status SNCB jako veřejnoprávní akciové společnosti, jistě dává SNCB určitou autonomii při provádění komerční činnosti. Přesto však Komise připomíná, že vládní komisař je přítomen na každé schůzi správní rady a může se obrátit na belgické orgány se stížností s cílem zrušit rozhodnutí správní rady o věci jiné než je plnění úkolu veřejné služby, pokud toto rozhodnutí „způsobuje [...] újmu realizaci úkolu veřejné služby.“ |
| --- | --- |

(229)

Komise je toho názoru, že zákon z roku 1993, kterým se upravuje status SNCB jako veřejnoprávní akciové společnosti, jistě dává SNCB určitou autonomii při provádění komerční činnosti. Přesto však Komise připomíná, že vládní komisař je přítomen na každé schůzi správní rady a může se obrátit na belgické orgány se stížností s cílem zrušit rozhodnutí správní rady o věci jiné než je plnění úkolu veřejné služby, pokud toto rozhodnutí „způsobuje [...] újmu realizaci úkolu veřejné služby.“

| (230) | Jak již bylo vysvětleno, Komise má za to, že rozhodnutí poskytnout hotovostní zálohu ve výši 2,5 mil. EUR nemohlo být předmětem stížnosti vládního komisaře, neboť vzhledem ke své výši a formě nemohla způsobit újmu realizaci úkolu veřejné služby. |
| --- | --- |

(230)

Jak již bylo vysvětleno, Komise má za to, že rozhodnutí poskytnout hotovostní zálohu ve výši 2,5 mil. EUR nemohlo být předmětem stížnosti vládního komisaře, neboť vzhledem ke své výši a formě nemohla způsobit újmu realizaci úkolu veřejné služby.

| (231) | Jiným způsobem je nutno hodnotit rozhodnutí investovat téměř 100 mil. EUR do společnosti na pokraji úpadku. Toto rozhodnutí mělo vést vládního komisaře k tomu, aby zasáhl nebo aby alespoň informoval belgické orgány, aby formálně či neformálně zasáhly, jak učinil například v roce 2000 u investic do ABX, italské divize. |
| --- | --- |

(231)

Jiným způsobem je nutno hodnotit rozhodnutí investovat téměř 100 mil. EUR do společnosti na pokraji úpadku. Toto rozhodnutí mělo vést vládního komisaře k tomu, aby zasáhl nebo aby alespoň informoval belgické orgány, aby formálně či neformálně zasáhly, jak učinil například v roce 2000 u investic do ABX, italské divize.

| (232) | Komise se proto domnívá, že rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy, spolu s přítomností a pravomocemi vládního komisaře, rovněž představují indicii přičitatelnosti. |
| --- | --- |

(232)

Komise se proto domnívá, že rozsah, obsah a podmínky rámcové smlouvy, spolu s přítomností a pravomocemi vládního komisaře, rovněž představují indicii přičitatelnosti.

d)   Závěr

| (233) | V důsledku tohoto Komise učinila závěr, že předmětná opatření lze přisoudit belgickému státu pokud se týká období, které následovalo po rozhodnutí správní rady SNCB ze dne 20. prosince 2002. |
| --- | --- |

(233)

V důsledku tohoto Komise učinila závěr, že předmětná opatření lze přisoudit belgickému státu pokud se týká období, které následovalo po rozhodnutí správní rady SNCB ze dne 20. prosince 2002.

| (234) | Je tedy zapotřebí analyzovat, zda opatření přijatá SNCB ve věci IFB po 20. prosinci 2002 poskytla příjemci výhodu, nebo zda naopak SNCB postupovala stejně jako by postupoval rozumný investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(234)

Je tedy zapotřebí analyzovat, zda opatření přijatá SNCB ve věci IFB po 20. prosinci 2002 poskytla příjemci výhodu, nebo zda naopak SNCB postupovala stejně jako by postupoval rozumný investor v tržní ekonomice.

4.1.2   Výhoda pro příjemce podpory s uplatněním zásady rozumného investora v tržní ekonomice

| (235) | Je nutno analyzovat, zda rozhodnutí správní rady SNCB ze dne 20. prosince 2002 o navýšení kapitálu IFB konverzí splatných pohledávek a o poskytnutí záchranných opatření, které vedlo SNCB k tomu, že dne 7. dubna 2003 podepsala s IFB rámcovou smlouvu, vytvořilo ekonomické zvýhodnění pro IFB nebo zda je toto rozhodnutí výsledkem hodnocení jaké by učinil soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(235)

Je nutno analyzovat, zda rozhodnutí správní rady SNCB ze dne 20. prosince 2002 o navýšení kapitálu IFB konverzí splatných pohledávek a o poskytnutí záchranných opatření, které vedlo SNCB k tomu, že dne 7. dubna 2003 podepsala s IFB rámcovou smlouvu, vytvořilo ekonomické zvýhodnění pro IFB nebo zda je toto rozhodnutí výsledkem hodnocení jaké by učinil soukromý investor v tržní ekonomice.

| (236) | Protože rozhodnutí SNCB, že již nebude od IFB vyžadovat úhradu svých faktur od konce roku 2000 do prosince 2002, stejně jako rozhodnutí SNCB, že poskytne zálohu 2,5 mil. EUR, nelze přisoudit Belgii, není zapotřebí analyzovat tato rozhodnutí dopodrobna. |
| --- | --- |

(236)

Protože rozhodnutí SNCB, že již nebude od IFB vyžadovat úhradu svých faktur od konce roku 2000 do prosince 2002, stejně jako rozhodnutí SNCB, že poskytne zálohu 2,5 mil. EUR, nelze přisoudit Belgii, není zapotřebí analyzovat tato rozhodnutí dopodrobna.

| (237) | Připomeňme, že opatření pro záchranu spočívala:






  — | v poskytnutí odkladu splátek dluhu ve výši 63 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(237)

Připomeňme, že opatření pro záchranu spočívala:

—

v poskytnutí odkladu splátek dluhu ve výši 63 mil. EUR,

| — | v poskytnutí úvěrové facility ve výši 15 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

v poskytnutí úvěrové facility ve výši 15 mil. EUR,

| — | v poskytnutí vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR. |
| --- | --- |

—

v poskytnutí vratné zálohy ve výši 5 mil. EUR.

| (238) | Restrukturalizační opatření zahrnovala zrušení investic do dceřiných společností ve Francii a restrukturalizaci a pokračování činnosti v Belgii. Financování těchto opatření bylo nejdřív zajištěno záchrannými opatřeními a restrukturalizační plán stanovil, že financování by pokračovalo konverzí následujících pohledávek na akciový kapitál:






  — | konverze dluhů 63 mil. EUR, pro něž byl poskytnut odklad splátek, na akciový kapitál, |
| --- | --- | --- |

(238)

Restrukturalizační opatření zahrnovala zrušení investic do dceřiných společností ve Francii a restrukturalizaci a pokračování činnosti v Belgii. Financování těchto opatření bylo nejdřív zajištěno záchrannými opatřeními a restrukturalizační plán stanovil, že financování by pokračovalo konverzí následujících pohledávek na akciový kapitál:

—

konverze dluhů 63 mil. EUR, pro něž byl poskytnut odklad splátek, na akciový kapitál,

| — | konverze úvěrové facility 15 mil. EUR na akciový kapitál, |
| --- | --- |

—

konverze úvěrové facility 15 mil. EUR na akciový kapitál,

| — | konverze úroků z kapitalizovaných odložených splátek a z úvěrové linky na akciový kapitál. |
| --- | --- |

—

konverze úroků z kapitalizovaných odložených splátek a z úvěrové linky na akciový kapitál.

| (239) | Pro stanovení, zda SNCB postupovala stejně jako by postupoval soukromý investor v tržní ekonomice, je zapotřebí zhodnotit, zda by za podobných okolností soukromý investor srovnatelné velikosti jako SNCB, který by se nacházel ve srovnatelné situaci jako SNCB, mohl dospět k tomu, že by postupoval stejným způsobem (42). |
| --- | --- |

(239)

Pro stanovení, zda SNCB postupovala stejně jako by postupoval soukromý investor v tržní ekonomice, je zapotřebí zhodnotit, zda by za podobných okolností soukromý investor srovnatelné velikosti jako SNCB, který by se nacházel ve srovnatelné situaci jako SNCB, mohl dospět k tomu, že by postupoval stejným způsobem (42).

| (240) | Soudní dvůr upřesnil, že není-li chování soukromého investora nutně chováním běžného investora vkládajícího kapitál pro účely jeho rentabilizace ve více či méně krátkodobém výhledu, musí být alespoň chováním soukromého holdingu nebo soukromé skupiny podniků, která sleduje celkovou nebo odvětvovou strukturální politiku a která se řídí perspektivami rentability v dlouhodobějším výhledu (43). Soudní dvůr upřesnil, že Komise je povinna „provést úplnou analýzu všech relevantních elementů sporné operace a jejich souvislostí“, aby zjistila, zda stát postupoval stejně, jako by postupoval obezřetný investor v tržní ekonomice (44). |
| --- | --- |

(240)

Soudní dvůr upřesnil, že není-li chování soukromého investora nutně chováním běžného investora vkládajícího kapitál pro účely jeho rentabilizace ve více či méně krátkodobém výhledu, musí být alespoň chováním soukromého holdingu nebo soukromé skupiny podniků, která sleduje celkovou nebo odvětvovou strukturální politiku a která se řídí perspektivami rentability v dlouhodobějším výhledu (43). Soudní dvůr upřesnil, že Komise je povinna „provést úplnou analýzu všech relevantních elementů sporné operace a jejich souvislostí“, aby zjistila, zda stát postupoval stejně, jako by postupoval obezřetný investor v tržní ekonomice (44).

| (241) | Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vyslovila názor, že rozhodnutí SNCB požádat IFB, aby zrušila investice ve francouzských dceřiných společnostech skupiny, a rovněž rozhodnutí SNCB požádat IFB, aby činnost v Belgii restrukturalizovala a pokračovala v ní, odpovídají rozhodnutím, jaká by učinil soukromý investor v tržní ekonomice. |
| --- | --- |

(241)

Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vyslovila názor, že rozhodnutí SNCB požádat IFB, aby zrušila investice ve francouzských dceřiných společnostech skupiny, a rovněž rozhodnutí SNCB požádat IFB, aby činnost v Belgii restrukturalizovala a pokračovala v ní, odpovídají rozhodnutím, jaká by učinil soukromý investor v tržní ekonomice.

| (242) | Komise se však domnívá, že správná otázka nezní tak, zda IFB zrušením investic v dceřiných společnostech ve Francii a restrukturalizací a pokračováním činnosti v Belgii postupovala stejně jako investor v tržní ekonomice, ale zda rozhodnutí SNCB o tom, že bude financovat tato dvě opatření, je rozhodnutím, které by učinil soukromý investor. |
| --- | --- |

(242)

Komise se však domnívá, že správná otázka nezní tak, zda IFB zrušením investic v dceřiných společnostech ve Francii a restrukturalizací a pokračováním činnosti v Belgii postupovala stejně jako investor v tržní ekonomice, ale zda rozhodnutí SNCB o tom, že bude financovat tato dvě opatření, je rozhodnutím, které by učinil soukromý investor.

| (243) | V letech 2002/2003 SNCB tedy měla rozhodnout, zda ve svém úhrnu bylo méně nákladné financovat restrukturalizaci IFB (zahrnující zrušení investic v dceřiných společnostech ve Francii a pokračování činnosti v Belgii) nebo zda bylo méně nákladné vyhlásit úpadek IFB. Komise v praxi trvale zastává názor, že soukromý investor by pokračoval v činnosti dceřiné společnosti, pokud by ze srovnání nákladů na likvidaci dceřiné společnosti a nákladů na restrukturalizaci dceřiné společnosti vyplynulo, že náklady na likvidaci jsou vyšší než náklady na restrukturalizaci (45). |
| --- | --- |

(243)

V letech 2002/2003 SNCB tedy měla rozhodnout, zda ve svém úhrnu bylo méně nákladné financovat restrukturalizaci IFB (zahrnující zrušení investic v dceřiných společnostech ve Francii a pokračování činnosti v Belgii) nebo zda bylo méně nákladné vyhlásit úpadek IFB. Komise v praxi trvale zastává názor, že soukromý investor by pokračoval v činnosti dceřiné společnosti, pokud by ze srovnání nákladů na likvidaci dceřiné společnosti a nákladů na restrukturalizaci dceřiné společnosti vyplynulo, že náklady na likvidaci jsou vyšší než náklady na restrukturalizaci (45).

| (244) | Je tedy zapotřebí nejdříve zjistit, jaké náklady by pro SNCB představovaly oba tyto scénáře, tj. restrukturalizace a likvidace IFB. |
| --- | --- |

(244)

Je tedy zapotřebí nejdříve zjistit, jaké náklady by pro SNCB představovaly oba tyto scénáře, tj. restrukturalizace a likvidace IFB.

4.1.2.1   Náklady na restrukturalizaci IFB

| (245) | V prvním scénáři SNCB věnuje 95,3 mil. EUR na financování restrukturalizace IFB tak, že se vzdá splacení pohledávek, které jsou konvertovány na kapitál. Po restrukturalizaci vlastní 100 % podniku, jehož hodnota je odhadována na 31 mil. EUR, avšak má 34,2 mil. EUR rezerv a 15 mil. EUR finančních dluhů (kromě dluhů vůči SNCB) a má tedy čistou hodnotu podniku –18 mil. EUR. Komise hodnotí tyto odhady, zakládající se na uznávaných metodách, jako reálné. |
| --- | --- |

(245)

V prvním scénáři SNCB věnuje 95,3 mil. EUR na financování restrukturalizace IFB tak, že se vzdá splacení pohledávek, které jsou konvertovány na kapitál. Po restrukturalizaci vlastní 100 % podniku, jehož hodnota je odhadována na 31 mil. EUR, avšak má 34,2 mil. EUR rezerv a 15 mil. EUR finančních dluhů (kromě dluhů vůči SNCB) a má tedy čistou hodnotu podniku –18 mil. EUR. Komise hodnotí tyto odhady, zakládající se na uznávaných metodách, jako reálné.

| (246) | Komise tedy konstatuje, že za předpokladu prodeje IFB by SNCB mohla získat pouze zápornou cenu prodeje. |
| --- | --- |

(246)

Komise tedy konstatuje, že za předpokladu prodeje IFB by SNCB mohla získat pouze zápornou cenu prodeje.

4.1.2.2   Hypotetické náklady likvidace IFB

| (247) | Ve druhém scénáři se SNCB rovněž vzdá toho, že by se jí vrátilo jejich 95 mil. EUR v pohledávkách. Belgie na základě údajů, které byly k dispozici při uzavření rámcové smlouvy dne 7. dubna 2003, odhaduje mimo jiné, že likvidace belgických aktivit IFB by přinutila SNCB vynaložit další náklady v rozsahu 70,6 až 161,8 mil. EUR. Tato částka by odpovídala částkám, které by normálně mohly být získány zpět likvidací aktiv (37,5 mil. EUR), od nichž jsou odečteny náklady vzniklé likvidací pasiv IFB (67 až 76,9 mil. EUR) a náklady na zaměstnance SNCB, kteří by se stali nadbytečnými (41,1 až 122,4 mil. EUR) po zastavení činnosti IFB. |
| --- | --- |

(247)

Ve druhém scénáři se SNCB rovněž vzdá toho, že by se jí vrátilo jejich 95 mil. EUR v pohledávkách. Belgie na základě údajů, které byly k dispozici při uzavření rámcové smlouvy dne 7. dubna 2003, odhaduje mimo jiné, že likvidace belgických aktivit IFB by přinutila SNCB vynaložit další náklady v rozsahu 70,6 až 161,8 mil. EUR. Tato částka by odpovídala částkám, které by normálně mohly být získány zpět likvidací aktiv (37,5 mil. EUR), od nichž jsou odečteny náklady vzniklé likvidací pasiv IFB (67 až 76,9 mil. EUR) a náklady na zaměstnance SNCB, kteří by se stali nadbytečnými (41,1 až 122,4 mil. EUR) po zastavení činnosti IFB.

| (248) | Komise tuto analýzu nesdílí. Především popírá, že by SNCB měla platit veškerá pasiva IFB. A pak nesouhlasí s výší sociálních vícenákladů, které Belgie vypočítala. |
| --- | --- |

(248)

Komise tuto analýzu nesdílí. Především popírá, že by SNCB měla platit veškerá pasiva IFB. A pak nesouhlasí s výší sociálních vícenákladů, které Belgie vypočítala.

| (249) | Na rozdíl od toho, co tvrdí Belgie, skutečnost, že IFB měla čisté aktivum (hodnotu kompenzovaných aktiv sníženou o hodnotu vymahatelných pasiv) záporné, neznamená, že v případě úpadku by SNCB musela uhradit příslušné zbývající pasivum. Komise vlastně připomíná, že v zásadě společnost jako IFB odpovídá za své závazky svým vlastním firemním majetkem. Odpovědnost akcionářů za závazky společnosti běžně nepřekračuje akciový kapitál společnosti a netýká se vlastního majetku jednotlivých akcionářů. Pouze ve výjimečných případech a za velmi přísných podmínek některé vnitrostátní zákonné úpravy počítají pro třetí osoby s možností, aby se obrátily na akcionáře (46). |
| --- | --- |

(249)

Na rozdíl od toho, co tvrdí Belgie, skutečnost, že IFB měla čisté aktivum (hodnotu kompenzovaných aktiv sníženou o hodnotu vymahatelných pasiv) záporné, neznamená, že v případě úpadku by SNCB musela uhradit příslušné zbývající pasivum. Komise vlastně připomíná, že v zásadě společnost jako IFB odpovídá za své závazky svým vlastním firemním majetkem. Odpovědnost akcionářů za závazky společnosti běžně nepřekračuje akciový kapitál společnosti a netýká se vlastního majetku jednotlivých akcionářů. Pouze ve výjimečných případech a za velmi přísných podmínek některé vnitrostátní zákonné úpravy počítají pro třetí osoby s možností, aby se obrátily na akcionáře (46).

| (250) | Za předpokladu úpadku IFB by SNCB tedy ztratila svůj akciový kapitál, ale nemusela by vyplácet ostatní věřitele IFB. Náklady úpadku IFB pro SNCB jednající z pozice akcionáře by tedy a priori byly nulové, a nikoli 29,5 až 39,4 mil. EUR, jak tvrdí belgické orgány. |
| --- | --- |

(250)

Za předpokladu úpadku IFB by SNCB tedy ztratila svůj akciový kapitál, ale nemusela by vyplácet ostatní věřitele IFB. Náklady úpadku IFB pro SNCB jednající z pozice akcionáře by tedy a priori byly nulové, a nikoli 29,5 až 39,4 mil. EUR, jak tvrdí belgické orgány.

| (251) | Ve své rozhodovací praxi Komise nicméně uznává, že podnik v situaci SNCB by mohl být nucen uhradit náklady z jiného titulu než z titulu akcionáře (47). V daném případě by šlo zejména o následující náklady:






  — | jako věřitel SNCB ztratí své pohledávky za IFB nejméně v poměru svého podílu na pasivech IFB, jež nejsou kryta aktivy; Komise může akceptovat, že vzhledem k úloze SNCB při likvidaci IFB toto riziko může být vyhodnoceno až do výše celkové částky pohledávek, které SNCB vlastní za IFB, tedy 95 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(251)

Ve své rozhodovací praxi Komise nicméně uznává, že podnik v situaci SNCB by mohl být nucen uhradit náklady z jiného titulu než z titulu akcionáře (47). V daném případě by šlo zejména o následující náklady:

—

jako věřitel SNCB ztratí své pohledávky za IFB nejméně v poměru svého podílu na pasivech IFB, jež nejsou kryta aktivy; Komise může akceptovat, že vzhledem k úloze SNCB při likvidaci IFB toto riziko může být vyhodnoceno až do výše celkové částky pohledávek, které SNCB vlastní za IFB, tedy 95 mil. EUR,

| — | jako mateřský podnik; Komise může akceptovat, že pro záchranu jména by od SNCB bylo rozumné, kdyby převzala část neuhrazených dluhů dodavatelům IFB, kteří jsou rovněž dodavateli SNCB. |
| --- | --- |

—

jako mateřský podnik; Komise může akceptovat, že pro záchranu jména by od SNCB bylo rozumné, kdyby převzala část neuhrazených dluhů dodavatelům IFB, kteří jsou rovněž dodavateli SNCB.

| (252) | Je nutno tedy odhadnout maximální částku, kterou by SNCB mohla nakonec uhradit z této pozice. V tomto ohledu sama Belgie odhaduje, že vícenáklady vynaložené SNCB z tohoto titulu by neměly převýšit 13 mil. EUR. Ve skutečnosti by reálné vícenáklady mohly být nižší, neboť věřitelé IFB by nejdříve získali zpět část svých pohledávek z likvidace IFB a SNCB by jim pak uhradila jen zůstatek. Částku 13 mil. EUR je tedy třeba považovat za maximální hranici. |
| --- | --- |

(252)

Je nutno tedy odhadnout maximální částku, kterou by SNCB mohla nakonec uhradit z této pozice. V tomto ohledu sama Belgie odhaduje, že vícenáklady vynaložené SNCB z tohoto titulu by neměly převýšit 13 mil. EUR. Ve skutečnosti by reálné vícenáklady mohly být nižší, neboť věřitelé IFB by nejdříve získali zpět část svých pohledávek z likvidace IFB a SNCB by jim pak uhradila jen zůstatek. Částku 13 mil. EUR je tedy třeba považovat za maximální hranici.

| (253) | Komise je v zásadě toho názoru, že soukromý investor v tržní ekonomice, který se má rozhodnout mezi restrukturalizací své dceřiné společnosti a jejím úpadkem, může brát v potaz náklady na snížení stavu zaměstnanců, kdyby toto snížení stavu bylo přímým a nevyhnutelným důsledkem vyhlášení úpadku dceřiné společnosti. |
| --- | --- |

(253)

Komise je v zásadě toho názoru, že soukromý investor v tržní ekonomice, který se má rozhodnout mezi restrukturalizací své dceřiné společnosti a jejím úpadkem, může brát v potaz náklady na snížení stavu zaměstnanců, kdyby toto snížení stavu bylo přímým a nevyhnutelným důsledkem vyhlášení úpadku dceřiné společnosti.

| (254) | Belgie dospěla k závěru, že vyhlášení úpadku IFB by zanechalo SNCB s nadstavem 530 zaměstnanců, z nichž 50 bylo detašováno u IFB a 480 bylo zaměstnaných v rámci SNCB v činnostech, jejichž pokračování záviselo na činnosti IFB. Snížení stavu zaměstnanců SNCB o 530 osob by představovalo náklady ve výši 122,4 mil. EUR, tedy 230 000 EUR na osobu. Podrobnosti této kalkulace jsou vysvětleny v části 3 tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(254)

Belgie dospěla k závěru, že vyhlášení úpadku IFB by zanechalo SNCB s nadstavem 530 zaměstnanců, z nichž 50 bylo detašováno u IFB a 480 bylo zaměstnaných v rámci SNCB v činnostech, jejichž pokračování záviselo na činnosti IFB. Snížení stavu zaměstnanců SNCB o 530 osob by představovalo náklady ve výši 122,4 mil. EUR, tedy 230 000 EUR na osobu. Podrobnosti této kalkulace jsou vysvětleny v části 3 tohoto rozhodnutí.

| (255) | Komise je toho názoru, že není reálné uvažovat, že SNCB by mohla získat zpět pouze 21 % přeprav, které předtím prováděla IFB. Především, jak i Belgie uznává ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení, trhy, na kterých působí IFB, jsou v plném rozkvětu (růst 11 % na úseku překládky zboží, růst 12 % na úseku kombinované dopravy). Jeví se tudíž pravděpodobným, že soutěžitelé IFB by koupili aktiva IFB, aby pokračovali v jejích činnostech. |
| --- | --- |

(255)

Komise je toho názoru, že není reálné uvažovat, že SNCB by mohla získat zpět pouze 21 % přeprav, které předtím prováděla IFB. Především, jak i Belgie uznává ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení, trhy, na kterých působí IFB, jsou v plném rozkvětu (růst 11 % na úseku překládky zboží, růst 12 % na úseku kombinované dopravy). Jeví se tudíž pravděpodobným, že soutěžitelé IFB by koupili aktiva IFB, aby pokračovali v jejích činnostech.

| (256) | Za tohoto předpokladu by kupec IFB potřeboval dopravní služby železniční nákladní dopravy. Vzhledem k velmi silné pozici SNCB na trhu mezinárodní dopravy zboží z Belgie a jejím monopolu (do 1. ledna 2007) na vnitrostátním trhu přepravy zboží v Belgii, má Komise za to, že nabyvatel IFB by si zvolil za železničního dopravce alespoň pro část těchto potřeb SNCB. Pak tedy by SNCB i za předpokladu úpadku IFB mohla získat zpět velkou část železničních přeprav vykonávaných IFB. |
| --- | --- |

(256)

Za tohoto předpokladu by kupec IFB potřeboval dopravní služby železniční nákladní dopravy. Vzhledem k velmi silné pozici SNCB na trhu mezinárodní dopravy zboží z Belgie a jejím monopolu (do 1. ledna 2007) na vnitrostátním trhu přepravy zboží v Belgii, má Komise za to, že nabyvatel IFB by si zvolil za železničního dopravce alespoň pro část těchto potřeb SNCB. Pak tedy by SNCB i za předpokladu úpadku IFB mohla získat zpět velkou část železničních přeprav vykonávaných IFB.

| (257) | Kromě toho Komise pozoruje, že trhy železniční dopravy rostou. Proto se zdá rozumným uznat, že SNCB by mohla růst stejnou rychlostí jako trh, což by jí umožnilo znovu postupně zapojit všech 50 zaměstnanců, detašovaných u IFB. |
| --- | --- |

(257)

Kromě toho Komise pozoruje, že trhy železniční dopravy rostou. Proto se zdá rozumným uznat, že SNCB by mohla růst stejnou rychlostí jako trh, což by jí umožnilo znovu postupně zapojit všech 50 zaměstnanců, detašovaných u IFB.

| (258) | Závěrem: Komise má za to, že Belgie nedokázala prokázat přesvědčivým způsobem, že SNCB by měla nadstav 480 zaměstnanců v případě úpadku IFB a že by nemohla znovu zapojit 50 zaměstnanců detašovaných u IFB. |
| --- | --- |

(258)

Závěrem: Komise má za to, že Belgie nedokázala prokázat přesvědčivým způsobem, že SNCB by měla nadstav 480 zaměstnanců v případě úpadku IFB a že by nemohla znovu zapojit 50 zaměstnanců detašovaných u IFB.

| (259) | Na základě informací předaných Belgií je Komise toho názoru, že ve druhém scénáři se SNCB rovněž vzdá (stejně jako v prvním scénáři) úhrady svých pohledávek v maximální výši 95,3 mil. EUR a kromě toho vynaloží náklady maximálně ve výši 13 mil. EUR. |
| --- | --- |

(259)

Na základě informací předaných Belgií je Komise toho názoru, že ve druhém scénáři se SNCB rovněž vzdá (stejně jako v prvním scénáři) úhrady svých pohledávek v maximální výši 95,3 mil. EUR a kromě toho vynaloží náklady maximálně ve výši 13 mil. EUR.

4.1.2.3   Závěr

| (260) | Jelikož SNCB se v obou scénářích vzdala svých pohledávek za IFB ve výši 95,3 mil. EUR, Belgie neprokázala, že volbou prvního scénáře (financování restrukturalizace) vedoucího SNCB k udržení podniku, jehož hodnota je záporná a odhaduje se na –18 milionů EUR, SNCB učinila ekonomicky promyšlenou volbu oproti druhému, likvidačnímu, scénáři, při kterém se jediné vícenáklady prokázané v rámci tohoto řízení odhadují maximálně na 13 mil. EUR. |
| --- | --- |

(260)

Jelikož SNCB se v obou scénářích vzdala svých pohledávek za IFB ve výši 95,3 mil. EUR, Belgie neprokázala, že volbou prvního scénáře (financování restrukturalizace) vedoucího SNCB k udržení podniku, jehož hodnota je záporná a odhaduje se na –18 milionů EUR, SNCB učinila ekonomicky promyšlenou volbu oproti druhému, likvidačnímu, scénáři, při kterém se jediné vícenáklady prokázané v rámci tohoto řízení odhadují maximálně na 13 mil. EUR.

| (261) | Komise učinila závěr, že Belgie neprokázala, že SNCB postupovala jako soukromý investor, když učinila rozhodnutí, které lze přisoudit belgickému státu, že bude financovat restrukturalizaci a pokračování činnosti IFB v Belgii a zrušení investic IFB ve Francii. |
| --- | --- |

(261)

Komise učinila závěr, že Belgie neprokázala, že SNCB postupovala jako soukromý investor, když učinila rozhodnutí, které lze přisoudit belgickému státu, že bude financovat restrukturalizaci a pokračování činnosti IFB v Belgii a zrušení investic IFB ve Francii.

4.1.3   Narušení hospodářské soutěže a dopad na výměnu mezi členskými státy

| (262) | Komise musí analyzovat situaci na příslušném trhu, tržní podíly příjemce podpory na tomto trhu, a rovněž dopad, jaký bude mít finanční podpora na situaci v hospodářské soutěži (48). |
| --- | --- |

(262)

Komise musí analyzovat situaci na příslušném trhu, tržní podíly příjemce podpory na tomto trhu, a rovněž dopad, jaký bude mít finanční podpora na situaci v hospodářské soutěži (48).

| (263) | V daném případě byla finanční pomoc poskytnuta podniku působícímu na trzích otevřených pro hospodářskou soutěž, který hospodářsky soutěží s jinými subjekty několika členských států, jak se poukazuje v části 2 tohoto rozhodnutí. Finanční pomoc tedy narušuje nebo by mohla narušit hospodářskou soutěž a mohla by mít nebo má dopad na obchodní výměnu mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(263)

V daném případě byla finanční pomoc poskytnuta podniku působícímu na trzích otevřených pro hospodářskou soutěž, který hospodářsky soutěží s jinými subjekty několika členských států, jak se poukazuje v části 2 tohoto rozhodnutí. Finanční pomoc tedy narušuje nebo by mohla narušit hospodářskou soutěž a mohla by mít nebo má dopad na obchodní výměnu mezi členskými státy.

| (264) | Belgická vláda v dopise, kterým odpověděla na zahájení řízení, popírá, že tato dvě kritéria čl. 87 odst. 1 byla splněna, neboť Komise prý nepředložila žádný důkaz, jež by prokázal takové narušení hospodářské soutěže. |
| --- | --- |

(264)

Belgická vláda v dopise, kterým odpověděla na zahájení řízení, popírá, že tato dvě kritéria čl. 87 odst. 1 byla splněna, neboť Komise prý nepředložila žádný důkaz, jež by prokázal takové narušení hospodářské soutěže.

| (265) | Komise upozorňuje belgické orgány na skutečnost, že čl. 87 odst. 1 odkazuje na hrozbu narušení. Komise tudíž nemusí přinášet důkaz narušení hospodářské soutěže, ale musí přesvědčivě vysvětlit riziko takového narušení, což učinila v dopise o zahájení řízení (body 212 a 213), a rovněž v tomto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(265)

Komise upozorňuje belgické orgány na skutečnost, že čl. 87 odst. 1 odkazuje na hrozbu narušení. Komise tudíž nemusí přinášet důkaz narušení hospodářské soutěže, ale musí přesvědčivě vysvětlit riziko takového narušení, což učinila v dopise o zahájení řízení (body 212 a 213), a rovněž v tomto rozhodnutí.

4.1.4   Závěr: existence státní podpory

| (266) | Závěrem: Komise je toho názoru, že financování restrukturalizace IFB (v Belgii) a ukončení její činnosti ve Francii společností SNCB formou konverze dluhů na kapitál ve výši 95,3 mil. EUR představuje státní podporu. |
| --- | --- |

(266)

Závěrem: Komise je toho názoru, že financování restrukturalizace IFB (v Belgii) a ukončení její činnosti ve Francii společností SNCB formou konverze dluhů na kapitál ve výši 95,3 mil. EUR představuje státní podporu.

4.2   Slučitelnost podpory

| (267) | Čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES stanoví, že „za slučitelné se společným trhem lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.“ |
| --- | --- |

(267)

Čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES stanoví, že „za slučitelné se společným trhem lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.“

| (268) | Podpora poskytnutá Belgií prostřednictvím SNCB by mohla být slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) v souladu s jeho výkladem Komisí v pokynech z roku 1999 a z roku 2004. |
| --- | --- |

(268)

Podpora poskytnutá Belgií prostřednictvím SNCB by mohla být slučitelná se společným trhem na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) v souladu s jeho výkladem Komisí v pokynech z roku 1999 a z roku 2004.

4.2.1   Slučitelnost podpor z titulu podpor na záchranu

| (269) | Jako podpory na záchranu by mohla být slučitelná pouze opatření spočívající v podpoře na posílení likvidity. V tomto případě jsou podporami na posílení likvidity poskytnutí platební lhůty, úvěrové facility a vratné zálohy. |
| --- | --- |

(269)

Jako podpory na záchranu by mohla být slučitelná pouze opatření spočívající v podpoře na posílení likvidity. V tomto případě jsou podporami na posílení likvidity poskytnutí platební lhůty, úvěrové facility a vratné zálohy.

| (270) | Nejdříve vzniká otázka, jaká verze pokynů je použitelná. Poslední verze těchto pokynů vstoupila v platnost dnem 10. října 2004. V bodě 7 uvádí „datum použitelnosti a doba trvání“:






  „(102) | Komise bude používat tyto pokyny ode dne 10. října 2004 do 9. října 2009. |
| --- | --- | --- |

(270)

Nejdříve vzniká otázka, jaká verze pokynů je použitelná. Poslední verze těchto pokynů vstoupila v platnost dnem 10. října 2004. V bodě 7 uvádí „datum použitelnosti a doba trvání“:

„(102)

| (103) | Oznámení zevidovaná v Komisi do 10. října 2004 budou posuzována z pohledu kritérií, která platila v okamžiku oznámení. |
| --- | --- |

(103)

| (104) | Komise prověří, zda se podpory na záchranu či restrukturalizaci poskytnuté bez schválení Komise, a tedy v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy slučují se společným trhem na základě těchto pokynů, pokud je část nebo celá podpora poskytnuta po jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Ve všech ostatních případech bude postupovat podle pokynů platných v době, kdy byla podpora poskytnuta.“ |
| --- | --- |

(104)

| (271) | Podpory na posílení likvidity byly poskytnuty dne 7. dubna 2003 uzavřením rámcové smlouvy mezi IFB a SNCB. K jejich poskytnutí došlo bez předběžného oznámení Komisi a tedy s porušením čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Hodnocení jejich slučitelnosti jako podpor na záchranu se tedy bude provádět na základě pokynů z roku 1999. |
| --- | --- |

(271)

Podpory na posílení likvidity byly poskytnuty dne 7. dubna 2003 uzavřením rámcové smlouvy mezi IFB a SNCB. K jejich poskytnutí došlo bez předběžného oznámení Komisi a tedy s porušením čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Hodnocení jejich slučitelnosti jako podpor na záchranu se tedy bude provádět na základě pokynů z roku 1999.

| (272) | Bod 23 pokynů z roku 1999 definuje pět následujících podmínek pro to, aby podpora na záchranu mohla být slučitelná se společným trhem:
  „Podpora na záchranu musí:






  a) | obsahovat podporu likvidity ve formě záruk za půjčky nebo půjček. V obou případech musí být půjčka poskytnuta s úrokovou sazbou přinejmenším srovnatelnou s úrokovými sazbami půjček pro zdravé podniky, zejména s referenčními úrokovými sazbami přijatými Komisí; |
| --- | --- | --- |

(272)

Bod 23 pokynů z roku 1999 definuje pět následujících podmínek pro to, aby podpora na záchranu mohla být slučitelná se společným trhem:

„Podpora na záchranu musí:

a)

obsahovat podporu likvidity ve formě záruk za půjčky nebo půjček. V obou případech musí být půjčka poskytnuta s úrokovou sazbou přinejmenším srovnatelnou s úrokovými sazbami půjček pro zdravé podniky, zejména s referenčními úrokovými sazbami přijatými Komisí;

| b) | být spojena s půjčkami, které mají být splaceny v období ne delším než dvanáct měsíců po vyplacení poslední splátky podniku; splacení půjčky související s podporou na záchranu může být případně kryto podporou na restrukturalizaci, kterou by později Komise schválila; |
| --- | --- |

b)

být spojena s půjčkami, které mají být splaceny v období ne delším než dvanáct měsíců po vyplacení poslední splátky podniku; splacení půjčky související s podporou na záchranu může být případně kryto podporou na restrukturalizaci, kterou by později Komise schválila;

| c) | být oprávněna na základě vážných sociálních důvodů a nesmí mít závažné účinky přelévání („spillover“) na ostatní členské státy; |
| --- | --- |

c)

být oprávněna na základě vážných sociálních důvodů a nesmí mít závažné účinky přelévání („spillover“) na ostatní členské státy;

| d) | být při oznámení doprovázena závazkem dotyčného členského státu, že nejpozději do šesti měsíců po schválení opatření podpory na záchranu předloží Komisi restrukturalizační nebo likvidační plán, nebo prokáže, že půjčka je plně splacena a/nebo že záruka je ukončena; |
| --- | --- |

d)

být při oznámení doprovázena závazkem dotyčného členského státu, že nejpozději do šesti měsíců po schválení opatření podpory na záchranu předloží Komisi restrukturalizační nebo likvidační plán, nebo prokáže, že půjčka je plně splacena a/nebo že záruka je ukončena;

| e) | být omezena na částku nezbytnou k udržení podniku v provozu po dobu, během níž je podpora schvalována (například na pokrytí mzdových a platových nákladů nebo obvyklých dodávek).“ |
| --- | --- |

e)

být omezena na částku nezbytnou k udržení podniku v provozu po dobu, během níž je podpora schvalována (například na pokrytí mzdových a platových nákladů nebo obvyklých dodávek).“

| (273) | Doba splácení stanovená rámcovou smlouvou je dvanáct měsíců. Avšak belgická vláda informovala Komisi, že strany dobu prodloužily tichou dohodou až do okamžiku navýšení kapitálu. |
| --- | --- |

(273)

Doba splácení stanovená rámcovou smlouvou je dvanáct měsíců. Avšak belgická vláda informovala Komisi, že strany dobu prodloužily tichou dohodou až do okamžiku navýšení kapitálu.

| (274) | Z pohledu této informace Komise byla v rozhodnutí o zahájení řízení toho názoru (body 232 a 233), že kritérium bodu 23 písm. b) splněno nebylo a že podpory likvidity nelze schválit jako podpory na záchranu. |
| --- | --- |

(274)

Z pohledu této informace Komise byla v rozhodnutí o zahájení řízení toho názoru (body 232 a 233), že kritérium bodu 23 písm. b) splněno nebylo a že podpory likvidity nelze schválit jako podpory na záchranu.

| (275) | Belgie popírá takové právní hodnocení s uplatněním tří argumentů. Za prvé má za to, že SNCB udržovala záchranná opatření za jediným účelem, aby umožnila Komisi uzavřít posuzování věci NN 9/2004. Využívá bod 24 pokynů, který stanoví, že schválení záchranných opatření zůstává v platnosti až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu. Proto belgické orgány žádají Komisi, aby se neodvolávala na délku svého vlastního schvalovacího řízení záchranných opatření pro popření délky zachování těchto opatření a aby schválila na základě bodu 24 pokynů z roku 1999 záchranná opatření až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu. |
| --- | --- |

(275)

Belgie popírá takové právní hodnocení s uplatněním tří argumentů. Za prvé má za to, že SNCB udržovala záchranná opatření za jediným účelem, aby umožnila Komisi uzavřít posuzování věci NN 9/2004. Využívá bod 24 pokynů, který stanoví, že schválení záchranných opatření zůstává v platnosti až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu. Proto belgické orgány žádají Komisi, aby se neodvolávala na délku svého vlastního schvalovacího řízení záchranných opatření pro popření délky zachování těchto opatření a aby schválila na základě bodu 24 pokynů z roku 1999 záchranná opatření až dokud Komise nerozhodne o restrukturalizačním plánu.

| (276) | Komise má za to, že tento argument je irelevantní. Bod 24 pokynů z roku 1999 totiž uvádí, že „Podpora na záchranu bude zpočátku schválena pro období nejdéle šesti měsíců nebo, pokud dotyčný členský stát předložil během tohoto období restrukturalizační plán, do doby, než Komise rozhodne o plánu. Za náležitě opodstatněných výjimečných okolností a na žádost dotyčného členského státu může Komise počáteční šestiměsíční období prodloužit.“ |
| --- | --- |

(276)

Komise má za to, že tento argument je irelevantní. Bod 24 pokynů z roku 1999 totiž uvádí, že „Podpora na záchranu bude zpočátku schválena pro období nejdéle šesti měsíců nebo, pokud dotyčný členský stát předložil během tohoto období restrukturalizační plán, do doby, než Komise rozhodne o plánu. Za náležitě opodstatněných výjimečných okolností a na žádost dotyčného členského státu může Komise počáteční šestiměsíční období prodloužit.“

| (277) | Komise poznamenává, že Belgie realizovala podpory na restrukturalizaci dne 7. dubna 2003. Šestiměsíční lhůta pro předložení restrukturalizačního plánu uplynula tedy dnem 6. října 2003. Jelikož belgické orgány předložily Komisi restrukturalizační plán na schůzce dne 12. prosince 2003, nedodržely lhůtu stanovenou bodem 24 pokynů. |
| --- | --- |

(277)

Komise poznamenává, že Belgie realizovala podpory na restrukturalizaci dne 7. dubna 2003. Šestiměsíční lhůta pro předložení restrukturalizačního plánu uplynula tedy dnem 6. října 2003. Jelikož belgické orgány předložily Komisi restrukturalizační plán na schůzce dne 12. prosince 2003, nedodržely lhůtu stanovenou bodem 24 pokynů.

| (278) | Druhý argument belgických orgánů, podle něhož údajně poskytly Komisi každý potřebný údaj pro rozhodování o záchranných opatřeních svým sdělením ze dne 12. srpna 2003, taky není relevantní. Skutečnost, že Komise žádala o další informace potom ještě několikrát totiž poukazuje na to, že informace poskytnuté Belgií nebyly úplné. |
| --- | --- |

(278)

Druhý argument belgických orgánů, podle něhož údajně poskytly Komisi každý potřebný údaj pro rozhodování o záchranných opatřeních svým sdělením ze dne 12. srpna 2003, taky není relevantní. Skutečnost, že Komise žádala o další informace potom ještě několikrát totiž poukazuje na to, že informace poskytnuté Belgií nebyly úplné.

| (279) | Pokud jde o argument belgických orgánů, podle něhož Komise údajně nikdy neměla výhrady k dočasnému zachování záchranných opatření, stačí připomenout, že Komise ve svých dopisech ze dne 13. října 2003 a ze dne 26. ledna 2005 zahrnula následující upozornění: Komise obrací „pozornost belgických orgánů na odkladnou doložku realizace čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, která je stanovena v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 659/99, která zakazuje provádět jakoukoliv novou podporu, dokud Komise nerozhodne nebo neměla rozhodnout o jejím schválení. Kromě toho si dovoluji připomenout belgickým orgánům, že ve smyslu článku 14 uvedeného nařízení by příjemce každé podpory udělené s porušením této doložky mohl být požádán, aby ji vrátil.“ |
| --- | --- |

(279)

Pokud jde o argument belgických orgánů, podle něhož Komise údajně nikdy neměla výhrady k dočasnému zachování záchranných opatření, stačí připomenout, že Komise ve svých dopisech ze dne 13. října 2003 a ze dne 26. ledna 2005 zahrnula následující upozornění: Komise obrací „pozornost belgických orgánů na odkladnou doložku realizace čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, která je stanovena v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 659/99, která zakazuje provádět jakoukoliv novou podporu, dokud Komise nerozhodne nebo neměla rozhodnout o jejím schválení. Kromě toho si dovoluji připomenout belgickým orgánům, že ve smyslu článku 14 uvedeného nařízení by příjemce každé podpory udělené s porušením této doložky mohl být požádán, aby ji vrátil.“

| (280) | Komise tedy učinila závěr, že podpory likvidity, které SNCB udělila IFB, překročily 12měsíční lhůtu stanovenou v bodě 23 písm. b) pokynů z roku 1999 a že belgické orgány nepředložily Komisi restrukturalizační plán v šestiměsíční lhůtě jak stanoví bod 24 pokynů z roku 1999. Podpory udělené ze strany SNCB tedy nemohou být schváleny jako podpory na záchranu. Avšak mohly by být slučitelné se společným trhem jako podpory na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(280)

Komise tedy učinila závěr, že podpory likvidity, které SNCB udělila IFB, překročily 12měsíční lhůtu stanovenou v bodě 23 písm. b) pokynů z roku 1999 a že belgické orgány nepředložily Komisi restrukturalizační plán v šestiměsíční lhůtě jak stanoví bod 24 pokynů z roku 1999. Podpory udělené ze strany SNCB tedy nemohou být schváleny jako podpory na záchranu. Avšak mohly by být slučitelné se společným trhem jako podpory na restrukturalizaci.

4.2.2   Slučitelnost podpor na restrukturalizaci

| (281) | Opětovně vzniká otázka, jaká verze pokynů je použitelná. V rozhodnutí o zahájení řízení (bod 240) Komise byla toho názoru, že pokud SNCB rozhodne, že neposkytne IFB novou výhodu a bude-li poskytnut důkaz, že SNCB se zavázala konvertovat své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla posuzovat ve svém závěrečném rozhodnutí poskytnuté podpory SNCB IFB na základě pokynů z roku 1999. |
| --- | --- |

(281)

Opětovně vzniká otázka, jaká verze pokynů je použitelná. V rozhodnutí o zahájení řízení (bod 240) Komise byla toho názoru, že pokud SNCB rozhodne, že neposkytne IFB novou výhodu a bude-li poskytnut důkaz, že SNCB se zavázala konvertovat své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla posuzovat ve svém závěrečném rozhodnutí poskytnuté podpory SNCB IFB na základě pokynů z roku 1999.

| (282) | Belgické orgány ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení informovaly Komisi, že SNCB se vzdala vkladu v naturáliích svého podílu do společnosti TRW v IFB, a bere zpět své oznámení ze dne 28. února 2005. Komise pak tedy konstatuje, že SNCB se rozhodla, že neudělí novou výhodu IFB, ale omezí se na konverzi svých pohledávek na kapitál. |
| --- | --- |

(282)

Belgické orgány ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení informovaly Komisi, že SNCB se vzdala vkladu v naturáliích svého podílu do společnosti TRW v IFB, a bere zpět své oznámení ze dne 28. února 2005. Komise pak tedy konstatuje, že SNCB se rozhodla, že neudělí novou výhodu IFB, ale omezí se na konverzi svých pohledávek na kapitál.

| (283) | Je zapotřebí určit, zda se SNCB zavázala ke konverzi svých pohledávek na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004. Belgické orgány ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení poukázaly na to, že v belgickém právu byl závazek SNCB konvertovat pohledávky na kapitál pevný od 7. dubna 2003, okamžikem uzavření rámcové smlouvy, a skutečnost, že tento závazek byl podřízen odkladné podmínce, to znamená oznámení Komisi a schválení Komisí, neměla za následek, že by tento závazek přestal být pevný a konečný. Jak totiž prokázaly belgické orgány, bude-li splněna tato odkladná podmínka, bude to mít zpětný účinek. Závazek SNCB konvertovat své pohledávky na kapitál je tedy pevný ode dne 7. dubna 2003. |
| --- | --- |

(283)

Je zapotřebí určit, zda se SNCB zavázala ke konverzi svých pohledávek na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004. Belgické orgány ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení poukázaly na to, že v belgickém právu byl závazek SNCB konvertovat pohledávky na kapitál pevný od 7. dubna 2003, okamžikem uzavření rámcové smlouvy, a skutečnost, že tento závazek byl podřízen odkladné podmínce, to znamená oznámení Komisi a schválení Komisí, neměla za následek, že by tento závazek přestal být pevný a konečný. Jak totiž prokázaly belgické orgány, bude-li splněna tato odkladná podmínka, bude to mít zpětný účinek. Závazek SNCB konvertovat své pohledávky na kapitál je tedy pevný ode dne 7. dubna 2003.

| (284) | Jelikož byly splněny obě podmínky, Komise došla k závěru, že je namístě na tento případ použít pokyny z roku 1999. Tento závěr je ostatně v souladu s analýzou předloženou v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 240), kde Komise učinila závěr:
  „[...] rozhodne-li SNCB, že neposkytne novou výhodu IFB a kdyby byl poskytnut důkaz, že SNCB se zavázala konvertovat své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla posuzovat ve svém konečném rozhodnutí poskytnuté podpory SNCB společnosti IFB na základě pokynů z roku1999.“ (49). |
| --- | --- |

(284)

Jelikož byly splněny obě podmínky, Komise došla k závěru, že je namístě na tento případ použít pokyny z roku 1999. Tento závěr je ostatně v souladu s analýzou předloženou v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 240), kde Komise učinila závěr:

„[...] rozhodne-li SNCB, že neposkytne novou výhodu IFB a kdyby byl poskytnut důkaz, že SNCB se zavázala konvertovat své pohledávky na kapitál před zveřejněním pokynů z roku 2004, Komise by měla posuzovat ve svém konečném rozhodnutí poskytnuté podpory SNCB společnosti IFB na základě pokynů z roku1999.“ (49).

| (285) | Aby podnik mohl získat podpory na restrukturalizaci, musí být nejdříve způsobilý pro uplatnění pokynů. Aby byl způsobilý, musí to být podnik, který má nesnáze. Pokyny z roku 1999 v tomto ohledu uvádějí (body 4 a 5):






  „(4) | [...] Pro účely těchto pokynů [...] Komise považuje za podnik v nesnázích takový podnik, který není schopen prostřednictvím zdrojů svých či prostředků získaných od svých vlastníků/akcionářů nebo věřitelů zastavit ztráty, které ho bez vnějšího zásahu orgánů veřejné moci během krátkého či střednědobého období téměř jistě přivedou k úpadku. |
| --- | --- | --- |

(285)

Aby podnik mohl získat podpory na restrukturalizaci, musí být nejdříve způsobilý pro uplatnění pokynů. Aby byl způsobilý, musí to být podnik, který má nesnáze. Pokyny z roku 1999 v tomto ohledu uvádějí (body 4 a 5):

„(4)

| (5) | Pro účely těchto pokynů se podnikem v nesnázích bez ohledu na jeho velikost rozumí zejména:





  a) | společnost s ručením omezeným, pokud zmizela více než polovina upsaného kapitálu a více než čtvrtina tohoto kapitálu se ztratila během předchozích 12 měsíců.“ |
| --- | --- | --- |

(5)

a)

společnost s ručením omezeným, pokud zmizela více než polovina upsaného kapitálu a více než čtvrtina tohoto kapitálu se ztratila během předchozích 12 měsíců.“

| (286) | Jak již bylo ukázáno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 225), účetní závěrka IFB za rok 2002 ukazuje upsaný kapitál 48 mil. EUR a průběžné ztráty před zdaněním 50 mil. EUR. Proto když SNCB rozhodla v dubnu 2003 o poskytnutí podpor, akciový kapitál byl již ztracen. Jelikož v té chvíli zmizela více než polovina upsaného kapitálu, z toho více než čtvrtina v průběhu posledních dvanácti měsíců, IFB je podnik v nesnázích ve smyslu bodů 4 a 5 pokynů. |
| --- | --- |

(286)

Jak již bylo ukázáno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 225), účetní závěrka IFB za rok 2002 ukazuje upsaný kapitál 48 mil. EUR a průběžné ztráty před zdaněním 50 mil. EUR. Proto když SNCB rozhodla v dubnu 2003 o poskytnutí podpor, akciový kapitál byl již ztracen. Jelikož v té chvíli zmizela více než polovina upsaného kapitálu, z toho více než čtvrtina v průběhu posledních dvanácti měsíců, IFB je podnik v nesnázích ve smyslu bodů 4 a 5 pokynů.

| (287) | Kromě toho podnik nesmí být nově založeným podnikem. V tomto ohledu pokyny z roku 1999 uvádějí (bod 7):






  „(7) | Pro účely těchto pokynů není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Tak je tomu například v případě, jestliže nový podnik vznikne na základě likvidace předcházejícího podniku nebo jestliže pouze převezme aktiva takového podniku.“ |
| --- | --- | --- |

(287)

Kromě toho podnik nesmí být nově založeným podnikem. V tomto ohledu pokyny z roku 1999 uvádějí (bod 7):

„(7)

| (288) | Jak je popsáno v části 2 tohoto rozhodnutí, IFB byla založena dne 1. dubna 1998 fúzí společnosti FerryBoats SA se společností InterFerry SA a vložením divize „železnice“ společnosti Edmond Depaire SA do fúzovaného subjektu. V dopise o zahájení řízení (body 218 až 223) Komise přednesla pochybnosti v otázce, zda nový podnik IFB byl pokračovatelem právnické osoby jedné z těchto tří společností nebo zda byl nově založen v roce 1998. |
| --- | --- |

(288)

Jak je popsáno v části 2 tohoto rozhodnutí, IFB byla založena dne 1. dubna 1998 fúzí společnosti FerryBoats SA se společností InterFerry SA a vložením divize „železnice“ společnosti Edmond Depaire SA do fúzovaného subjektu. V dopise o zahájení řízení (body 218 až 223) Komise přednesla pochybnosti v otázce, zda nový podnik IFB byl pokračovatelem právnické osoby jedné z těchto tří společností nebo zda byl nově založen v roce 1998.

| (289) | Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány tvrdily, že IFB je pokračovatelem právnické osoby společnosti FerryBoats SA, která byla zapsána do rejstříku v roce 1923. Komise tedy učinila závěr, že IFB není nově založený podnik ve smyslu bodu 7 pokynů z roku 1999. |
| --- | --- |

(289)

Ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení belgické orgány tvrdily, že IFB je pokračovatelem právnické osoby společnosti FerryBoats SA, která byla zapsána do rejstříku v roce 1923. Komise tedy učinila závěr, že IFB není nově založený podnik ve smyslu bodu 7 pokynů z roku 1999.

| (290) | Bod 3.2.2 pokynů z roku 1999 vyjmenovává podmínky pro schválení podpory na restrukturalizaci. Tyto podmínky jsou následující:






  — | restrukturalizační plán musí v rozumné době umožnit obnovu dlouhodobé životaschopnosti podniku, |
| --- | --- | --- |

(290)

Bod 3.2.2 pokynů z roku 1999 vyjmenovává podmínky pro schválení podpory na restrukturalizaci. Tyto podmínky jsou následující:

—

restrukturalizační plán musí v rozumné době umožnit obnovu dlouhodobé životaschopnosti podniku,

| — | je zapotřebí přijmout opatření k co největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory pro soutěžitele, |
| --- | --- |

—

je zapotřebí přijmout opatření k co největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory pro soutěžitele,

| — | podpora se musí omezovat na přísné minimum nezbytné k provedení restrukturalizace, |
| --- | --- |

—

podpora se musí omezovat na přísné minimum nezbytné k provedení restrukturalizace,

| — | Komise musí být umožněno, aby se na základě pravidelných a podrobných zpráv ujistila o řádném průběhu restrukturalizačního plánu, |
| --- | --- |

—

Komise musí být umožněno, aby se na základě pravidelných a podrobných zpráv ujistila o řádném průběhu restrukturalizačního plánu,

| — | podpory na restrukturalizaci smí být poskytnuty pouze jednou. |
| --- | --- |

—

podpory na restrukturalizaci smí být poskytnuty pouze jednou.

4.2.2.1   Restrukturalizační plán obnovující ekonomickou životaschopnost podniku

| (291) | Co se týká restrukturalizačního plánu obnovujícího ekonomickou životaschopnost podniku, pokyny z roku 1999 uvádějí:






  „(31) | Poskytnutí podpory je podmíněno provedením restrukturalizačního plánu, který musí být schválen Komisí v případě veškerých jednotlivých podpor. |
| --- | --- | --- |

(291)

Co se týká restrukturalizačního plánu obnovujícího ekonomickou životaschopnost podniku, pokyny z roku 1999 uvádějí:

„(31)

| (32) | Restrukturalizační plán, jehož trvání musí být co nejkratší, musí obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku během rozumné doby a na základě reálných předpokladů, pokud jde o budoucí provozní podmínky. Podpora na restrukturalizaci musí být tedy spojena s životaschopným restrukturalizačním plánem, který dotyčný členský stát sám vypracuje. Plán musí být Komisi předložen s uvedením dostatečných podrobností a musí zahrnovat zejména průzkum trhu. Zlepšení životaschopnosti musí vycházet především z vnitřních opatření obsažených v restrukturalizačním plánu a může být založeno na vnějších faktorech jako jsou rozdíly v cenách a poptávce, na které nemá podnik žádný podstatný vliv, pokud jsou obecně uznány tržní předpoklady. Restrukturalizace musí zahrnovat ukončení činností, které by byly i po restrukturalizaci nadále ze strukturálního hlediska ztrátové. |
| --- | --- |

(32)

| (33) | Restrukturalizační plán by měl popsat okolnosti, které vedly k nesnázím podniku a poskytnout tak základ pro posouzení, zda jsou navrhovaná opatření vhodná. Měl by zohlednit mimo jiné současný stav a budoucí vyhlídky ve vztahu k nabídce a poptávce na relevantním trhu výrobků se scénáři, které odrážejí nejlepší, nejhorší a střední předpoklady a konkrétní silné a slabé stránky podniku. To by mělo podniku umožnit přechod k nové struktuře, která nabízí vyhlídky na dlouhodobou životaschopnost a umožňuje podniku stát na vlastních nohou. |
| --- | --- |

(33)

| (34) | Restrukturalizační plán by měl zajistit obrat, který umožní podniku po ukončení jeho restrukturalizace pokrýt veškeré jeho náklady, včetně odpisů a finančních poplatků. Očekávaná návratnost kapitálu by měla být taková, aby restrukturalizovanému podniku umožnila soutěžit na trhu samostatně.“ |
| --- | --- |

(34)

| (292) | Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení učinila závěr (body 242 až 247), že Belgie předložila restrukturalizační plán, který splňoval kritéria stanovená pokyny a toto kritérium tedy nezpochybnila. Po zahájení řízení Komise neobdržela připomínky zainteresovaných stran, které by tento závěr popíraly. |
| --- | --- |

(292)

Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení učinila závěr (body 242 až 247), že Belgie předložila restrukturalizační plán, který splňoval kritéria stanovená pokyny a toto kritérium tedy nezpochybnila. Po zahájení řízení Komise neobdržela připomínky zainteresovaných stran, které by tento závěr popíraly.

| (293) | Komise připomíná, že podnik IFB byl s to prokázat svou ekonomickou životaschopnost jak ve svém restrukturalizačním plánu předloženém v roce 2003, tak i ve výsledcích dosažených od té doby. V důsledku toho Komise učinila závěr, stejně jako v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), že kritérium „restrukturalizační plán obnovující ekonomickou životaschopnost podniku“ bylo splněno. |
| --- | --- |

(293)

Komise připomíná, že podnik IFB byl s to prokázat svou ekonomickou životaschopnost jak ve svém restrukturalizačním plánu předloženém v roce 2003, tak i ve výsledcích dosažených od té doby. V důsledku toho Komise učinila závěr, stejně jako v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), že kritérium „restrukturalizační plán obnovující ekonomickou životaschopnost podniku“ bylo splněno.

| (294) | Ovšem jak vyplývá z bodu 290 tohoto rozhodnutí, restrukturalizační plán zajišťující ekonomickou životaschopnost podniku není dostačující podmínkou; je zapotřebí rovněž zajistit, aby podpora nevedla k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže. |
| --- | --- |

(294)

Ovšem jak vyplývá z bodu 290 tohoto rozhodnutí, restrukturalizační plán zajišťující ekonomickou životaschopnost podniku není dostačující podmínkou; je zapotřebí rovněž zajistit, aby podpora nevedla k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže.

4.2.2.2   Prevence nepřípustného narušení hospodářské soutěže

| (295) | Co se týče prevence nepřípustného narušení hospodářské soutěže, pokyny z roku 1999 uvádějí (body 35 až 39):






  „(35) | Musí být přijata opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele. Jinak by měla být podpora považována za podporu ‚v rozporu se společným zájmem‘, a tedy neslučitelnou se společným trhem. |
| --- | --- | --- |

(295)

Co se týče prevence nepřípustného narušení hospodářské soutěže, pokyny z roku 1999 uvádějí (body 35 až 39):

„(35)

| (36) | Tato podmínka má obvykle formu omezení přítomnosti společnosti na jejím trhu či trzích po skončení období restrukturalizace. Pokud je velikost relevantního trhu (trhů) na úrovni Společenství nebo EHP zanedbatelná nebo podíl podniku na relevantním trhu (trzích) je zanedbatelný, má se za to, že nedochází k nepřípustnému narušení hospodářské soutěže. Tato podmínka by neměla být běžně použitelná na malé nebo střední podniky, pokud není stanoveno jinak pravidly o státní podpoře v příslušném odvětví. |
| --- | --- |

(36)

| (37) | Povinné omezení nebo snížení přítomnosti společnosti na relevantním trhu (trzích) představuje kompenzační faktor ve prospěch jejích soutěžitelů. Mělo by být v poměru k rušivým vlivům podpory a zejména k relativní důležitosti podniku na jeho trhu či trzích. Komise určí rozsah omezení nebo snížení na základě průzkumu trhu připojeného k restrukturalizačnímu plánu a, pokud byl postup již zahájen, na základě informací dodaných zainteresovanými stranami. Snížení přítomnosti podniku se provede prostřednictvím restrukturalizačního plánu a podmínek s ním spojených. |
| --- | --- |

(37)

| (38) | Lze uvažovat o zmírnění potřeby kompenzačních opatření, jestliže by takové snížení nebo omezení mohlo způsobit zjevné zhoršení struktury trhu, například nepřímým vlivem na vytvoření monopolní nebo oligopolní situace. |
| --- | --- |

(38)

| (39) | Kompenzační opatření mohou mít různé formy podle toho, zda podnik působí na trhu s přebytkem kapacity či nikoliv. [...]“ |
| --- | --- |

(39)

| (296) | Před rozhodnutím o zahájení řízení belgické orgány vysvětlovaly, že pro co největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele společnost IFB přijala dvě opatření:






  — | stažení svých hospodářských aktivit v překládce zboží ve Francii, |
| --- | --- | --- |

(296)

Před rozhodnutím o zahájení řízení belgické orgány vysvětlovaly, že pro co největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele společnost IFB přijala dvě opatření:

—

stažení svých hospodářských aktivit v překládce zboží ve Francii,

| — | zavření terminálu Bressouc v Belgii a prodej podílů v terminálech v Bruselu a v Zeebrugge v Belgii. |
| --- | --- |

—

zavření terminálu Bressouc v Belgii a prodej podílů v terminálech v Bruselu a v Zeebrugge v Belgii.

| (297) | Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (body 252 až 265) vznesla pochybnosti, zda tato opatření byla dostačující pro co možná největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele. Tyto pochybnosti se týkaly obou odvětví, v nichž IFB pokračovala v činnosti, to znamená belgického trhu překládky zboží a belgického trhu logistiky. |
| --- | --- |

(297)

Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (body 252 až 265) vznesla pochybnosti, zda tato opatření byla dostačující pro co možná největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele. Tyto pochybnosti se týkaly obou odvětví, v nichž IFB pokračovala v činnosti, to znamená belgického trhu překládky zboží a belgického trhu logistiky.

a)   
  Trh belgické překládky zboží

| (298) | Obě opatření zmiňovaná v dopise o zahájení řízení (bod 260) se týkala trhu belgické překládky zboží. V dopise o zahájení řízení (bod 262 až 264) Komise vznesla pochybnosti, zda tato opatření byla dostačující, zejména vzhledem ke skutečnosti, že společnost TRW, o níž se plánovalo, že SNCB by vložila svůj podíl do IFB, vlastnila významné podíly v terminálech v Bruselu a v Zeerbrugge, a že IFB vlastní menšinové podíly ve významném počtu belgických terminálů. |
| --- | --- |

(298)

Obě opatření zmiňovaná v dopise o zahájení řízení (bod 260) se týkala trhu belgické překládky zboží. V dopise o zahájení řízení (bod 262 až 264) Komise vznesla pochybnosti, zda tato opatření byla dostačující, zejména vzhledem ke skutečnosti, že společnost TRW, o níž se plánovalo, že SNCB by vložila svůj podíl do IFB, vlastnila významné podíly v terminálech v Bruselu a v Zeerbrugge, a že IFB vlastní menšinové podíly ve významném počtu belgických terminálů.

| (299) | Belgická vláda ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení předkládá několik argumentů pro vyvrácení pochybností Komise. Zdůrazňuje především, že IFB zaznamenala menší růst než trh (IFB růst 4,1 %, terminály v přístavu Antverpy nárůst 10,7 %, terminály v regionu ARA 12 % růst). Komise má za to, že tato dodatečná informace umožňuje učinit závěr, že po realizaci restrukturalizačního plánu se váha IFB na trhu snížila. |
| --- | --- |

(299)

Belgická vláda ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení předkládá několik argumentů pro vyvrácení pochybností Komise. Zdůrazňuje především, že IFB zaznamenala menší růst než trh (IFB růst 4,1 %, terminály v přístavu Antverpy nárůst 10,7 %, terminály v regionu ARA 12 % růst). Komise má za to, že tato dodatečná informace umožňuje učinit závěr, že po realizaci restrukturalizačního plánu se váha IFB na trhu snížila.

| (300) | Belgie dále poukazovala na to, že IFB snížila svou kapacitu na trhu překládky zboží z 1,5 milionů TEU v roce 2002 na 1,1 milionů TEU ke konci roku 2005. Komise má za to, že toto snížení kapacity představuje významné opatření ke zmírnění důsledků. |
| --- | --- |

(300)

Belgie dále poukazovala na to, že IFB snížila svou kapacitu na trhu překládky zboží z 1,5 milionů TEU v roce 2002 na 1,1 milionů TEU ke konci roku 2005. Komise má za to, že toto snížení kapacity představuje významné opatření ke zmírnění důsledků.

| (301) | A konečně Belgie informovala Komisi, že vklad TRW do IFB se realizovat nebude. Komise je toho názoru, že tato poslední změna je významná, jelikož jejím důsledkem je, že uzavření Bressout a prodej podílů v Bruselu a v Zeerbrugge vede ke skutečnému snížení přítomnosti IFB na belgickém trhu překládky zboží. |
| --- | --- |

(301)

A konečně Belgie informovala Komisi, že vklad TRW do IFB se realizovat nebude. Komise je toho názoru, že tato poslední změna je významná, jelikož jejím důsledkem je, že uzavření Bressout a prodej podílů v Bruselu a v Zeerbrugge vede ke skutečnému snížení přítomnosti IFB na belgickém trhu překládky zboží.

| (302) | Vzhledem k těmto argumentům a vzhledem k tomu, že tržní podíl IFB se snížil, je Komise toho názoru, že Belgie poskytla důkaz, že v odvětví překládky zboží byla přijata dostatečná opatření pro co možná největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele. |
| --- | --- |

(302)

Vzhledem k těmto argumentům a vzhledem k tomu, že tržní podíl IFB se snížil, je Komise toho názoru, že Belgie poskytla důkaz, že v odvětví překládky zboží byla přijata dostatečná opatření pro co možná největší zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele.

b)   
  Belgický trh logistiky

| (303) | Ve svém dopise o zahájení řízení (body 257 až 259) Komise upozornila, že navrhovaná opatření se netýkají trhu logistiky. Komise tedy byla toho názoru, že neexistence navrhovaných opatření pro trh logistiky, stejně jako skutečnost, že trh se neustále mění a fakt, že IFB dokázala zvýšit svůj objem významným způsobem, vytvářejí pochybnosti o tom, zda Belgie omezila v co možná největší míře nepříznivé důsledky pro hospodářskou soutěž co se týče logistických činností IFB. |
| --- | --- |

(303)

Ve svém dopise o zahájení řízení (body 257 až 259) Komise upozornila, že navrhovaná opatření se netýkají trhu logistiky. Komise tedy byla toho názoru, že neexistence navrhovaných opatření pro trh logistiky, stejně jako skutečnost, že trh se neustále mění a fakt, že IFB dokázala zvýšit svůj objem významným způsobem, vytvářejí pochybnosti o tom, zda Belgie omezila v co možná největší míře nepříznivé důsledky pro hospodářskou soutěž co se týče logistických činností IFB.

| (304) | Belgická vláda ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení předložila pět argumentů s cílem prokázat, že IFB na rozdíl od tvrzení Komise v dopise o zahájení řízení přijala dostatečná opatření pro omezení narušení hospodářské soutěže (podrobnosti viz v popise v části 3 stávajícího rozhodnutí, body 177 až 187). Tyto argumenty lze shrnout následovně:






  — | snížení kapacity vagonů provozovaných IFB o 49 %, |
| --- | --- | --- |

(304)

Belgická vláda ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení předložila pět argumentů s cílem prokázat, že IFB na rozdíl od tvrzení Komise v dopise o zahájení řízení přijala dostatečná opatření pro omezení narušení hospodářské soutěže (podrobnosti viz v popise v části 3 stávajícího rozhodnutí, body 177 až 187). Tyto argumenty lze shrnout následovně:

—

snížení kapacity vagonů provozovaných IFB o 49 %,

| — | tržní podíl IFB menší než 5 %, |
| --- | --- |

—

tržní podíl IFB menší než 5 %,

| — | nižší růst než trh celkem (IFB 9,9 %, naproti tomu trh v průměru 12 %), |
| --- | --- |

—

nižší růst než trh celkem (IFB 9,9 %, naproti tomu trh v průměru 12 %),

| — | nárůst způsobený hlavně dopravou volně loženého zboží, což je úsek, na němž IFB do roku 2002 moc zastoupena nebyla, |
| --- | --- |

—

nárůst způsobený hlavně dopravou volně loženého zboží, což je úsek, na němž IFB do roku 2002 moc zastoupena nebyla,

| — | liberalizace trhu železniční nákladní dopravy od roku 2007 zvýší konkurenční tlak ještě více. |
| --- | --- |

—

liberalizace trhu železniční nákladní dopravy od roku 2007 zvýší konkurenční tlak ještě více.

| (305) | Komise konstatuje, že všech pět argumentů, které belgická vláda předložila, je přesvědčivých. Pokud jde o první argument, má za to, že belgická vláda prokázala, že IFB snížila svou logistickou kapacitu snížením provozovaných vagonů o 49 %, což umožňuje omezit narušení hospodářské soutěže, které vyvolalo posuzované opatření. Pokud jde o druhý argument, Komise souhlasí s belgickou vládou, že tržní podíly IFB na trhu logistiky se snížily ve smyslu bodu 36 pokynů z roku 1999. Pokud jde o třetí argument, Komise je toho názoru, že vysvětlení poskytnuté Belgií pro podrobnější rozlišení zvýšení obchodního obratu IFB ukazuje, že IFB Logistics rostla pomaleji než její soutěžitelé a že nejvýznamnější růst se týkal úseku, v němž je IFB zastoupena pouze okrajově. Pokud jde o čtvrtý argument, Komise je toho názoru, že ačkoli rozhodnutí otevřít své terminály soutěžitelům muselo pravděpodobně vycházet rovněž z ekonomických úvah, mělo nicméně za důsledek posílení otevření trhů, na nichž IFB působí a rovněž může omezit negativní účinky podpory. Pokud jde o pátý argument, Komise uznává, že situace IFB vykazuje podobnost se situací SNCF fret v té míře, v jaké IFB stejně jako SNCF fret působí na úseku „železniční doprava“ a „kombinovaná doprava“, které jsou od 1. ledna 2007 úplně liberalizovány (50). |
| --- | --- |

(305)

Komise konstatuje, že všech pět argumentů, které belgická vláda předložila, je přesvědčivých. Pokud jde o první argument, má za to, že belgická vláda prokázala, že IFB snížila svou logistickou kapacitu snížením provozovaných vagonů o 49 %, což umožňuje omezit narušení hospodářské soutěže, které vyvolalo posuzované opatření. Pokud jde o druhý argument, Komise souhlasí s belgickou vládou, že tržní podíly IFB na trhu logistiky se snížily ve smyslu bodu 36 pokynů z roku 1999. Pokud jde o třetí argument, Komise je toho názoru, že vysvětlení poskytnuté Belgií pro podrobnější rozlišení zvýšení obchodního obratu IFB ukazuje, že IFB Logistics rostla pomaleji než její soutěžitelé a že nejvýznamnější růst se týkal úseku, v němž je IFB zastoupena pouze okrajově. Pokud jde o čtvrtý argument, Komise je toho názoru, že ačkoli rozhodnutí otevřít své terminály soutěžitelům muselo pravděpodobně vycházet rovněž z ekonomických úvah, mělo nicméně za důsledek posílení otevření trhů, na nichž IFB působí a rovněž může omezit negativní účinky podpory. Pokud jde o pátý argument, Komise uznává, že situace IFB vykazuje podobnost se situací SNCF fret v té míře, v jaké IFB stejně jako SNCF fret působí na úseku „železniční doprava“ a „kombinovaná doprava“, které jsou od 1. ledna 2007 úplně liberalizovány (50).

| (306) | Komise učinila závěr, že Belgie přinesla důkaz, že na úseku logistiky byla přijata dostatečná opatření k co možná největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele. |
| --- | --- |

(306)

Komise učinila závěr, že Belgie přinesla důkaz, že na úseku logistiky byla přijata dostatečná opatření k co možná největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele.

c)   
  Závěr

| (307) | Komise učinila závěr, že belgické orgány poskytly důkaz, že přijaly dostatečná opatření k co možná největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele na obou posuzovaných trzích. |
| --- | --- |

(307)

Komise učinila závěr, že belgické orgány poskytly důkaz, že přijaly dostatečná opatření k co možná největšímu zmírnění nepříznivých důsledků podpory na soutěžitele na obou posuzovaných trzích.

4.2.2.3   Podpora omezená na minimum

| (308) | Pokud jde o omezení podpory na minimum, pokyny z roku 1999 uvádějí (body 40 a 41):






  „(40) | Výše a intenzita podpory musí být omezena na přísné minimum potřebné pro umožnění restrukturalizace s přihlédnutím k dostupným finančním zdrojům společnosti, jejích akcionářů nebo obchodní skupiny, k níž náleží. Očekává se, že příjemci podpory významně přispějí k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku, nebo z vnějšího financování za tržních podmínek. Pro omezení rušivého vlivu musí být výše podpory nebo forma, v níž je podpora poskytnuta, taková, aby se zamezilo poskytnutí přebytečné hotovosti podniku, která by mohla být užita k agresivním, trh narušujícím činnostem, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace. Komise v souladu s tím přezkoumá úroveň pasiv podniku po restrukturalizaci včetně situace po jakémkoli odložení nebo snížení jeho dluhů, zejména v souvislosti s pokračováním jeho podnikání po kolektivním úpadkovém řízení zahájeném proti němu podle vnitrostátního práva. Žádná část podpory nesmí být použita na financování nových investic, které nejsou nezbytné pro obnovení životaschopnosti podniku. |
| --- | --- | --- |

(308)

Pokud jde o omezení podpory na minimum, pokyny z roku 1999 uvádějí (body 40 a 41):

„(40)

| (41) | V každém případě je nutno Komisi prokázat, že podpora bude využita pouze k obnovení životaschopnosti podniku a že neumožní příjemci během provádění restrukturalizačního plánu rozšířit výrobní kapacitu, s výjimkou případu, kdy je toto rozšíření nezbytné pro obnovení životaschopnosti bez nepřípustného narušení hospodářské soutěže.“ |
| --- | --- |

(41)

| (309) | Je tedy zapotřebí nejdříve ověřit, zda je podpora omezena na minimum a poté, zda IFB náležitě přispěla svým dílem. |
| --- | --- |

(309)

Je tedy zapotřebí nejdříve ověřit, zda je podpora omezena na minimum a poté, zda IFB náležitě přispěla svým dílem.

a)   Omezení podpory na minimum

| (310) | S cílem prokázat, že podpora je omezena na přísné minimum belgická vláda vysvětluje, že navýšení kapitálu se omezuje na obnovu akciového kapitálu IFB, který se ocitl v záporných číslech v důsledku ztrát zaznamenaných v letech 2001 a 2002, a to ve výši, která společnosti umožní opětovně dosáhnout ekonomickou životaschopnost. Jak je vysvětleno v části 2 tohoto rozhodnutí, kapitálová přiměřenost, tj. poměr vlastního kapitálu / pasiv společnosti IFB bude po navýšení kapitálu 35,6 %. |
| --- | --- |

(310)

S cílem prokázat, že podpora je omezena na přísné minimum belgická vláda vysvětluje, že navýšení kapitálu se omezuje na obnovu akciového kapitálu IFB, který se ocitl v záporných číslech v důsledku ztrát zaznamenaných v letech 2001 a 2002, a to ve výši, která společnosti umožní opětovně dosáhnout ekonomickou životaschopnost. Jak je vysvětleno v části 2 tohoto rozhodnutí, kapitálová přiměřenost, tj. poměr vlastního kapitálu / pasiv společnosti IFB bude po navýšení kapitálu 35,6 %.

| (311) | Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (bod 268) Komise konstatovala, že navýšení kapitálu bylo o 20 mil. EUR nižší než doporučoval konzultant McKinsey v restrukturalizačním plánu; kromě toho Komise poznamenala (bod 268), že kapitálová přiměřenost plánovaná pro IFB byla nižší než mají terminálové společnosti a rovněž, i když v menší míře, než mají společnosti se smíšenými hospodářskými činnostmi. |
| --- | --- |

(311)

Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (bod 268) Komise konstatovala, že navýšení kapitálu bylo o 20 mil. EUR nižší než doporučoval konzultant McKinsey v restrukturalizačním plánu; kromě toho Komise poznamenala (bod 268), že kapitálová přiměřenost plánovaná pro IFB byla nižší než mají terminálové společnosti a rovněž, i když v menší míře, než mají společnosti se smíšenými hospodářskými činnostmi.

| (312) | Přesto však konstatovala, že tato přiměřenost byla vyšší, než je průměr zaznamenaný u dopravních společností. Vzhledem k tomu učinila závěr, že nemá k dispozici dostatek informací, aby mohla s konečnou platností dospět k tomu, že podpora byla omezena na přísné minimum. |
| --- | --- |

(312)

Přesto však konstatovala, že tato přiměřenost byla vyšší, než je průměr zaznamenaný u dopravních společností. Vzhledem k tomu učinila závěr, že nemá k dispozici dostatek informací, aby mohla s konečnou platností dospět k tomu, že podpora byla omezena na přísné minimum.

| (313) | Komise je toho názoru, že pro zjištění, že podpora byla omezena na minimum, je nutno nejdříve ověřit, zda kapitálová přiměřenost IFB, která zachová hospodářské činnosti v Belgii, nepřekračuje průměr jejích soutěžitelů a poté, zda IFB zrušila své investice ve Francii za co nejmenších nákladů. |
| --- | --- |

(313)

Komise je toho názoru, že pro zjištění, že podpora byla omezena na minimum, je nutno nejdříve ověřit, zda kapitálová přiměřenost IFB, která zachová hospodářské činnosti v Belgii, nepřekračuje průměr jejích soutěžitelů a poté, zda IFB zrušila své investice ve Francii za co nejmenších nákladů.

i)   Kapitálová přiměřenost nepřevyšující průměr soutěžitelů

| (314) | Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení poskytla doplňující informace. Nejdříve vypočítala ukazatel kapitálové přiměřenosti šesti terminálových společností, které jsou s IFB nejvíce srovnatelné, a kapitálovou přiměřenost šesti logistických společností, které jsou nejvíce srovnatelné s IFB. Pak vypočítala průměr tak, že vyvážila průměrný ukazatel terminálových společností a logistických společností na základě poměrné váhy těchto dvou činností v rámci IFB. Z toho vyplynula průměrná kapitálová přiměřenost 35,6 %, což odpovídá kapitálové přiměřenosti IFB po plánovaném navýšení kapitálu. |
| --- | --- |

(314)

Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení poskytla doplňující informace. Nejdříve vypočítala ukazatel kapitálové přiměřenosti šesti terminálových společností, které jsou s IFB nejvíce srovnatelné, a kapitálovou přiměřenost šesti logistických společností, které jsou nejvíce srovnatelné s IFB. Pak vypočítala průměr tak, že vyvážila průměrný ukazatel terminálových společností a logistických společností na základě poměrné váhy těchto dvou činností v rámci IFB. Z toho vyplynula průměrná kapitálová přiměřenost 35,6 %, což odpovídá kapitálové přiměřenosti IFB po plánovaném navýšení kapitálu.

| (315) | Belgie kromě toho prokázala, že dva nejpřímější konkurenti IFB, společnosti Gosselin a Hupac, mají velmi blízkou kapitálovou přiměřenost (38,9 %, respektive 34,9 %). |
| --- | --- |

(315)

Belgie kromě toho prokázala, že dva nejpřímější konkurenti IFB, společnosti Gosselin a Hupac, mají velmi blízkou kapitálovou přiměřenost (38,9 %, respektive 34,9 %).

| (316) | Se zřetelem na doplňující informace, které Belgie poskytla, a vzhledem k tomu, že navýšení kapitálu bylo oproti původnímu doporučení sníženo ze 120 mil. EUR podle plánu McKinseyho z prosince 2003 na 95,3 mil. EUR, Komise je toho názoru, že navýšení kapitálu je omezeno na to nejnutnější. |
| --- | --- |

(316)

Se zřetelem na doplňující informace, které Belgie poskytla, a vzhledem k tomu, že navýšení kapitálu bylo oproti původnímu doporučení sníženo ze 120 mil. EUR podle plánu McKinseyho z prosince 2003 na 95,3 mil. EUR, Komise je toho názoru, že navýšení kapitálu je omezeno na to nejnutnější.

ii)   Zrušení investic ve Francii s co nejnižšími náklady

| (317) | Pokud jde o zrušení investic do dceřiných společnostech IFB ve Francii, Komise navíc ověřila, že IFB vždy zvolila nejlevnější řešení, aby omezila náklady na vyvázání z investic, a tedy podporu, na minimum. |
| --- | --- |

(317)

Pokud jde o zrušení investic do dceřiných společnostech IFB ve Francii, Komise navíc ověřila, že IFB vždy zvolila nejlevnější řešení, aby omezila náklady na vyvázání z investic, a tedy podporu, na minimum.

a)   
  Acimar

| (318) | Soudní stažení investovaného kapitálu ze společnosti Acimar cestou soudního vyrovnání stálo 3,9 mil. EUR (viz část 2 stávajícího rozhodnutí). Komise konstatuje, že Belgie prokázala, že alternativní řešení, to znamená pokračování v těchto hospodářských činnostech, by vyžadovalo financování ročního cash-drain až do konce roku 2005 ze strany IFB, které by představovalo celkovou ztrátu 10,8 mil. EUR bez jakékoliv jistoty, že bude možno získat zpět pohledávky 3,9 mil. EUR, od nichž bylo nutno upustit v soudním vyrovnání. |
| --- | --- |

(318)

Soudní stažení investovaného kapitálu ze společnosti Acimar cestou soudního vyrovnání stálo 3,9 mil. EUR (viz část 2 stávajícího rozhodnutí). Komise konstatuje, že Belgie prokázala, že alternativní řešení, to znamená pokračování v těchto hospodářských činnostech, by vyžadovalo financování ročního cash-drain až do konce roku 2005 ze strany IFB, které by představovalo celkovou ztrátu 10,8 mil. EUR bez jakékoliv jistoty, že bude možno získat zpět pohledávky 3,9 mil. EUR, od nichž bylo nutno upustit v soudním vyrovnání.

| (319) | Komise tedy učinila závěr, že v případě Acimar IFB zvolila nejméně nákladné řešení. |
| --- | --- |

(319)

Komise tedy učinila závěr, že v případě Acimar IFB zvolila nejméně nákladné řešení.

b)   
  NFTI-ou

| (320) | Pokud jde o NFTI-ou, společnost kontrolovanou společně IFB a společností Port Autonome de Dunkerque, která provozovala terminály v přístavu Dunkerque, IFB zkoumala dvě možnosti: pokračovat v činnosti nebo stáhnout investovaný kapitál prodejem svého podílu. Stažení investovaného kapitálu představovalo náklad 18,5 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí). |
| --- | --- |

(320)

Pokud jde o NFTI-ou, společnost kontrolovanou společně IFB a společností Port Autonome de Dunkerque, která provozovala terminály v přístavu Dunkerque, IFB zkoumala dvě možnosti: pokračovat v činnosti nebo stáhnout investovaný kapitál prodejem svého podílu. Stažení investovaného kapitálu představovalo náklad 18,5 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí).

| (321) | Co se týká alternativního řešení, tj. pokračovat v činnosti, Belgie ve své odpovědi prokázala, že by to způsobilo ztráty ve výši 36,2 mil. EUR (viz podrobný popis v části 3 stávajícího rozhodnutí). |
| --- | --- |

(321)

Co se týká alternativního řešení, tj. pokračovat v činnosti, Belgie ve své odpovědi prokázala, že by to způsobilo ztráty ve výši 36,2 mil. EUR (viz podrobný popis v části 3 stávajícího rozhodnutí).

| (322) | Vzhledem k nákladům obou řešení je Komise toho názoru, že IFB zvolila méně nákladné řešení. |
| --- | --- |

(322)

Vzhledem k nákladům obou řešení je Komise toho názoru, že IFB zvolila méně nákladné řešení.

c)   
  IFB France

| (323) | Postoupení IFB France, z níž se stala následně AGEP, společnosti NFTI-ou, stálo 0,9 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí). Vzniká však otázka, zda by pro IFB nebylo levnější, kdyby vyhlásila úpadek IFB France. |
| --- | --- |

(323)

Postoupení IFB France, z níž se stala následně AGEP, společnosti NFTI-ou, stálo 0,9 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí). Vzniká však otázka, zda by pro IFB nebylo levnější, kdyby vyhlásila úpadek IFB France.

| (324) | Stejně jako v případě prodeje by IFB musela upustit od svých pohledávek za IFB France v hodnotě 0,8 mil. EUR. Belgie ovšem tvrdí, že vyhlášení úpadku by vedlo k dalším nákladům: IFB by nemohla získat prodejní cenu 0,1 mil. EUR, což by způsobilo snížení hodnoty jejího podílu, a na základě francouzského práva o společnostech by IFB musela vyplatit celkem 0,8 mil. EUR 14 zaměstnancům, kteří by přišli o práci po vyhlášení úpadku. |
| --- | --- |

(324)

Stejně jako v případě prodeje by IFB musela upustit od svých pohledávek za IFB France v hodnotě 0,8 mil. EUR. Belgie ovšem tvrdí, že vyhlášení úpadku by vedlo k dalším nákladům: IFB by nemohla získat prodejní cenu 0,1 mil. EUR, což by způsobilo snížení hodnoty jejího podílu, a na základě francouzského práva o společnostech by IFB musela vyplatit celkem 0,8 mil. EUR 14 zaměstnancům, kteří by přišli o práci po vyhlášení úpadku.

| (325) | Komise je toho názoru, že Belgie nepřinesla důkaz tohoto rizika vyrovnání pasiv. Proto Komise musí tento argument odmítnout (51). Komise tedy učinila závěr, že prodej IFB France stál nejméně tolik jako pokračování její činnosti. |
| --- | --- |

(325)

Komise je toho názoru, že Belgie nepřinesla důkaz tohoto rizika vyrovnání pasiv. Proto Komise musí tento argument odmítnout (51). Komise tedy učinila závěr, že prodej IFB France stál nejméně tolik jako pokračování její činnosti.

| (326) | Komise tedy učinila závěr, že IFB zvolila jedno ze dvou nejméně nákladných řešení. |
| --- | --- |

(326)

Komise tedy učinila závěr, že IFB zvolila jedno ze dvou nejméně nákladných řešení.

d)   
  Dry Port Dunkerque

| (327) | Pokud jde o Dry Port de Dunkerque, bylo rozhodnuto společnost likvidovat s tím, že předtím bude část aktiv, to znamená podíl ve výši 8,6 % ve společnosti NFTI-ou, prodána. To stálo 7,9 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí). |
| --- | --- |

(327)

Pokud jde o Dry Port de Dunkerque, bylo rozhodnuto společnost likvidovat s tím, že předtím bude část aktiv, to znamená podíl ve výši 8,6 % ve společnosti NFTI-ou, prodána. To stálo 7,9 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 stávajícího rozhodnutí).

| (328) | Při alternativním scénáři, tj. pokračování v činnosti, by IFB musela financovat roční cash drain způsobený ztrátami společnosti, což by představovalo dodatečné náklady 2,6 mil. EUR. |
| --- | --- |

(328)

Při alternativním scénáři, tj. pokračování v činnosti, by IFB musela financovat roční cash drain způsobený ztrátami společnosti, což by představovalo dodatečné náklady 2,6 mil. EUR.

| (329) | Z toho vyplývá, že likvidace byla méně nákladným řešením. |
| --- | --- |

(329)

Z toho vyplývá, že likvidace byla méně nákladným řešením.

e)   
  SSTD

| (330) | Vzhledem ke strategickému rozhodnutí odejít z francouzského trhu odpovídalo rozhodnutí prodat SSTD za 0,2 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 výše) řešení, které bylo pro IFB nejvýhodnější. |
| --- | --- |

(330)

Vzhledem ke strategickému rozhodnutí odejít z francouzského trhu odpovídalo rozhodnutí prodat SSTD za 0,2 mil. EUR (viz podrobný popis v části 2 výše) řešení, které bylo pro IFB nejvýhodnější.

f)   
  Závěr

| (331) | Komise učinila závěr, že IFB zrušila své podílové investice ve Francii s nejmenšími možnými náklady a že proto financování, jež SNCB vydělila na profinancování tohoto stažení kapitálu nezbytného pro životaschopnost zbývající části IFB, bylo omezeno na možné minimum. |
| --- | --- |

(331)

Komise učinila závěr, že IFB zrušila své podílové investice ve Francii s nejmenšími možnými náklady a že proto financování, jež SNCB vydělila na profinancování tohoto stažení kapitálu nezbytného pro životaschopnost zbývající části IFB, bylo omezeno na možné minimum.

b)   Vlastní příspěvek příjemce podpory

| (332) | Bod 40 pokynů z roku 1999 uvádí, že:
  „Očekává se, že příjemci podpory významně přispějí k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku, nebo z vnějšího financování za tržních podmínek.“ |
| --- | --- |

(332)

Bod 40 pokynů z roku 1999 uvádí, že:

„Očekává se, že příjemci podpory významně přispějí k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku, nebo z vnějšího financování za tržních podmínek.“

| (333) | V dopise o zahájení řízení (bod 270) Komise připomněla, že podle restrukturalizačního plánu IFB zřejmě nepřinese významný vlastní příspěvek ke své restrukturalizaci, a proto má Komise pochybnosti o tom, zda IFB přispěje na svou restrukturalizaci dostatečným způsobem. |
| --- | --- |

(333)

V dopise o zahájení řízení (bod 270) Komise připomněla, že podle restrukturalizačního plánu IFB zřejmě nepřinese významný vlastní příspěvek ke své restrukturalizaci, a proto má Komise pochybnosti o tom, zda IFB přispěje na svou restrukturalizaci dostatečným způsobem.

| (334) | Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vysvětlila podrobně, co pokládá za vlastní příspěvek IFB k restrukturalizaci (viz popis v části 3 tohoto rozhodnutí, body 194 až 201). |
| --- | --- |

(334)

Belgie ve své odpovědi na dopis o zahájení řízení vysvětlila podrobně, co pokládá za vlastní příspěvek IFB k restrukturalizaci (viz popis v části 3 tohoto rozhodnutí, body 194 až 201).

| (335) | K vysvětlení Belgie má Komise následující hodnocení: |
| --- | --- |

(335)

K vysvětlení Belgie má Komise následující hodnocení:

i)   Náklady na restrukturalizaci

| (336) | Komise nejdříve určila celkové náklady na restrukturalizaci očištěné od nárůstu produktivity a od snížení potřeb provozního kapitálu.






  Čisté náklady na restrukturalizaci | |
| --- | --- | --- |
| Čistá provozní ztráta | 2,749 |
| Mimořádné náklady | 0,032 |
| Zvýšení potřeb provozního kapitálu | 12,998 |
| Investice do obnovy nefinančního majetku | 6,611 |
| Investice do finančního majetku | 1,882 |
| Úhrada úroků jiným podnikům než SNCB | 2,351 |
| Úhrada finančního dluhu | 16,599 |
| Částečná úhrada dluhu a úroků SNCB | 81,7 |
| Daňové závazky | 0,077 |
| Celkem | 125,56 |

(336)

Komise nejdříve určila celkové náklady na restrukturalizaci očištěné od nárůstu produktivity a od snížení potřeb provozního kapitálu.

Čisté náklady na restrukturalizaci

Čistá provozní ztráta

2,749

Mimořádné náklady

0,032

Zvýšení potřeb provozního kapitálu

12,998

Investice do obnovy nefinančního majetku

6,611

Investice do finančního majetku

1,882

Úhrada úroků jiným podnikům než SNCB

2,351

Úhrada finančního dluhu

16,599

Částečná úhrada dluhu a úroků SNCB

81,7

Daňové závazky

0,077

Celkem

125,56

| (337) | V tomto ohledu je Komise toho názoru, že v souladu s její rozhodovací praxí (52) je odůvodněné zvolit náklady tak, jak jsou ve výše uvedené tabulce, nikoliv náklady v podobě prezentované Belgií (viz tabulka uvedená v bodě 184), a to zejména z těchto důvodů:






  — | provozní ztráta („cash drain“). Belgie zahrnula do restrukturalizačních nákladů jako „hrubou provozní ztrátu“ 27,916 mil. EUR. Komise je toho názoru, že v souladu s její rozhodovací praxí (53) je třeba do nákladů na restrukturalizaci zahrnout pouze čistou provozní ztrátu. Tyto náklady lze získat tak, že od hrubé provozní ztráty v průběhu restrukturalizace (27,916 mil. EUR) se odečte nárůst produktivity v průběhu restrukturalizace (25,167 mil. EUR). V důsledku toho činí čistá provozní ztráta 2,749 mil. EUR, |
| --- | --- | --- |

(337)

V tomto ohledu je Komise toho názoru, že v souladu s její rozhodovací praxí (52) je odůvodněné zvolit náklady tak, jak jsou ve výše uvedené tabulce, nikoliv náklady v podobě prezentované Belgií (viz tabulka uvedená v bodě 184), a to zejména z těchto důvodů:

—

provozní ztráta („cash drain“). Belgie zahrnula do restrukturalizačních nákladů jako „hrubou provozní ztrátu“ 27,916 mil. EUR. Komise je toho názoru, že v souladu s její rozhodovací praxí (53) je třeba do nákladů na restrukturalizaci zahrnout pouze čistou provozní ztrátu. Tyto náklady lze získat tak, že od hrubé provozní ztráty v průběhu restrukturalizace (27,916 mil. EUR) se odečte nárůst produktivity v průběhu restrukturalizace (25,167 mil. EUR). V důsledku toho činí čistá provozní ztráta 2,749 mil. EUR,

| — | změny potřeb provozního kapitálu. Belgie zmiňuje v části „náklady“ a v části „vlastní příspěvek“ změny potřeb provozního kapitálu (54). Podle rozhodovací praxe Komise (55) je třeba do nákladů na restrukturalizaci započítat pouze čisté zvýšení potřeb provozního kapitálu, které představuje 12,998 mil. EUR (56), |
| --- | --- |

—

změny potřeb provozního kapitálu. Belgie zmiňuje v části „náklady“ a v části „vlastní příspěvek“ změny potřeb provozního kapitálu (54). Podle rozhodovací praxe Komise (55) je třeba do nákladů na restrukturalizaci započítat pouze čisté zvýšení potřeb provozního kapitálu, které představuje 12,998 mil. EUR (56),

| — | převody v rámci skupiny. Belgie zahrnula do nákladů na restrukturalizaci v rubrice „investice do finančního majetku“ převody v rámci skupiny související s centralizací belgických podílů skupiny. Šlo o tyto převody: akcie RKE (belgický podnik podrobně popsaný v části 2 bod 47 dopisu o zahájení řízení), vlastněné společností Haeger & Schmidt International (dceřiná společnost 100 % IFB v Německu, která je rovněž podrobně popsaná v části 2 bod 47 dopisu o zahájení řízení) byly převedeny na IFB, která je nyní vlastní přímo a nikoli přes společnost Haeger & Schmidt International. Cena tohoto převodu představovala 1,6 mil. EUR a byla vyrovnána platbou v hotovosti ve výši 0,6 mil. EUR a snížením pohledávek (běžný účet) IFB za Haeger & Schmidt International o 1 mil. EUR.
  Komise je toho názoru, že tento převod, který představuje převod v rámci skupiny IFB, nelze započítat jako náklad na restrukturalizaci, neboť na úrovni skupiny je finančně neutrální. Náklad 0,6 mil. EUR pro IFB totiž odpovídá lepšímu výsledku Haeger & Schmidt International o 0,6 mil. EUR, který se objeví v konsolidovaných účtech skupiny jako zvýšení zisku. |
| --- | --- |

—

převody v rámci skupiny. Belgie zahrnula do nákladů na restrukturalizaci v rubrice „investice do finančního majetku“ převody v rámci skupiny související s centralizací belgických podílů skupiny. Šlo o tyto převody: akcie RKE (belgický podnik podrobně popsaný v části 2 bod 47 dopisu o zahájení řízení), vlastněné společností Haeger & Schmidt International (dceřiná společnost 100 % IFB v Německu, která je rovněž podrobně popsaná v části 2 bod 47 dopisu o zahájení řízení) byly převedeny na IFB, která je nyní vlastní přímo a nikoli přes společnost Haeger & Schmidt International. Cena tohoto převodu představovala 1,6 mil. EUR a byla vyrovnána platbou v hotovosti ve výši 0,6 mil. EUR a snížením pohledávek (běžný účet) IFB za Haeger & Schmidt International o 1 mil. EUR.

Komise je toho názoru, že tento převod, který představuje převod v rámci skupiny IFB, nelze započítat jako náklad na restrukturalizaci, neboť na úrovni skupiny je finančně neutrální. Náklad 0,6 mil. EUR pro IFB totiž odpovídá lepšímu výsledku Haeger & Schmidt International o 0,6 mil. EUR, který se objeví v konsolidovaných účtech skupiny jako zvýšení zisku.

ii)   Financování SNCB a vlastní podíl IFB

| (338) | SNCB financuje restrukturalizaci ve výši 95,3 mil. EUR. Jak je prokázáno v bodech 199 až 237, toto financování lze přisoudit Belgii. Provede se tak, že na kapitál bude konvertována úvěrová facilita a pohledávky, pro něž byla udělena platební lhůta, stejně jako příslušné úroky. |
| --- | --- |

(338)

SNCB financuje restrukturalizaci ve výši 95,3 mil. EUR. Jak je prokázáno v bodech 199 až 237, toto financování lze přisoudit Belgii. Provede se tak, že na kapitál bude konvertována úvěrová facilita a pohledávky, pro něž byla udělena platební lhůta, stejně jako příslušné úroky.

| (339) | Na rozdíl od bodu 43 pokynů z roku 2004, pokyny z roku 1999 nevylučují, aby vlastní příspěvek podniku spočíval v budoucích ziscích. Komise je toho názoru, že v rámci pokynů z roku 1999 mohou budoucí zisky představovat vlastní příspěvek, byly-li tyto zisky předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu. |
| --- | --- |

(339)

Na rozdíl od bodu 43 pokynů z roku 2004, pokyny z roku 1999 nevylučují, aby vlastní příspěvek podniku spočíval v budoucích ziscích. Komise je toho názoru, že v rámci pokynů z roku 1999 mohou budoucí zisky představovat vlastní příspěvek, byly-li tyto zisky předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu.

| (340) | IFB bude přispívat ke své vlastní restrukturalizaci prostřednictvím zisků předpokládaných v letech 2004, 2005 a 2006, které měly dosáhnout celkově 10,5 mil. EUR. Jak již bylo vysvětleno, předpoklad těchto zisků byl založen na faktických prvcích, které IFB znala v okamžiku zpracování restrukturalizačního plánu, jako jsou např. uzavření nových důležitých smluv, snížení mzdových nákladů v důsledku snížení počtu pracovních sil a synergie předpokládaná restrukturalizačním plánem. Komise proto učinila závěr, že tyto budoucí zisky byly předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu. |
| --- | --- |

(340)

IFB bude přispívat ke své vlastní restrukturalizaci prostřednictvím zisků předpokládaných v letech 2004, 2005 a 2006, které měly dosáhnout celkově 10,5 mil. EUR. Jak již bylo vysvětleno, předpoklad těchto zisků byl založen na faktických prvcích, které IFB znala v okamžiku zpracování restrukturalizačního plánu, jako jsou např. uzavření nových důležitých smluv, snížení mzdových nákladů v důsledku snížení počtu pracovních sil a synergie předpokládaná restrukturalizačním plánem. Komise proto učinila závěr, že tyto budoucí zisky byly předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu.

| (341) | IFB bude dále přispívat ze svých finančních příjmů plynoucích z úroků připsaných na bankovních účtech IFB, které celkem dosahují 1,4 mil. EUR. Jak je popsáno v bodě 187, tyto budoucí příjmy byly předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu. |
| --- | --- |

(341)

IFB bude dále přispívat ze svých finančních příjmů plynoucích z úroků připsaných na bankovních účtech IFB, které celkem dosahují 1,4 mil. EUR. Jak je popsáno v bodě 187, tyto budoucí příjmy byly předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu.

| (342) | Prodejem „nefinančního“ investičního majetku soukromým podnikům IFB přispěje ve výši 4,771 mil. EUR. Kromě prodeje různých aktiv v celkem nevelkém rozsahu, představujícím dohromady 0,271 mil. EUR, tvoří tuto část příspěvku hlavně vyřazení aktiv používaných na terminálu OCHZ v roce 2004. Spoluvlastnická práva (50 %) na tato aktiva používaná v OCHZ byla postoupena za cenu 4,5 mil. EUR. |
| --- | --- |

(342)

Prodejem „nefinančního“ investičního majetku soukromým podnikům IFB přispěje ve výši 4,771 mil. EUR. Kromě prodeje různých aktiv v celkem nevelkém rozsahu, představujícím dohromady 0,271 mil. EUR, tvoří tuto část příspěvku hlavně vyřazení aktiv používaných na terminálu OCHZ v roce 2004. Spoluvlastnická práva (50 %) na tato aktiva používaná v OCHZ byla postoupena za cenu 4,5 mil. EUR.

| (343) | Prodejem „finančního“ investičního majetku, tj. prodejem menšinových podílů soukromým podnikům, IFB zmobilizuje 9,287 mil. EUR. Tyto příjmy byly výsledkem zrušení investic do






  — | Autocare Europe a IFB France v roce 2003, |
| --- | --- | --- |

(343)

Prodejem „finančního“ investičního majetku, tj. prodejem menšinových podílů soukromým podnikům, IFB zmobilizuje 9,287 mil. EUR. Tyto příjmy byly výsledkem zrušení investic do

—

Autocare Europe a IFB France v roce 2003,

| — | GIE OCHZ, Brussels Port Invest SA a Brussels Terminal Intermodal SA v roce 2004 a |
| --- | --- |

—

GIE OCHZ, Brussels Port Invest SA a Brussels Terminal Intermodal SA v roce 2004 a

| — | CNC Ferry Boats Intermodal v roce 2005. |
| --- | --- |

—

CNC Ferry Boats Intermodal v roce 2005.

Jak je popsáno v bodě 187, tyto budoucí příjmy byly předvídatelné v okamžiku přípravy restrukturalizačního plánu.

| (344) | Komise je toho názoru, že Belgie prokázala, že právě popsaným prodejem soukromým podnikům IFB redukovala své činnosti na hlavní podnikatelskou činnost (core business). |
| --- | --- |

(344)

Komise je toho názoru, že Belgie prokázala, že právě popsaným prodejem soukromým podnikům IFB redukovala své činnosti na hlavní podnikatelskou činnost (core business).

| (345) | Prostřednictvím úvěrů kontrahovaných se soukromými úvěrovými institucemi IFB dokázala mobilizovat 3,3 mil. EUR v roce 2003 a 2006. Tyto úvěry byly podrobně popsány v bodech 75 až 79 rozhodnutí o zahájení řízení. Byly získány za tržních podmínek a aniž by SNCB nebo belgický stát bankovním institucím poskytly záruky. |
| --- | --- |

(345)

Prostřednictvím úvěrů kontrahovaných se soukromými úvěrovými institucemi IFB dokázala mobilizovat 3,3 mil. EUR v roce 2003 a 2006. Tyto úvěry byly podrobně popsány v bodech 75 až 79 rozhodnutí o zahájení řízení. Byly získány za tržních podmínek a aniž by SNCB nebo belgický stát bankovním institucím poskytly záruky.

| (346) | A konečně IFB přispívá ve výši 1,105 mil. EUR, které pocházejí z mimořádných příjmů. Tyto mimořádné příjmy odpovídají zvýšení hodnoty dosaženému při prodeji nefinančního majetku (hlavně EAOS-vagonů a kolejových vozidel na terminálech). |
| --- | --- |

(346)

A konečně IFB přispívá ve výši 1,105 mil. EUR, které pocházejí z mimořádných příjmů. Tyto mimořádné příjmy odpovídají zvýšení hodnoty dosaženému při prodeji nefinančního majetku (hlavně EAOS-vagonů a kolejových vozidel na terminálech).

| (347) | Komise učinila závěr, že vlastní příspěvek IFB do nákladů na restrukturalizaci činí 24,927 mil. EUR. Následující tabulka shrnuje všechny příspěvky IFB:






  Zisky 2004 až 2006 | 10,429 |
| --- | --- | --- |
| Finanční příjmy | 1,368 |
| Prodej nefinančního majetku | 4,771 |
| Prodej finančního majetku | 9,287 |
| Úvěry od soukromých bank | 3,300 |
| Mimořádné příjmy | 1,105 |
| Celkem | 30,26 |

(347)

Komise učinila závěr, že vlastní příspěvek IFB do nákladů na restrukturalizaci činí 24,927 mil. EUR. Následující tabulka shrnuje všechny příspěvky IFB:

Zisky 2004 až 2006

10,429

Finanční příjmy

1,368

Prodej nefinančního majetku

4,771

Prodej finančního majetku

9,287

Úvěry od soukromých bank

3,300

Mimořádné příjmy

1,105

Celkem

30,26

| (348) | Úhrnem lze o celkových nákladech na restrukturalizaci IFB, které činily 125,56 mil. EUR, říct, že SNCB je uhradila ze 76 %, tj. ve výši 95,3 mil. EUR. Toto financování lze přisoudit belgickému státu. Samotná společnost IFB vynaložila 30,26 mil. EUR, tj. 24 % těchto nákladů. |
| --- | --- |

(348)

Úhrnem lze o celkových nákladech na restrukturalizaci IFB, které činily 125,56 mil. EUR, říct, že SNCB je uhradila ze 76 %, tj. ve výši 95,3 mil. EUR. Toto financování lze přisoudit belgickému státu. Samotná společnost IFB vynaložila 30,26 mil. EUR, tj. 24 % těchto nákladů.

| (349) | V daném případě Komise připomíná, že pokyny z roku 1999 neukládají minimální úroveň vlastního příspěvku, ale pouze významný příspěvek. Avšak vyžadují-li pokyny z roku 2004, které se v daném případě neuplatňují, vlastní příspěvek nad 50 %, Komise pokládá za užitečné připomenout mimořádně obtížné souvislosti restrukturalizace (na níž přímo závisí 250 pracovních míst v Belgii); rozsah omezení kapacit (omezení objemu železničních vagonů o 49 %; prodej několika terminálů); a důležitost kombinované dopravy – trhu, na němž IFB hlavně působí – v dopravní politice Evropské unie. |
| --- | --- |

(349)

V daném případě Komise připomíná, že pokyny z roku 1999 neukládají minimální úroveň vlastního příspěvku, ale pouze významný příspěvek. Avšak vyžadují-li pokyny z roku 2004, které se v daném případě neuplatňují, vlastní příspěvek nad 50 %, Komise pokládá za užitečné připomenout mimořádně obtížné souvislosti restrukturalizace (na níž přímo závisí 250 pracovních míst v Belgii); rozsah omezení kapacit (omezení objemu železničních vagonů o 49 %; prodej několika terminálů); a důležitost kombinované dopravy – trhu, na němž IFB hlavně působí – v dopravní politice Evropské unie.

| (350) | Komise dospěla k závěru, že 24 % podíl za těchto okolností představuje významný podíl, rovněž s ohledem na velikost podniku IFB a na jeho zničující finanční situaci před restrukturalizací. |
| --- | --- |

(350)

Komise dospěla k závěru, že 24 % podíl za těchto okolností představuje významný podíl, rovněž s ohledem na velikost podniku IFB a na jeho zničující finanční situaci před restrukturalizací.

4.2.2.4   Výroční zpráva a „jednou a dost“ (one time, last time)

| (351) | Pokyny z roku 1999 v bodech 45 a 48 uvádějí:






  „(45) | Komise musí mít možnost se ujistit prostřednictvím podrobných pravidelných zpráv předkládaných dotyčným členským státem, že restrukturalizační plán je řádně prováděn. |
| --- | --- | --- |

(351)

Pokyny z roku 1999 v bodech 45 a 48 uvádějí:

„(45)

| (48) | Aby se zabránilo nespravedlivé pomoci podnikům, podpora na restrukturalizaci by měla být poskytnuta pouze jednou. Pokud členský stát oznamuje Komisi plánovanou podporu na restrukturalizaci, musí uvést, zda dotyčný podnik v minulosti již obdržel podporu na restrukturalizaci, včetně podpory poskytnuté před vstupem těchto pokynů v platnost a včetně jakékoli neoznámené podpory. Pokud je tomu tak a pokud od ukončení restrukturalizačního období uplynulo méně než 10 let nebo bylo zastaveno provádění plánu, Komise obvykle povolí další podporu na restrukturalizaci jen za výjimečných a nepředvídatelných okolností, za které není společnost odpovědná. Nepředvídatelná okolnost je taková, kterou nebylo možné předvídat v době, kdy byl restrukturalizační plán vypracován.“ |
| --- | --- |

(48)

| (352) | Jak již bylo konstatováno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), belgická vláda souhlasila, že bude Komisi poskytovat výroční zprávu, aby Komise měla možnost vyhodnotit, zda se restrukturalizační plán provádí v souladu se závazky belgických orgánů. |
| --- | --- |

(352)

Jak již bylo konstatováno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), belgická vláda souhlasila, že bude Komisi poskytovat výroční zprávu, aby Komise měla možnost vyhodnotit, zda se restrukturalizační plán provádí v souladu se závazky belgických orgánů.

| (353) | Jak bylo rovněž konstatováno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), kritérium „one time, last time“ bylo dodrženo. |
| --- | --- |

(353)

Jak bylo rovněž konstatováno v rozhodnutí o zahájení řízení (bod 271), kritérium „one time, last time“ bylo dodrženo.

5.   ZÁVĚRY

| (354) | Komise konstatuje, že Belgie začala protiprávně provádět část předmětných opatření a porušila přitom čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Nicméně přezkoumání opatření prokázalo, že částečně tato opatření nepředstavovala podporu a že zbývající část byla slučitelná se společným trhem, |
| --- | --- |

(354)

Komise konstatuje, že Belgie začala protiprávně provádět část předmětných opatření a porušila přitom čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Nicméně přezkoumání opatření prokázalo, že částečně tato opatření nepředstavovala podporu a že zbývající část byla slučitelná se společným trhem,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Financování restrukturalizace činnosti InterFerryBoats SA v Belgii a financování zrušení investic InterFerryBoats SA ve Francii ve výši 95,3 mil. EUR společností Société nationale des chemins de fer belges, přičitatelné Belgii a jí provedené, představuje státní podporu na restrukturalizaci, která je slučitelná se společným trhem.

Článek 2

Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.

V Bruselu dne 24. dubna 2007.

Za Komisi

Jacques BARROT

místopředseda

---

(1)  Úř. věst. C 159, 8.7.2006, s. 2.

1

(2)  Úř. věst L 237, 24.8.1991, s. 25.

2

(3)  Moniteur Belge ze dne 24. července 1926.

3

(4)  Datum vstupu v platnost královského nařízení ze dne 30. září 1992 o schválení první hospodářské smlouvy Société nationale des chemins de fer belges a stanovení opatření týkajících se této společnosti, Moniteur Belge ze dne 14. října 1992.

4

Moniteur Belge

(5)  V souladu s definicí podle zákona ze dne 21. března 1991, kterým se provádí reforma některých veřejných ekonomických podniků, Moniteur Belge ze dne 27. března 1991.

5

(6)  IFB již vlastní 0,9 % podíl v této společnosti, která provozuje terminály v Antverpách, Zeebrugge, Oostende, Charleroi, Liège, Bruselu, Etge, Genk a Muizen a poskytuje nákladní vlaky pro 11 členských států.

6

(7)  Důvěrné údaje.

7

(8)  Zvýšení počtu pracovních dnů za rok vedlo ke snížení nákladů asi o 0,6 mil. EUR ročně; soustředění administrativních a obchodních oddělení do Berchemu vedlo ke snížení nákladů asi o 0,2 mil. EUR ročně a snížení počtu pracovníků v rozsahu 35 PPS vedlo ke snížení nákladů o 1,75 mil. EUR ročně.

8

(9)  Pracovníků v přepočteném stavu.

9

(10)  Úř. věst C 288, 9.10.1999, s. 2.

10

(11)  Úř. věst. C 244, 1.10.2004, s. 2.

11

(12)  Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35.

12

(13)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise (C-482/99, Sb. rozh. 2002, s. I-4397), rozsudek nazvaný „Stardust Marine“.

13

Stardust Marine

(14)  Rozsudek Soudu první instance ze dne 27. ledna 1998 ve věci T-67/94, Ladbroke Racing, Sb. rozh. 1998, s. I-1, bod 109, potvrzený rozsudkem Soudního dvora ze dne 16. května 2000 ve věci C-83/98 P, Ladbroke Racing, Sb. rozh. 2000, s. I-3271, bod 48.

14

(15)  Rozhodnutí ze dne 7. prosince 2005, věc C(2005) 4447 (Úř. věst. L 383, 28.12.2006, s. 21).

15

(16)  od 1.5.2001 do 31.12.2001.

16

(17)  Karin S. Thorburn, Tuck School of Business Administration of Dartmouth College, zveřejněna v Journal of Financial Economics (č. 58, 2000) a realizována na základě analýzy 263 podniků ve Švédsku.

17

Journal of Financial Economics

(18)  (Ormet Corporation vyhlásila úpadek dne 30. ledna 2004 a předložila plán reorganizace příslušným soudům v září 2004). Belgické orgány upozorňují, že tato míra je podstatně vyšší než 33 % míra, kterou používá profesorka Thorburnová ve výše zmiňované studii.

18

(19)  Odhad sociálních pasiv nebere v potaz dopad, jaký by měl úpadek IFB na hospodářské zájmové sdružení (HZS) OCHZ pro sociální pasiva IFB. Úpadek jednoho člena HZS totiž vede plnoprávně k rozpuštění příslušného HZS.

19

(20)  Statutární pravidla SNCB totiž nestanovila možnost propuštění statutárních pracovníků, pouze během stáže nebo v rámci disciplinárního řízení.

20

(21)  Tato hodnota pochází z aktualizace peněžních toků souvisejících s rezervami 40,8 mil. EUR plánovanými v rozvaze k 31.12.2002.

21

(22)  Viz pokyny z roku 1999, bod 36.

22

(23)  Viz zejména pokyny týkající se provádění čl. 81, odst. 3 Smlouvy o ES, Úř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 97, zejména bod 24.

23

(24)  Průměr zvýšených cen byl získán tak, že terminály byly vyváženy na základě jejich obchodního obratu.

24

(25)  IFB byla vlastníkem 368 vagonů a uzavřela dlouhodobé pronájmy na dalších 376 vagonů.

25

(26)  Na začátku roku 2006 byla IFB vlastníkem 204 vagonů a uzavřela smlouvy na dlouhodobý pronájem dalších 173 vagonů.

26

(27)  Toto úplné otevření trhů, které je stanoveno směrnicí 91/440/ES, bylo provedeno královským nařízením ze dne 13. prosince 2005.

27

(28)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise, již zmíněný v poznámce pod čarou 12, bod 37.

28

(29)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise, již zmiňovaný v poznámce pod čarou 12, bod 37.

29

(30)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise, již zmiňovaný v poznámce pod čarou 12, body 52 a 55.

30

(31)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise, již zmiňovaný v poznámce pod čarou 12, body 53 a 54.

31

(32)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise, již zmiňovaný v poznámce pod čarou 12, body 55 až 57.

32

(33)  Účetní dvůr: Řádné používání státních prostředků společností S.N.C.B.; audit provedený na základě usnesení Poslanecké sněmovny ze dne 11. května 2000; Brusel, květen 2001.

33

(34)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 2. února 1988, Kwekerij Gebroeders van der Kooy BV e.a. / Komise (C-67/85, C-68/85 a 70/85, Sb. 1988, s. 219).

34

(35)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise (C-303/88, Sb. 1991, s. I-1433, a C-305/89, Sb. 1991, s. I-1603).

35

Itálie/Komise

(36)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 30. ledna 1985, Komise/Francie (290/83, Sb. 1985, s. 439).

36

Komise/Francie

(37)  Jako je jmenování vedoucích pracovníků státem v rozsudcích Komise/Itálie, financování veřejnou institucí, podmínky poskytnutí pomoci, které odpovídají podmínkám poskytnutí běžné státní podpory, prezentování podpory vládou jako součásti souboru státních opatření v rozsudku Komise/Francie.

37

Komise/Itálie

Komise/Francie

(38)  Rozhodnutí Komise ze dne 17. září 2003 o státní podpoře Německa ve prospěch společnosti Space Park Development GmbH, Úř. věst. L 61, 27.2.2004, s. 66, bod odůvodnění 30.

38

(39)  Připomínáme, že znění článku 4 je následující: Strany potvrzují svůj záměr provést následující opatření, budou-li v souladu s plánem restrukturalizace, který schválí obě správní rady, belgický stát a v případě potřeby ES, a s výhradou schválení akcionáři IFB.

39

(40)  Články z tisku mohou představovat indicie přičitatelnosti, viz rozhodnutí ABX Logistics, Úř. věst. C 9, 14.1.2004, S. 12; Sniace SA, Úř. věst. L 108, 30.4.2003, s. 35.

40

ABX Logistics

Sniace SA

(41)  „Inter Ferry Boats coupée en 2 branches“, on-line dne 19. května 2003 na www.lalibre.be

41

(42)  Rozsudek ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise, C-305/89, body 19 a 20.

42

Itálie/Komise

(43)  Rozsudek ze dne 21. března 1991, Itálie/Komise, C-305/89, body 19 a 20.

43

Itálie/Komise

(44)  Rozsudek ze dne 6. března 2003, WestLB Girozentrale/Komise (T-228/99 a T-233/99, Sb. 2003, s. II-435). Bod 2251.

44

WestLB Girozentrale

Komise

(45)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2005, věc C 53/03, Belgie, Restrukturalizace společnosti ABX Logistics, bod 196 a následující.

45

ABX Logistics

(46)  Viz rozhodnutí o rozšířeném řízení C 53/03, Belgie, ABX Logistics, bod 61.

46

ABX Logistics

(47)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2005, věc C 53/03, Belgie, Restrukturalizace společnosti ABX Logistics, bod 204 a následující.

47

ABX Logistics

(48)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 13. března 1985, Nizozemské království a Leeuwarder Papierwarenfabriek / Komise, (spojené věci 296/82 a 318/82, Sb. 1985, s. 809), bod 24.

48

Nizozemské království a Leeuwarder Papierwarenfabriek / Komise

(49)  Rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení – státní podpora C 46/05, bod 240.

49

(50)  Toto úplné otevření trhů, které je stanoveno směrnicí 91/440/ES, bylo realizováno královským dekretem ze dne 13. prosince 2005.

50

(51)  Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 14. září 1994, Španělsko/Komise, rozsudek nazvaný „Hytasa“ (C-278/92, C-279/92 a C 208/92, Sb. 1999, s. I-4103), bod 22, a rozhodnutí Komise ze dne 22. července 1998 ve věci SDBO.

51

(52)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2005, ABX Logistics, věc C 53/03, bod 247.

52

ABX Logistics

(53)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2005, ABX Logistics, věc C 53/03, bod 247.

53

ABX Logistics

(54)  Změny směrem nahoru se vysvětlují potřebou financovat rozpracované věci a absorbovat rozdíl mezi pohledávkami a závazky z obchodního styku a udržovat dostačující likviditu na začátku období restrukturalizace. Ke změnám směrem dolů došlo uprostřed a ke konci doby restrukturalizace: v letech 2004 a 2005 IFB např. uvolnila asi 2,7 mil. EUR snížením svých potřeb provozních prostředků. Bylo to umožněno díky získání částky 0,9 mil. EUR v provozních prostředcích OCHZ při prodeji 50 % podílu v této společnosti, a rovněž v důsledku zkrácení platební lhůty zákazníkům od roku 2004 ve srovnání s rokem 2003 v kombinací s nezměněnou platební politikou dodavatelům.

54

(55)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2005, ABX Logistics, věc C 53/03, bod 247.

55

ABX Logistics

(56)  Tento výsledek byl získán takto: 7,685 mil. EUR (zvýšení v Belgii) + 8,000 (zvýšení ve Francii) – 2,687 mil. EUR (snížení), viz tabulka uvedená v části 3, bod 184.

56

---

| 27.8.2009 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 225/53 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2009

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 225/53

---

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 4. června 2008

o státní podpoře C 41/05 poskytované Maďarskou republikou v rámci dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny

(oznámeno pod číslem K(2008) 2223)

(Pouze maďarské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

(2009/609/ES)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1, písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly připomínky (1),

1.   POSTUP

| (1) | Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 31. března 2004 zaevidovaném téhož dne informovaly Komisi o vládním nařízení (2) číslo 183/2002 (23.VIII.) v souladu s postupem řízení („prozatímní řízení“) podle přílohy IV odst. 3 pododst. 1 písm. c) Smlouvy o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky k Evropské unii. Oznámené vládní nařízení upravuje kompenzační systém nákladů, které nese držitel licence pro velkoobchod s elektřinou pro spotřebitele, jehož vlastníkem je stát, společnost „Magyar Villamos Művek Zrt.“ (dále: MVM). Komise toto oznámení zaznamenala do evidence pod jednacím číslem státní podpory HU 1/2004. |
| --- | --- |

(1)

Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 31. března 2004 zaevidovaném téhož dne informovaly Komisi o vládním nařízení (2) číslo 183/2002 (23.VIII.) v souladu s postupem řízení („prozatímní řízení“) podle přílohy IV odst. 3 pododst. 1 písm. c) Smlouvy o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Slovinské republiky a Slovenské republiky k Evropské unii. Oznámené vládní nařízení upravuje kompenzační systém nákladů, které nese držitel licence pro velkoobchod s elektřinou pro spotřebitele, jehož vlastníkem je stát, společnost „Magyar Villamos Művek Zrt.“ (dále: MVM). Komise toto oznámení zaznamenala do evidence pod jednacím číslem státní podpory HU 1/2004.

| (2) | V souvislosti s opatřením došlo několikrát k výměně oficiálních dopisů mezi maďarskými orgány a Komisí (3). Komise obdržela připomínky i od třetích stran (4). V průběhu přechodného řízení Komise zjistila, že maďarský trh velkoobchodu s elektřinou je v podstatě postaven na dlouhodobých kupních dohodách o elektřině (dále: DDD) uzavřených mezi MVM a jistými výrobci elektřiny. Na základě informací, které byly v té době k dispozici, Komise pojala podezření, že DDD obsahují protiprávní elementy státní podpory. |
| --- | --- |

(2)

V souvislosti s opatřením došlo několikrát k výměně oficiálních dopisů mezi maďarskými orgány a Komisí (3). Komise obdržela připomínky i od třetích stran (4). V průběhu přechodného řízení Komise zjistila, že maďarský trh velkoobchodu s elektřinou je v podstatě postaven na dlouhodobých kupních dohodách o elektřině (dále: DDD) uzavřených mezi MVM a jistými výrobci elektřiny. Na základě informací, které byly v té době k dispozici, Komise pojala podezření, že DDD obsahují protiprávní elementy státní podpory.

| (3) | Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 13. dubna 2005, zaevidovaném dne 15. dubna 2005 odvolaly oznámení týkající se vládního nařízení č. 183/2002. Komise dne 4. května 2005 v souladu s nařízením Rady ES č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5) (dále: nařízení o postupu) – na vlastní podnět – zaznamenala do evidence věc státní podpory vztahující se na DDD (číslo jednací: NN 49/05). |
| --- | --- |

(3)

Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 13. dubna 2005, zaevidovaném dne 15. dubna 2005 odvolaly oznámení týkající se vládního nařízení č. 183/2002. Komise dne 4. května 2005 v souladu s nařízením Rady ES č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5) (dále: nařízení o postupu) – na vlastní podnět – zaznamenala do evidence věc státní podpory vztahující se na DDD (číslo jednací: NN 49/05).

| (4) | Komise ve svém dopise ze dne 24. května 2005 (D/54013) požádala maďarské orgány o poskytnutí dalších informací. Odpověď maďarských orgánů ze dne 20. července 2005 zaznamenala Komise do evidence dne 25. července 2005. Maďarské orgány poskytly další informace ve svém dopise ze dne 28. září 2005, zaznamenaném do evidence dne 30. září 2005. |
| --- | --- |

(4)

Komise ve svém dopise ze dne 24. května 2005 (D/54013) požádala maďarské orgány o poskytnutí dalších informací. Odpověď maďarských orgánů ze dne 20. července 2005 zaznamenala Komise do evidence dne 25. července 2005. Maďarské orgány poskytly další informace ve svém dopise ze dne 28. září 2005, zaznamenaném do evidence dne 30. září 2005.

| (5) | Komise ve svém dopise ze dne 9. listopadu 2005 informovala Maďarskou republiku o svém rozhodnutí, že v souvislosti s DDD zahájí řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, (dále: rozhodnutí o zahájení řízení). Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
   (6). |
| --- | --- |

(5)

Komise ve svém dopise ze dne 9. listopadu 2005 informovala Maďarskou republiku o svém rozhodnutí, že v souvislosti s DDD zahájí řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, (dále: rozhodnutí o zahájení řízení). Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie
   (6).

| (6) | Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila pochybnosti v souvislosti se slučitelností DDD se společným trhem. Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek. |
| --- | --- |

(6)

Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila pochybnosti v souvislosti se slučitelností DDD se společným trhem. Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek.

| (7) | Poté, co Komise přijala žádost (7) o prodloužení termínu pro předložení připomínek, podala Maďarská republika dne 31. ledna 2006 své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Komise tyto dne 1. února 2006 zaznamenala do evidence. |
| --- | --- |

(7)

Poté, co Komise přijala žádost (7) o prodloužení termínu pro předložení připomínek, podala Maďarská republika dne 31. ledna 2006 své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Komise tyto dne 1. února 2006 zaznamenala do evidence.

| (8) | Následně po podání mnohých žádostí (8) předložených za účelem prodloužení lhůty pro podání připomínek, které byly Komisí přijaty, Komise připomínky doručené od třetích stran zaznamenala do evidence v následující dny: připomínky podané společností MVM dne 11. ledna 2006, připomínky podané třetí stranou, která si nepřála být jmenována, dne 20. ledna 2006, připomínky ze strany společnosti „Mátrai Erőmű Rt.“ dne 20. ledna 2006 a 6. března 2006, připomínky podané ze strany [...] dne 10. února 2006, připomínky ze strany „AES-Tisza Erőmű Kft.“ dne 13. a 14. února 2006, připomínky podané ze strany [...] dne 13. února 2006, připomínky podané ze strany společnosti „Electrabel S.A.“ a „Dunamenti Erőmű Rt.“ jako dceřinné společnosti dne 14. února 2006, připomínky podané společností „Budapesti Erőmű Rt.“ dne 21. února 2006 a připomínky společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ dne 21. února 2006. |
| --- | --- |

(8)

Následně po podání mnohých žádostí (8) předložených za účelem prodloužení lhůty pro podání připomínek, které byly Komisí přijaty, Komise připomínky doručené od třetích stran zaznamenala do evidence v následující dny: připomínky podané společností MVM dne 11. ledna 2006, připomínky podané třetí stranou, která si nepřála být jmenována, dne 20. ledna 2006, připomínky ze strany společnosti „Mátrai Erőmű Rt.“ dne 20. ledna 2006 a 6. března 2006, připomínky podané ze strany [...] dne 10. února 2006, připomínky ze strany „AES-Tisza Erőmű Kft.“ dne 13. a 14. února 2006, připomínky podané ze strany [...] dne 13. února 2006, připomínky podané ze strany společnosti „Electrabel S.A.“ a „Dunamenti Erőmű Rt.“ jako dceřinné společnosti dne 14. února 2006, připomínky podané společností „Budapesti Erőmű Rt.“ dne 21. února 2006 a připomínky společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ dne 21. února 2006.

| (9) | Poté, co maďarské orgány potvrdily, že informace (10) poskytnuté v rámci tohoto řízení třetí stranou budou spravovány důvěrně, Komise výše uvedené připomínky odeslala Maďarské republice ve svém dopise ze dne 25. dubna 2006. |
| --- | --- |

(9)

Poté, co maďarské orgány potvrdily, že informace (10) poskytnuté v rámci tohoto řízení třetí stranou budou spravovány důvěrně, Komise výše uvedené připomínky odeslala Maďarské republice ve svém dopise ze dne 25. dubna 2006.

| (10) | Maďarské orgány předložily první část svých poznámek týkajících se připomínek třetích stran v dopise ze dne 28. června 2006, zaevidovaném dne 29. června 2006, druhou část pak v dopise ze dne 24. července 2006, zaevidovaném dne 25. července 2006. |
| --- | --- |

(10)

Maďarské orgány předložily první část svých poznámek týkajících se připomínek třetích stran v dopise ze dne 28. června 2006, zaevidovaném dne 29. června 2006, druhou část pak v dopise ze dne 24. července 2006, zaevidovaném dne 25. července 2006.

| (11) | V souvislosti s plánovanými změnami právních předpisů týkajících se maďarského odvětví energetiky členka Komise N. Kroes ve svém dopise ze dne 17. října 2006 adresovaném panu ministrovi Kóka požádala maďarskou vládu, aby v rámci nových právních předpisů v souladu s právními předpisy Unie byly vyřešeny otázky týkající se DDD a veškerých potencionálních kompenzačních opatření. |
| --- | --- |

(11)

V souvislosti s plánovanými změnami právních předpisů týkajících se maďarského odvětví energetiky členka Komise N. Kroes ve svém dopise ze dne 17. října 2006 adresovaném panu ministrovi Kóka požádala maďarskou vládu, aby v rámci nových právních předpisů v souladu s právními předpisy Unie byly vyřešeny otázky týkající se DDD a veškerých potencionálních kompenzačních opatření.

| (12) | Společnost „AES-Tisza“ předložila dne 19. prosince 2006 další připomínky, kdy formulovala námitky vůči několika aspektům postupu Komise. |
| --- | --- |

(12)

Společnost „AES-Tisza“ předložila dne 19. prosince 2006 další připomínky, kdy formulovala námitky vůči několika aspektům postupu Komise.

| (13) | V dopise ze dne 21. listopadu 2006, zaevidovaném dne 23. listopadu 2006, a dále v dopise ze dne 15. ledna 2007 zaevidovaném téhož dne, dále na setkáních s Komisí uskutečněných dne 18. prosince 2006 a dne 8. března 2007 maďarské orgány potvrdily svůj záměr provést v souvislosti s liberalizací odvětví energetiky změny v právních předpisech, aby tak současně došlo ke změně stávající situace na trhu velkoobchodu s elektřinou. |
| --- | --- |

(13)

V dopise ze dne 21. listopadu 2006, zaevidovaném dne 23. listopadu 2006, a dále v dopise ze dne 15. ledna 2007 zaevidovaném téhož dne, dále na setkáních s Komisí uskutečněných dne 18. prosince 2006 a dne 8. března 2007 maďarské orgány potvrdily svůj záměr provést v souvislosti s liberalizací odvětví energetiky změny v právních předpisech, aby tak současně došlo ke změně stávající situace na trhu velkoobchodu s elektřinou.

| (14) | Komise dne 23. dubna 2007 požádala o poskytnutí dalších informací. Maďarská republika odeslala svou odpověď na tento požadavek dne 5. června 2007 a dne 6. srpna 2007 tuto odpověď doplnila dalšími informacemi. |
| --- | --- |

(14)

Komise dne 23. dubna 2007 požádala o poskytnutí dalších informací. Maďarská republika odeslala svou odpověď na tento požadavek dne 5. června 2007 a dne 6. srpna 2007 tuto odpověď doplnila dalšími informacemi.

| (15) | Dne 4. května 2007 maďarské orgány informovaly Komisi, že byla vytvořena pracovní komise za účelem uskutečnění jednání se všemi příslušnými výrobci, jejichž tématem je zrušení nebo provedení významných změn DDD. V této návaznosti vláda dne 11. května 2007 přijala rozhodnutí (11) č. 2080/2007 (V.11.) pojednávající o urovnání dlouhodobých smluv uzavřených v průmyslovém odvětví elektrické energie, ve kterém vláda ustanovuje pracovní komisi řízenou úřadem ministerského předsedy v zájmu toho, aby byla situace DDD neprodleně vyřešena v souladu s pravidly EU vztahujícími se na státní podpory, dále nařizuje zahájení oficiálních jednání o tomto tématu s příslušnými výrobci elektřiny. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 3. července 2007 poskytly Komisi informace o výsledku prvního jednání uskutečněného v červnu roku 2007. |
| --- | --- |

(15)

Dne 4. května 2007 maďarské orgány informovaly Komisi, že byla vytvořena pracovní komise za účelem uskutečnění jednání se všemi příslušnými výrobci, jejichž tématem je zrušení nebo provedení významných změn DDD. V této návaznosti vláda dne 11. května 2007 přijala rozhodnutí (11) č. 2080/2007 (V.11.) pojednávající o urovnání dlouhodobých smluv uzavřených v průmyslovém odvětví elektrické energie, ve kterém vláda ustanovuje pracovní komisi řízenou úřadem ministerského předsedy v zájmu toho, aby byla situace DDD neprodleně vyřešena v souladu s pravidly EU vztahujícími se na státní podpory, dále nařizuje zahájení oficiálních jednání o tomto tématu s příslušnými výrobci elektřiny. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 3. července 2007 poskytly Komisi informace o výsledku prvního jednání uskutečněného v červnu roku 2007.

| (16) | Nový zákon o elektrické energii (12) související s liberalizačním procesem byl zveřejněn dne 2. července 2007, v účinnost vstoupil částečně dne 15. října 2007, částečně pak 1. ledna 2008. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 25. července 2007 informovaly Komisi o výsledcích dosažených v souvislosti s otevřením maďarského trhu s elektrickou energií prostřednictvím nového zákona. Nový zákon však neprovedl změny týkající se DDD uzavřených mezi společností MVM a výrobci elektřiny vyjmenovanými v rozhodnutí o zahájení řízení, které tak zůstaly dále v platnosti beze změny. |
| --- | --- |

(16)

Nový zákon o elektrické energii (12) související s liberalizačním procesem byl zveřejněn dne 2. července 2007, v účinnost vstoupil částečně dne 15. října 2007, částečně pak 1. ledna 2008. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 25. července 2007 informovaly Komisi o výsledcích dosažených v souvislosti s otevřením maďarského trhu s elektrickou energií prostřednictvím nového zákona. Nový zákon však neprovedl změny týkající se DDD uzavřených mezi společností MVM a výrobci elektřiny vyjmenovanými v rozhodnutí o zahájení řízení, které tak zůstaly dále v platnosti beze změny.

| (17) | Komise ve svém dopise ze dne 26. července 2007 odeslala maďarským orgánům další dotazy. |
| --- | --- |

(17)

Komise ve svém dopise ze dne 26. července 2007 odeslala maďarským orgánům další dotazy.

| (18) | Dne 7. září 2007 Komise zaevidovala dopis maďarských orgánů, ve kterém tyto požádaly o poskytnutí dalšího času k úspěšnému dokončení jednání vedených s výrobci. |
| --- | --- |

(18)

Dne 7. září 2007 Komise zaevidovala dopis maďarských orgánů, ve kterém tyto požádaly o poskytnutí dalšího času k úspěšnému dokončení jednání vedených s výrobci.

| (19) | Dne 24. září a dne 31. října 2007 Komise zaznamenala do evidence odpovědi Maďarské republiky na otázky ze dne 26. července 2007. |
| --- | --- |

(19)

Dne 24. září a dne 31. října 2007 Komise zaznamenala do evidence odpovědi Maďarské republiky na otázky ze dne 26. července 2007.

| (20) | Komise dne 14. prosince 2007 v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999 odeslala maďarským orgánům připomenutí, ve kterém uvedla takové otázky, v souvislosti se kterými jsou poskytnuté informace i nadále neúplné. Maďarské orgány reagovaly v dopise ze dne 16. ledna 2008. |
| --- | --- |

(20)

Komise dne 14. prosince 2007 v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999 odeslala maďarským orgánům připomenutí, ve kterém uvedla takové otázky, v souvislosti se kterými jsou poskytnuté informace i nadále neúplné. Maďarské orgány reagovaly v dopise ze dne 16. ledna 2008.

| (21) | Jelikož společnosti „Dunamenti Erőmű“ a „AES-Tisza Erőmű“ neposkytly požadované informace, maďarské orgány konstatovaly, že nemohou podat úplnou odpověď na otázky Komise. |
| --- | --- |

(21)

Jelikož společnosti „Dunamenti Erőmű“ a „AES-Tisza Erőmű“ neposkytly požadované informace, maďarské orgány konstatovaly, že nemohou podat úplnou odpověď na otázky Komise.

| (22) | V návaznosti na tuto skutečnost Komise dne 15. února 2008 přijala opatření za účelem poskytnutí informací a Maďarskou republiku vyzvala, aby ve lhůtě 15 dnů poskytla údaje uvedené v rozhodnutí. |
| --- | --- |

(22)

V návaznosti na tuto skutečnost Komise dne 15. února 2008 přijala opatření za účelem poskytnutí informací a Maďarskou republiku vyzvala, aby ve lhůtě 15 dnů poskytla údaje uvedené v rozhodnutí.

| (23) | Dne 27. února společnost „Dunamenti Erőmű“ odeslala Komisi kopii odpovědí, které podala na otázky maďarských orgánů. V tomto dopise společnost „Dunamenti Erőmű“ uvádí důvody, které jí znemožňují zodpovědět položené otázky. Maďarské orgány odeslaly svou odpověď dne 4. a 13. března 2008. Na výslovnou žádost společnosti „Dunamenti Erőmű“ přiložily maďarské orgány ke své odpovědi dopisy společnosti „Dunamenti Erőmű“ ze dne 14. května 2007, dne 21. srpna 2007, dne 13. září 2007, dne 7. prosince 2007, dne 14. ledna 2008 a 20. února 2008, jejichž adresátem bylo Ministerstvo financí a Energetický úřad Maďarské republiky. Maďarské úřady dříve neodeslaly Komisi kopie těchto dopisů (13), avšak v průběhu řízení začlenily do svých odpovědí na otázky Komise takové informace, které považovaly za relevantní. |
| --- | --- |

(23)

Dne 27. února společnost „Dunamenti Erőmű“ odeslala Komisi kopii odpovědí, které podala na otázky maďarských orgánů. V tomto dopise společnost „Dunamenti Erőmű“ uvádí důvody, které jí znemožňují zodpovědět položené otázky. Maďarské orgány odeslaly svou odpověď dne 4. a 13. března 2008. Na výslovnou žádost společnosti „Dunamenti Erőmű“ přiložily maďarské orgány ke své odpovědi dopisy společnosti „Dunamenti Erőmű“ ze dne 14. května 2007, dne 21. srpna 2007, dne 13. září 2007, dne 7. prosince 2007, dne 14. ledna 2008 a 20. února 2008, jejichž adresátem bylo Ministerstvo financí a Energetický úřad Maďarské republiky. Maďarské úřady dříve neodeslaly Komisi kopie těchto dopisů (13), avšak v průběhu řízení začlenily do svých odpovědí na otázky Komise takové informace, které považovaly za relevantní.

| (24) | Z odpovědí maďarských orgánů je zřejmé, že společnost „AES-Tisza Erőmű“ jim nepodala žádnou odpověď. Dne 10. března 2008„AES-Tisza Erőmű“ prostřednictvím telefaxu odeslala člence Komise N. Kroes dopis, ve kterém vyjádřila svůj názor, že veškeré údaje požadované Komisí jsou maďarským orgánům již k dispozici. |
| --- | --- |

(24)

Z odpovědí maďarských orgánů je zřejmé, že společnost „AES-Tisza Erőmű“ jim nepodala žádnou odpověď. Dne 10. března 2008„AES-Tisza Erőmű“ prostřednictvím telefaxu odeslala člence Komise N. Kroes dopis, ve kterém vyjádřila svůj názor, že veškeré údaje požadované Komisí jsou maďarským orgánům již k dispozici.

| (25) | Maďarské úřady ve svém dopise ze dne 13. března 2008 postoupily Komisi údaje vztahující se k otázkám zformulovaným v odst. 1 bodech a)–d) kapitoly III nařízení o poskytnutí informací na základě takových údajů, které měly k dispozici. Neposkytly však doplňující informace k otázce zformulované v odst. 1 bodě e) kapitoly III nařízení o poskytnutí informací v souvislosti s investicemi dvou výše uvedených výrobců elektřiny. |
| --- | --- |

(25)

Maďarské úřady ve svém dopise ze dne 13. března 2008 postoupily Komisi údaje vztahující se k otázkám zformulovaným v odst. 1 bodech a)–d) kapitoly III nařízení o poskytnutí informací na základě takových údajů, které měly k dispozici. Neposkytly však doplňující informace k otázce zformulované v odst. 1 bodě e) kapitoly III nařízení o poskytnutí informací v souvislosti s investicemi dvou výše uvedených výrobců elektřiny.

| (26) | Od zaevidování věci č. HU1/2004 se významná část výměny informací vztahovala na výklad a konkrétní uplatnění sdělení Komise týkajícího se metodiky analýzy státní podpory spojené s převodními náklady (dále jako: „metodika“) (14). Z dokumentů předložených v průběhu řízení bylo zřejmé, že maďarské orgány hodlají zavést systém státní podpory na kompenzaci převodních nákladů, jehož posouzení mohlo být zahrnuto v tomto rozhodnutí. V návaznosti na tuto skutečnost Komise a maďarské orgány v průběhu tohoto řízení projednávaly detaily kompenzačního systému, který by Maďarská republika přijala v zájmu toho, aby tento systém byl v souladu s metodikou. |
| --- | --- |

(26)

Od zaevidování věci č. HU1/2004 se významná část výměny informací vztahovala na výklad a konkrétní uplatnění sdělení Komise týkajícího se metodiky analýzy státní podpory spojené s převodními náklady (dále jako: „metodika“) (14). Z dokumentů předložených v průběhu řízení bylo zřejmé, že maďarské orgány hodlají zavést systém státní podpory na kompenzaci převodních nákladů, jehož posouzení mohlo být zahrnuto v tomto rozhodnutí. V návaznosti na tuto skutečnost Komise a maďarské orgány v průběhu tohoto řízení projednávaly detaily kompenzačního systému, který by Maďarská republika přijala v zájmu toho, aby tento systém byl v souladu s metodikou.

| (27) | Navzdory jednáním technického charakteru týkajících se možných budoucích kompenzačních mechanismů maďarské orgány – do data tohoto rozhodnutí – nepředložily Komisi kompenzační mechanismus schválený vládou. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 13. března 2008 výslovně potvrdily, že v současné době nehodlají výrobcům elektřiny poskytnout kompenzaci převodních nákladů. Výslovně si však vyhradily právo vyplacení takové kompenzace jistým výrobcům elektřiny v pozdější době. |
| --- | --- |

(27)

Navzdory jednáním technického charakteru týkajících se možných budoucích kompenzačních mechanismů maďarské orgány – do data tohoto rozhodnutí – nepředložily Komisi kompenzační mechanismus schválený vládou. Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 13. března 2008 výslovně potvrdily, že v současné době nehodlají výrobcům elektřiny poskytnout kompenzaci převodních nákladů. Výslovně si však vyhradily právo vyplacení takové kompenzace jistým výrobcům elektřiny v pozdější době.

| (28) | Komise ve svém dopise ze dne 7. dubna 2008 požádala maďarské orgány o potvrzení některých údajů. Maďarské orgány odeslaly svou odpověď v dopise zaevidovaném dne 22. dubna 2008. |
| --- | --- |

(28)

Komise ve svém dopise ze dne 7. dubna 2008 požádala maďarské orgány o potvrzení některých údajů. Maďarské orgány odeslaly svou odpověď v dopise zaevidovaném dne 22. dubna 2008.

| (29) | Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 20. května 2008 informovaly Komisi o tom, že DDD společnosti „Paksi Atomerőmű“ byla stranami ukončena s platností ke dni 31. března 2008. Společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ a „Pannonpower Holding Rt.“ sice v průběhu dubna roku 2008 podepsaly dohodu o zrušení jejich DDD, avšak vstoupení v platnost těchto dohod závisí v době tohoto rozhodnutí ještě na schválení akcionářů, respektive úvěrových institucí. |
| --- | --- |

(29)

Maďarské orgány ve svém dopise ze dne 20. května 2008 informovaly Komisi o tom, že DDD společnosti „Paksi Atomerőmű“ byla stranami ukončena s platností ke dni 31. března 2008. Společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ a „Pannonpower Holding Rt.“ sice v průběhu dubna roku 2008 podepsaly dohodu o zrušení jejich DDD, avšak vstoupení v platnost těchto dohod závisí v době tohoto rozhodnutí ještě na schválení akcionářů, respektive úvěrových institucí.

| (30) | Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ ve svém návrhu podaném dne 3. března 2006, zaevidovaném pod číslem jednacím T-80/06 podala k Soudu prvního stupně námitky vůči rozhodnutí o zahájení řízení. Společnost „Csepeli Áramtermelő Kft.“ dne 6. června 2006 požádala, aby se na podpoření žádosti společnosti „Budapesti Erőmű“ mohla zúčastnit řízení jako intervenovaná strana, k čemuž Soud svým usnesením ze dne 11. března 2008 udělil povolení. |
| --- | --- |

(30)

Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ ve svém návrhu podaném dne 3. března 2006, zaevidovaném pod číslem jednacím T-80/06 podala k Soudu prvního stupně námitky vůči rozhodnutí o zahájení řízení. Společnost „Csepeli Áramtermelő Kft.“ dne 6. června 2006 požádala, aby se na podpoření žádosti společnosti „Budapesti Erőmű“ mohla zúčastnit řízení jako intervenovaná strana, k čemuž Soud svým usnesením ze dne 11. března 2008 udělil povolení.

| (31) | Kromě toho jsou proti Maďarské republice vedena dvě řízení u mezinárodního arbitrážního soudu, a to před Mezinárodním centrem pro řešení investičních sporů ve Washingtonu (International Centre for Settlement of Investment Disputes, ICSID), která byla zahájena z podnětu výrobců elektřiny [...] S.A. a [...] – akcionáři maďarských elektráren činných v rámci DDD. Řízení vycházejí z ustanovení pro ochranu investic uvedených ve Smlouvě o energetické chartě. |
| --- | --- |

(31)

Kromě toho jsou proti Maďarské republice vedena dvě řízení u mezinárodního arbitrážního soudu, a to před Mezinárodním centrem pro řešení investičních sporů ve Washingtonu (International Centre for Settlement of Investment Disputes, ICSID), která byla zahájena z podnětu výrobců elektřiny [...] S.A. a [...] – akcionáři maďarských elektráren činných v rámci DDD. Řízení vycházejí z ustanovení pro ochranu investic uvedených ve Smlouvě o energetické chartě.

2.   POPIS OPATŘENÍ

| (32) | V období od 31. prosince 1991 do 31. prosince 2002 byl maďarský trh s elektřinou soustředěn v okruhu jediného velkoobchodníka pro velkoodběratele, společnosti „Magyar Villamos Művek“ (MVM), („Single Buyer“ aneb model „jediný kupující“). MVM je společnost, jejímž vlastníkem je z 99,9 % stát a jejíž činnost zahrnuje výrobu elektřiny, velkoobchod, přenos a prodej elektřiny. V rámci modelu „jediného kupujícího“ mohly společnosti vyrábějící elektřinu prodávat bezprostředně pouze společnosti MVM (vyjma případů, kdy se této výsady MVM zřekla ve prospěch oblastního poskytovatele elektřiny), a společnost MVM byla jako jediná oprávněna zásobovat elektřinou oblastní poskytovatele elektřiny. Společnost MVM měla na základě zákona o elektrické energii č. XLVIII z roku 1994 (dále jako: I. Zákon o elektrické energii) povinnost zajistit vedle zásady co nejnižších možných nákladů zabezpečení zásobování Maďarska elektřinou. |
| --- | --- |

(32)

V období od 31. prosince 1991 do 31. prosince 2002 byl maďarský trh s elektřinou soustředěn v okruhu jediného velkoobchodníka pro velkoodběratele, společnosti „Magyar Villamos Művek“ (MVM), („Single Buyer“ aneb model „jediný kupující“). MVM je společnost, jejímž vlastníkem je z 99,9 % stát a jejíž činnost zahrnuje výrobu elektřiny, velkoobchod, přenos a prodej elektřiny. V rámci modelu „jediného kupujícího“ mohly společnosti vyrábějící elektřinu prodávat bezprostředně pouze společnosti MVM (vyjma případů, kdy se této výsady MVM zřekla ve prospěch oblastního poskytovatele elektřiny), a společnost MVM byla jako jediná oprávněna zásobovat elektřinou oblastní poskytovatele elektřiny. Společnost MVM měla na základě zákona o elektrické energii č. XLVIII z roku 1994 (dále jako: I. Zákon o elektrické energii) povinnost zajistit vedle zásady co nejnižších možných nákladů zabezpečení zásobování Maďarska elektřinou.

| (33) | Zákon o elektrické energii č. CX z roku 2001 (nahradil I. Zákon o elektrické energii, dále jako: II. Zákon o elektrické energii) vstoupil v platnost dne 1. ledna 2003. Podvojný model maďarského energetického systému zůstal v platnosti do 1. ledna 2008, tzn. tedy do doby, kdy nabyl účinnosti zákon o elektrické energii č. LXXXVI z roku 2007 (dále jako: III. Zákon o elektrické energii, nahradil II. Zákon o elektrické energii). Dle tohoto podvojného modelu existoval sektor spotřebitelský a sektor konkurenční a oprávnění spotřebitelé (jejichž okruh se postupně rozšiřoval) byli oprávněni přestoupit do konkurenčního sektoru. Ve spotřebitelském sektoru zůstala společnost MVM nadále jako jediný velkoobchodník, avšak v sektoru volného trhu se objevili i jiní obchodníci. III. Zákon o elektrické energii zrušil spotřebitelský sektor, avšak v souvislosti se spotřebiteli-domácnostmi a několika obchodními spotřebiteli – jak bylo umožněno druhou směrnicí o elektřině (15) – zachoval všeobecnou poskytovatelskou povinnost. |
| --- | --- |

(33)

Zákon o elektrické energii č. CX z roku 2001 (nahradil I. Zákon o elektrické energii, dále jako: II. Zákon o elektrické energii) vstoupil v platnost dne 1. ledna 2003. Podvojný model maďarského energetického systému zůstal v platnosti do 1. ledna 2008, tzn. tedy do doby, kdy nabyl účinnosti zákon o elektrické energii č. LXXXVI z roku 2007 (dále jako: III. Zákon o elektrické energii, nahradil II. Zákon o elektrické energii). Dle tohoto podvojného modelu existoval sektor spotřebitelský a sektor konkurenční a oprávnění spotřebitelé (jejichž okruh se postupně rozšiřoval) byli oprávněni přestoupit do konkurenčního sektoru. Ve spotřebitelském sektoru zůstala společnost MVM nadále jako jediný velkoobchodník, avšak v sektoru volného trhu se objevili i jiní obchodníci. III. Zákon o elektrické energii zrušil spotřebitelský sektor, avšak v souvislosti se spotřebiteli-domácnostmi a několika obchodními spotřebiteli – jak bylo umožněno druhou směrnicí o elektřině (15) – zachoval všeobecnou poskytovatelskou povinnost.

| (34) | I. Zákon o elektrické energii uložil společnosti MVM povinnost zjistit celkové požadavky státu na elektřinu a jednou za dva roky vypracovat Celostátní plán výstavby elektráren. Tento plán musel být předložen ke schválení maďarské vládě a sněmovně. |
| --- | --- |

(34)

I. Zákon o elektrické energii uložil společnosti MVM povinnost zjistit celkové požadavky státu na elektřinu a jednou za dva roky vypracovat Celostátní plán výstavby elektráren. Tento plán musel být předložen ke schválení maďarské vládě a sněmovně.

| (35) | Z I. Zákona o elektrické energii a z podání (16) maďarské vlády vyplývá, že v polovině devadesátých let byly nejnaléhavějšími cíli maďarského energetického trhu následující cíle: zabezpečit zásobování energií v Maďarsku při co možná nejnižších nákladech, modernizovat infrastrukturu se zvláštním přihlédnutím k aktuálně platným normám ochrany životního prostředí, dále provést nutnou restrukturalizaci odvětví poskytovatelů elektřiny. V zájmu realizace těchto všeobecných cílů byly nabídnuty dlouhodobé kupní dohody o elektřině takovým zahraničním investorům, kteří se zavázali, že budou investovat do výstavby a modernizace maďarských elektráren. Jednotlivé DDD podepsaly jednak elektrárny, jednak společnost MVM. |
| --- | --- |

(35)

Z I. Zákona o elektrické energii a z podání (16) maďarské vlády vyplývá, že v polovině devadesátých let byly nejnaléhavějšími cíli maďarského energetického trhu následující cíle: zabezpečit zásobování energií v Maďarsku při co možná nejnižších nákladech, modernizovat infrastrukturu se zvláštním přihlédnutím k aktuálně platným normám ochrany životního prostředí, dále provést nutnou restrukturalizaci odvětví poskytovatelů elektřiny. V zájmu realizace těchto všeobecných cílů byly nabídnuty dlouhodobé kupní dohody o elektřině takovým zahraničním investorům, kteří se zavázali, že budou investovat do výstavby a modernizace maďarských elektráren. Jednotlivé DDD podepsaly jednak elektrárny, jednak společnost MVM.

| (36) | DDD uzavřené mezi MVM a jednotlivými elektrárnami (17) vytvořily vyrovnané výrobní portfolio, které společnosti MVM umožňuje splnit její povinnost týkající se zabezpečení zásobování elektřinou. DDD umožňují společnosti MVM, aby splnila jak požadavek na stálé zatížení (s uhelnými elektrárnami a jadernou elektrárnou), tak požadavek na zatížení ve špičce (s plynovými elektrárnami). |
| --- | --- |

(36)

DDD uzavřené mezi MVM a jednotlivými elektrárnami (17) vytvořily vyrovnané výrobní portfolio, které společnosti MVM umožňuje splnit její povinnost týkající se zabezpečení zásobování elektřinou. DDD umožňují společnosti MVM, aby splnila jak požadavek na stálé zatížení (s uhelnými elektrárnami a jadernou elektrárnou), tak požadavek na zatížení ve špičce (s plynovými elektrárnami).

| (37) | Ve smyslu DDD jsou výrobci elektřiny povinni odpovídajícím způsobem udržovat a provozovat výrobní jednotky. DDD tak společnosti MVM vytěžují úplnou výrobní kapacitu elektráren (MW) nebo převážnou část této kapacity. Vytěžování kapacity je nezávislé na skutečném využití elektrárny. Kromě vytížené kapacity je MVM povinna od každé elektrárny činné v rámci DDD odkupovat určené minimální (MWh) množství elektřiny (garantovaný odběr). |
| --- | --- |

(37)

Ve smyslu DDD jsou výrobci elektřiny povinni odpovídajícím způsobem udržovat a provozovat výrobní jednotky. DDD tak společnosti MVM vytěžují úplnou výrobní kapacitu elektráren (MW) nebo převážnou část této kapacity. Vytěžování kapacity je nezávislé na skutečném využití elektrárny. Kromě vytížené kapacity je MVM povinna od každé elektrárny činné v rámci DDD odkupovat určené minimální (MWh) množství elektřiny (garantovaný odběr).

| (38) | Několik DDD obsahuje tzv. „systémové služby“ (18) v případě takových elektráren, které jsou z technického hlediska schopny tyto poskytovat. MVM tyto systémové služby nabízí společnosti MAVIR řídicí soustavu. |
| --- | --- |

(38)

Několik DDD obsahuje tzv. „systémové služby“ (18) v případě takových elektráren, které jsou z technického hlediska schopny tyto poskytovat. MVM tyto systémové služby nabízí společnosti MAVIR řídicí soustavu.

| (39) | DDD uzavřené v letech 1995–1996 (sedm z deseti kontrolovaných DDD) byly stranami podepsány v rámci přípravy privatizace elektráren. Tyto DDD byly uzavřeny dle vzoru smlouvy, který byl na žádost maďarské vlády vypracován mezinárodní advokátní kanceláří. Podpis těchto DDD nebyl realizován v rámci výběrového řízení. Avšak privatizace elektráren probíhala v rámci výběrového řízení. DDD (podepsané před privatizací) byly součástí privatizačních smluv. Po privatizaci bylo několik takových dohod (především dohody uzavřené s elektrárnou „Mátrai Erőmű“, „Tiszai Erőmű“ a „Dunamenti Erőmű“) stranami částečně modifikováno. |
| --- | --- |

(39)

DDD uzavřené v letech 1995–1996 (sedm z deseti kontrolovaných DDD) byly stranami podepsány v rámci přípravy privatizace elektráren. Tyto DDD byly uzavřeny dle vzoru smlouvy, který byl na žádost maďarské vlády vypracován mezinárodní advokátní kanceláří. Podpis těchto DDD nebyl realizován v rámci výběrového řízení. Avšak privatizace elektráren probíhala v rámci výběrového řízení. DDD (podepsané před privatizací) byly součástí privatizačních smluv. Po privatizaci bylo několik takových dohod (především dohody uzavřené s elektrárnou „Mátrai Erőmű“, „Tiszai Erőmű“ a „Dunamenti Erőmű“) stranami částečně modifikováno.

| (40) | DDD podepsaná v roce 1997 se společností „Csepeli Áramtermelő Kft.“ byla uzavřena dle poněkud odlišného vzoru smlouvy. Ani uzavření této dohody neproběhlo v rámci výběrového řízení a také souviselo s privatizací elektrárny. |
| --- | --- |

(40)

DDD podepsaná v roce 1997 se společností „Csepeli Áramtermelő Kft.“ byla uzavřena dle poněkud odlišného vzoru smlouvy. Ani uzavření této dohody neproběhlo v rámci výběrového řízení a také souviselo s privatizací elektrárny.

| (41) | DDD uzavřená v případě elektrárny „Újpesti Erőmű“ (jedna ze tří elektráren společnosti „Budapesti Erőmű“) byla podepsána se společností „Budapesti Erőmű“ v roce 1997, také bez výběrového řízení. |
| --- | --- |

(41)

DDD uzavřená v případě elektrárny „Újpesti Erőmű“ (jedna ze tří elektráren společnosti „Budapesti Erőmű“) byla podepsána se společností „Budapesti Erőmű“ v roce 1997, také bez výběrového řízení.

| (42) | Pouze podepsání DDD s elektrárnou „Kispesti Erőmű“ (další, již zastaralá elektrárna společnosti „Budapesti Erőmű“, která byla v té době prakticky v přestavbě) proběhlo po skončení veřejného výběrového řízení v roce 2001. |
| --- | --- |

(42)

Pouze podepsání DDD s elektrárnou „Kispesti Erőmű“ (další, již zastaralá elektrárna společnosti „Budapesti Erőmű“, která byla v té době prakticky v přestavbě) proběhlo po skončení veřejného výběrového řízení v roce 2001.

| (43) | V letech 2000–2004 znamenala kapacita vytížená DDD přibližně 80 % z celkového množství spotřeby elektřiny (MW) v Maďarsku. Od roku 2005 až do data tohoto rozhodnutí se tento podíl pohyboval okolo 60–70 %. Zrušením DDD by se tento podíl v období let 2011 až 2024 podle předpokladů postupně snižoval (19). |
| --- | --- |

(43)

V letech 2000–2004 znamenala kapacita vytížená DDD přibližně 80 % z celkového množství spotřeby elektřiny (MW) v Maďarsku. Od roku 2005 až do data tohoto rozhodnutí se tento podíl pohyboval okolo 60–70 %. Zrušením DDD by se tento podíl v období let 2011 až 2024 podle předpokladů postupně snižoval (19).

| (44) | V době přistoupení Maďarska k EU (1. květen 2004) bylo stále ještě v platnosti deset DDD z téměř dvaceti dohod podepsaných v letech 1995 až 2001. |
| --- | --- |

(44)

V době přistoupení Maďarska k EU (1. květen 2004) bylo stále ještě v platnosti deset DDD z téměř dvaceti dohod podepsaných v letech 1995 až 2001.

| (45) | Toto rozhodnutí se vztahuje pouze na DDD, které byly 1. května 2004 v platnosti. Rozhodnutí se tedy nevztahuje na DDD zrušené před tímto datem. Přestože některé DDD byly stranami v průběhu dubna 2008 dobrovolně zrušeny (viz výše odstavec (28) preambule), toto rozhodnutí se vztahuje i na tyto DDD a prověřuje charakter státní podpory, dále slučitelnost se společným trhem v období mezi 1. květnem 2004 a datem jejich zrušení (duben 2008). |
| --- | --- |

(45)

Toto rozhodnutí se vztahuje pouze na DDD, které byly 1. května 2004 v platnosti. Rozhodnutí se tedy nevztahuje na DDD zrušené před tímto datem. Přestože některé DDD byly stranami v průběhu dubna 2008 dobrovolně zrušeny (viz výše odstavec (28) preambule), toto rozhodnutí se vztahuje i na tyto DDD a prověřuje charakter státní podpory, dále slučitelnost se společným trhem v období mezi 1. květnem 2004 a datem jejich zrušení (duben 2008).

| (46) | Elektrárny spadající pod účinnost tohoto rozhodnutí a fungující v rámci DDD jsou uvedeny v následující tabulce. Doba trvání DDD uvedená v této tabulce označuje původně stanovenou – vymezenou samotnými DDD – dobu ukončení.

  Tabulka 1


  Přehled výrobců vázaných DDD, většinových majitelů a doby trvání DDD









  Název výrobní společnosti | Skupina většinového majitele | Elektrárna fungující v rámci DDD | Doba trvání DDD |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Budapesti Erőmű Rt. | EDF | Kelenföldi Erőmű | 1996–2011 |
| Újpesti Erőmű | 1997–2021 |
| Kispesti Erőmű | 2001–2024 |
| Dunamenti Erőmű Rt. | Electrabel | Dunamenti F bloky | 1995–2010
  (podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996) |
| Dunamenti G2 blok | 1995–2015
  (podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996) |
| Mátrai Erőmű Rt. | RWE | Mátrai Erőmű | 1995–2022
  (původní doba trvání: do 2015, v roce 2005 prodloužena do roku 2022) |
| AES-Tisza Erőmű Kft. | AES | Tisza II Erőmű | 1995–2016
  (podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)
  (...) |
| Csepeli Áramtermelő Kft. | ATEL | Csepel II Erőmű | 1997–2020
  (podepsána v roce 1997, v platnost vstoupila v roce 2000) |
| Paksi Atomerőmű Rt. | MVM | Paksi Atomerőmű | 1995–2017 (20)

  (podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996) |
| Pannonpower Holding Rt. | Dalkia | Pécsi Erőmű | 1995–2010
  (podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996) |

(46)

Elektrárny spadající pod účinnost tohoto rozhodnutí a fungující v rámci DDD jsou uvedeny v následující tabulce. Doba trvání DDD uvedená v této tabulce označuje původně stanovenou – vymezenou samotnými DDD – dobu ukončení.

Tabulka 1

Přehled výrobců vázaných DDD, většinových majitelů a doby trvání DDD

Název výrobní společnosti

Skupina většinového majitele

Elektrárna fungující v rámci DDD

Doba trvání DDD

Budapesti Erőmű Rt.

EDF

Kelenföldi Erőmű

1996–2011

Újpesti Erőmű

1997–2021

Kispesti Erőmű

2001–2024

Dunamenti Erőmű Rt.

Electrabel

Dunamenti F bloky

1995–2010

(podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)

Dunamenti G2 blok

1995–2015

(podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)

Mátrai Erőmű Rt.

RWE

Mátrai Erőmű

1995–2022

(původní doba trvání: do 2015, v roce 2005 prodloužena do roku 2022)

AES-Tisza Erőmű Kft.

AES

Tisza II Erőmű

1995–2016

(podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)

(...)

Csepeli Áramtermelő Kft.

ATEL

Csepel II Erőmű

1997–2020

(podepsána v roce 1997, v platnost vstoupila v roce 2000)

Paksi Atomerőmű Rt.

MVM

Paksi Atomerőmű

1995–2017 (20)

(podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)

Pannonpower Holding Rt.

Dalkia

Pécsi Erőmű

1995–2010

(podepsána v roce 1995, v platnost vstoupila v roce 1996)

| (47) | V rozhodnutí vlády č. 1074/1995 (4.VIII.) o regulaci cen elektřiny se vláda zavázala, že od 1. ledna 1997 (v tzv. prvním cyklu regulace cen) musí „distribuční a konečná spotřebitelská cena kromě odůvodněných provozních nákladů zahrnovat také 8 % zisk kapitálového poměru“. Tímto vláda elektrárnám fungujícím v rámci dohod DDD zaručovala návratnost kapitálu ve výši 8 %. |
| --- | --- |

(47)

V rozhodnutí vlády č. 1074/1995 (4.VIII.) o regulaci cen elektřiny se vláda zavázala, že od 1. ledna 1997 (v tzv. prvním cyklu regulace cen) musí „distribuční a konečná spotřebitelská cena kromě odůvodněných provozních nákladů zahrnovat také 8 % zisk kapitálového poměru“. Tímto vláda elektrárnám fungujícím v rámci dohod DDD zaručovala návratnost kapitálu ve výši 8 %.

| (48) | Od 1. ledna 2001 (od počátku druhého cyklu regulace cen) zahrnovaly oficiální ceny návratnost ve výši 9,8 % poměru prostředků elektrárnám. Zvýšení procenta neznamenalo nutně změnu skutečných částek, jelikož se základ dvou záloh návratnosti od sebe odlišoval (základem výpočtu první zálohy je vlastní kapitál, druhé pak hodnota prostředků). Ceny reflektovaly změny inflace. |
| --- | --- |

(48)

Od 1. ledna 2001 (od počátku druhého cyklu regulace cen) zahrnovaly oficiální ceny návratnost ve výši 9,8 % poměru prostředků elektrárnám. Zvýšení procenta neznamenalo nutně změnu skutečných částek, jelikož se základ dvou záloh návratnosti od sebe odlišoval (základem výpočtu první zálohy je vlastní kapitál, druhé pak hodnota prostředků). Ceny reflektovaly změny inflace.

| (49) | Oficiální ceny týkající se elektráren zůstaly v platnosti do 31. prosince 2003. |
| --- | --- |

(49)

Oficiální ceny týkající se elektráren zůstaly v platnosti do 31. prosince 2003.

| (50) | V době regulace cen Energetický úřad Maďarské republiky analyzoval strukturu nákladů každé jednotlivé elektrárny a cenu za elektřinu vykupovanou společností MVM stanovil tak, že byla zajištěna výše garantovaného zisku. |
| --- | --- |

(50)

V době regulace cen Energetický úřad Maďarské republiky analyzoval strukturu nákladů každé jednotlivé elektrárny a cenu za elektřinu vykupovanou společností MVM stanovil tak, že byla zajištěna výše garantovaného zisku.

| (51) | K rejstříku nákladů krytých uvedeným mechanismem stanovení ceny náležely následující hlavní nákladové položky (21):
  —   stálé (fixní) náklady: amortizace, pojištění, určité stálé náklady na údržbu a provoz, úvěrové úroky, rekultivační náklady, daně, náklady personálního charakteru, náklady na ochranu životního prostředí, v případě jaderné elektrárny platby Ústřednímu nukleárnímu fondu a mimořádné výlohy,
  —   proměnlivé náklady: náklady na palivo. |
| --- | --- |

(51)

K rejstříku nákladů krytých uvedeným mechanismem stanovení ceny náležely následující hlavní nákladové položky (21):

—   stálé (fixní) náklady: amortizace, pojištění, určité stálé náklady na údržbu a provoz, úvěrové úroky, rekultivační náklady, daně, náklady personálního charakteru, náklady na ochranu životního prostředí, v případě jaderné elektrárny platby Ústřednímu nukleárnímu fondu a mimořádné výlohy,

—   proměnlivé náklady: náklady na palivo.

| (52) | Úlohou Energetického úřadu Maďarské republiky byla kontrola, zda kryté výlohy byly skutečně vzniklé a nutné náklady. |
| --- | --- |

(52)

Úlohou Energetického úřadu Maďarské republiky byla kontrola, zda kryté výlohy byly skutečně vzniklé a nutné náklady.

| (53) | Oficiální ceny převýšily ceny stanovené v DDD. |
| --- | --- |

(53)

Oficiální ceny převýšily ceny stanovené v DDD.

| (54) | Ceny od 1. ledna 2004 byly stanoveny dle cenového vzorce v DDD. Přesný obsah cenových vzorců byl dohodnut v rámci ročních jednání o cenách uskutečněných mezi MVM a výrobci elektřiny. |
| --- | --- |

(54)

Ceny od 1. ledna 2004 byly stanoveny dle cenového vzorce v DDD. Přesný obsah cenových vzorců byl dohodnut v rámci ročních jednání o cenách uskutečněných mezi MVM a výrobci elektřiny.

| (55) | Cenový vzorec DDD sestává z mnoha parametrů, avšak vytvořen je dle stejných principů, jako metodika Energetického úřadu Maďarské republiky uplatňovaná před lednem 2004. Podle podání (22) maďarských orgánů byla příloha DDD stanovující ceny vypracována v souladu s výše odkazovanými vzorci a pojmy uvedenými v rozhodnutí vlády o regulaci ceny elektřiny č. 1074/1995. (Dle podání „smlouva jakoby překlenula vzorce, pojmy uvedené v Rozhodnutí vlády“.) Výsledkem je, že zásady stanovení ceny v DDD – podobně jako mechanismus stanovení oficiálních cen – vycházejí z kategorií odůvodněných nákladů. |
| --- | --- |

(55)

Cenový vzorec DDD sestává z mnoha parametrů, avšak vytvořen je dle stejných principů, jako metodika Energetického úřadu Maďarské republiky uplatňovaná před lednem 2004. Podle podání (22) maďarských orgánů byla příloha DDD stanovující ceny vypracována v souladu s výše odkazovanými vzorci a pojmy uvedenými v rozhodnutí vlády o regulaci ceny elektřiny č. 1074/1995. (Dle podání „smlouva jakoby překlenula vzorce, pojmy uvedené v Rozhodnutí vlády“.) Výsledkem je, že zásady stanovení ceny v DDD – podobně jako mechanismus stanovení oficiálních cen – vycházejí z kategorií odůvodněných nákladů.

| (56) | Každá samostatná DDD zahrnuje dva cenové elementy: cenu za kapacitu (nebo cenu za poskytnutí k dispozici) hrazenou za rezervovanou kapacitu (MW), která kryje stálé (fixní) náklady a zisk (kapitálové náklady), dále cenu za energii pokrývající nestálé náklady. Různé DDD stanovují další různé ceny. V závislosti na DDD mohou být stanoveny další ceny, bonus/malus ceny, které podněcují výrobce elektřiny k provozu při co možná nejnižších nákladech, dále takové doplňující ceny, ke kterým je výrobce oprávněn např. pro dodržení rezervy, v případě úpravy harmonogramu údržby na žádost MVM, zvýšení výkonu v době špičky, respektive minimalizace zatížení v době minimálního zatížení, apod. Periodické změny ceny za kapacitu (roční, čtvrtletní, měsíční) závisí na mnoha faktorech: aktivace realizovaných projektů modernizace, různé úrokové kategorie, devizové kurzy, indexy inflace, apod. Cena za kapacitu, respektive doplňující ceny pokrývají také systémové služby (tam, kde o tom pojednává i DDD). Ceny za energii souvisejí v podstatě s náklady na palivo a se spotřebou specifického tepla, založeny jsou na principu převedení (pass-through) nestálých nákladů. |
| --- | --- |

(56)

Každá samostatná DDD zahrnuje dva cenové elementy: cenu za kapacitu (nebo cenu za poskytnutí k dispozici) hrazenou za rezervovanou kapacitu (MW), která kryje stálé (fixní) náklady a zisk (kapitálové náklady), dále cenu za energii pokrývající nestálé náklady. Různé DDD stanovují další různé ceny. V závislosti na DDD mohou být stanoveny další ceny, bonus/malus ceny, které podněcují výrobce elektřiny k provozu při co možná nejnižších nákladech, dále takové doplňující ceny, ke kterým je výrobce oprávněn např. pro dodržení rezervy, v případě úpravy harmonogramu údržby na žádost MVM, zvýšení výkonu v době špičky, respektive minimalizace zatížení v době minimálního zatížení, apod. Periodické změny ceny za kapacitu (roční, čtvrtletní, měsíční) závisí na mnoha faktorech: aktivace realizovaných projektů modernizace, různé úrokové kategorie, devizové kurzy, indexy inflace, apod. Cena za kapacitu, respektive doplňující ceny pokrývají také systémové služby (tam, kde o tom pojednává i DDD). Ceny za energii souvisejí v podstatě s náklady na palivo a se spotřebou specifického tepla, založeny jsou na principu převedení (pass-through) nestálých nákladů.

| (57) | Nutno poznamenat, že stanovení kategorií krytých nákladů uvedených v regulaci cen před 1. lednem 2004 se ve všech případech neshodovalo se skutečnostmi uvedenými v DDD. Z podání (23) Maďarské republiky vyplývá, že například cena za kapacitu [...] a elektrárny „Dunamenti Erőmű“ byla dle jejich DDD vyšší, než cena dle regulace. Důvodem je skutečnost, že DDD přihlížely k retrofit, což vedlo k vyšším stálým nákladům. Tyto vyšší stálé náklady se postupně projevovaly (sledujíce postupný retrofit) ve vyšších cenách za kapacitu dle DDD, než jak bylo stanoveno regulací cen. Ve výsledku dvoustranných jednání mezi MVM a výrobci lze pozorovat i další rozdíly mezi cenami dle regulace cen a cenami dle DDD. |
| --- | --- |

(57)

Nutno poznamenat, že stanovení kategorií krytých nákladů uvedených v regulaci cen před 1. lednem 2004 se ve všech případech neshodovalo se skutečnostmi uvedenými v DDD. Z podání (23) Maďarské republiky vyplývá, že například cena za kapacitu [...] a elektrárny „Dunamenti Erőmű“ byla dle jejich DDD vyšší, než cena dle regulace. Důvodem je skutečnost, že DDD přihlížely k retrofit, což vedlo k vyšším stálým nákladům. Tyto vyšší stálé náklady se postupně projevovaly (sledujíce postupný retrofit) ve vyšších cenách za kapacitu dle DDD, než jak bylo stanoveno regulací cen. Ve výsledku dvoustranných jednání mezi MVM a výrobci lze pozorovat i další rozdíly mezi cenami dle regulace cen a cenami dle DDD.

| (58) | Navzdory takovým rozdílům jednotlivé elektrárny fungující v rámci DDD v podáních Maďarské republiky ze dne 20. října 2004 a 20. července 2005 potvrdily, že kategorie nákladů dle metodiky výpočtu cen aplikované po dokončení období cenové regulace se ve velké míře podobaly cenám uplatňovaným Energetickým úřadem Maďarské republiky před daným termínem. |
| --- | --- |

(58)

Navzdory takovým rozdílům jednotlivé elektrárny fungující v rámci DDD v podáních Maďarské republiky ze dne 20. října 2004 a 20. července 2005 potvrdily, že kategorie nákladů dle metodiky výpočtu cen aplikované po dokončení období cenové regulace se ve velké míře podobaly cenám uplatňovaným Energetickým úřadem Maďarské republiky před daným termínem.

| (59) | Ceny dle DDD uplatňované po 1. lednu 2004 tak i nadále vycházely z výpočtu odůvodněných (stálých a proměnlivých) nákladů + zisku. |
| --- | --- |

(59)

Ceny dle DDD uplatňované po 1. lednu 2004 tak i nadále vycházely z výpočtu odůvodněných (stálých a proměnlivých) nákladů + zisku.

| (60) | Z výše uvedeného vyplývá, že regulace cen dnem 31. prosince 2003 skončila, avšak ceny ve skutečnosti liberalizovány nebyly, protože na základě DDD výrobní cenu elektřiny i nadále určoval princip návratnosti investic. (24) |
| --- | --- |

(60)

Z výše uvedeného vyplývá, že regulace cen dnem 31. prosince 2003 skončila, avšak ceny ve skutečnosti liberalizovány nebyly, protože na základě DDD výrobní cenu elektřiny i nadále určoval princip návratnosti investic. (24)

| (61) | Dne 6. února 2006 přijal maďarský parlament zákon č. XXXV (25) z roku 2006 a tak byl obnoven proces oficiální regulace cen v rámci DDD v souvislosti s elektřinou prodávanou společnosti MVM. První cenové nařízení vstoupilo v účinnost 9. prosince 2006. Počínaje tímto datem vládní regulace cen přibližně na dobu jednoho roku (do 31. prosince 2007) opět přepsala cenový vzorec uvedený v DDD. |
| --- | --- |

(61)

Dne 6. února 2006 přijal maďarský parlament zákon č. XXXV (25) z roku 2006 a tak byl obnoven proces oficiální regulace cen v rámci DDD v souvislosti s elektřinou prodávanou společnosti MVM. První cenové nařízení vstoupilo v účinnost 9. prosince 2006. Počínaje tímto datem vládní regulace cen přibližně na dobu jednoho roku (do 31. prosince 2007) opět přepsala cenový vzorec uvedený v DDD.

| (62) | Počínaje dnem 1. ledna 2008 – v souvislosti s liberalizací trhu – III. Zákon o elektrické energii zrušil oficiální výrobní ceny, stejně jako podvojný model zahrnující spotřebitelský sektor a sektor volného trhu. |
| --- | --- |

(62)

Počínaje dnem 1. ledna 2008 – v souvislosti s liberalizací trhu – III. Zákon o elektrické energii zrušil oficiální výrobní ceny, stejně jako podvojný model zahrnující spotřebitelský sektor a sektor volného trhu.

| (63) | Následovně od 1. ledna 2008 byla cena za elektřinu od výrobců elektřiny prodávanou společnosti MVM opět určena cenovým vzorcem dle DDD. Principy pro stanovení těchto cenových vzorců se od doby poslední aplikace nezměnily: jsou tedy shodné s principy platnými v období mezi 1. lednem 2004 a 8. prosincem 2006 (viz výše odstavec (54)–(59) preambule). |
| --- | --- |

(63)

Následovně od 1. ledna 2008 byla cena za elektřinu od výrobců elektřiny prodávanou společnosti MVM opět určena cenovým vzorcem dle DDD. Principy pro stanovení těchto cenových vzorců se od doby poslední aplikace nezměnily: jsou tedy shodné s principy platnými v období mezi 1. lednem 2004 a 8. prosincem 2006 (viz výše odstavec (54)–(59) preambule).

| (64) | V souladu s tímto se tvorba cen výrobců fungujících v rámci DDD i nadále řídí principem návratnosti investic. |
| --- | --- |

(64)

V souladu s tímto se tvorba cen výrobců fungujících v rámci DDD i nadále řídí principem návratnosti investic.

| (65) | DDD rezervují společnosti MVM celkovou kapacitu nebo převážnou část kapacity výrobních jednotek činných v rámci DDD.

  Tabulka 2


  Výkon tuzemských výrobců v Maďarsku
   (26)










  (MW) |
| --- | --- |
| Kapacita | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Nominální výkon (27) | 8 777 | 8 595 | 8 691 | 8 986 |
| Stálý využitelný výkon (28) | 8 117 | 8 189 | 8 097 | 8 391 |
| Využitelný výkon (29) | 7 252 | 7 792 | 7 186 | 7 945 |
| Zatížení maďarské elektrické soustavy ve špičce | 6 356 | 6 409 | 6 432 | 6 605 |

(65)

DDD rezervují společnosti MVM celkovou kapacitu nebo převážnou část kapacity výrobních jednotek činných v rámci DDD.

Tabulka 2

Výkon tuzemských výrobců v Maďarsku
   (26)

(MW)

Kapacita

2004

2005

2006

2007

Nominální výkon (27)

8 777

8 595

8 691

8 986

Stálý využitelný výkon (28)

8 117

8 189

8 097

8 391

Využitelný výkon (29)

7 252

7 792

7 186

7 945

Zatížení maďarské elektrické soustavy ve špičce

6 356

6 409

6 432

6 605

Tabulka 3

Výrobní kapacita elektráren činných v rámci DDD
   (30)

| (MW) |
| --- |
| Elektrárna | Kapacita | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Kelenföld | Využitelný výkon | 90,1 | 97,6 | 97,2 | 78,0 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici (31) | 83,3 | 89,8 | 89,4 | 71,9 |
| Újpest | Využitelný výkon | 106,3 | 106,1 | 106,2 | 106,0 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 99 | 98,8 | 98,9 | 98,7 |
| Kispest | Využitelný výkon | 46,1 | 110,2 | 110,2 | 109,6 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 43 | 102,6 | 102,6 | 102,3 |
| Dunamenti F | Využitelný výkon | 1 020 | 1 020 | 1 020 | 1 020 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 928,2 | 923,1 | 923,1 | 923,1 |
| Dunamenti G2 | Využitelný výkon | 187,6 | 223,1 | 223,1 | 223,7 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 178,4 | 212,4 | 212,4 | 213 |
| AES-Tisza | Využitelný výkon | 638,0 | 824,7 | 824,7 | 824,7 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | [...] (32) | [...] (33) | [...] (33) | [...] (33) |
| Csepeli | Využitelný výkon | 348,9 | 331 | 355 | 349,5 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 323 | 307 | 329 | 324 |
| Pannon | Využitelný výkon | 25,9 | 25,9 | 25,9 | 25,9 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 20,1 | 20,1 | 20,1 | 20,1 |
| Mátrai | Využitelný výkon | 593 | 552 | 552 | 552 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 496 | 460 | 460 | 460 |
| Paks | Využitelný výkon | 1 597 | 1 596 | 1 596 | 1 596 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici | 1 486 | 1 486 | 1 485 | 1 485 |
| Celkový využitelný výkon elektráren činných v rámci DDD | | 4 652,0 | 4 886,6 | 4 910,3 | 4 885,4 |
| Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici celkem | | [...] (34) | [...] (35) | [...] (36) | [...] (37) |

(MW)

Elektrárna

Kapacita

2004

2005

2006

2007

Kelenföld

Využitelný výkon

90,1

97,6

97,2

78,0

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici (31)

83,3

89,8

89,4

71,9

Újpest

Využitelný výkon

106,3

106,1

106,2

106,0

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

99

98,8

98,9

98,7

Kispest

Využitelný výkon

46,1

110,2

110,2

109,6

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

43

102,6

102,6

102,3

Dunamenti F

Využitelný výkon

1 020

1 020

1 020

1 020

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

928,2

923,1

923,1

923,1

Dunamenti G2

Využitelný výkon

187,6

223,1

223,1

223,7

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

178,4

212,4

212,4

213

AES-Tisza

Využitelný výkon

638,0

824,7

824,7

824,7

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

[...] (32)

[...] (33)

[...] (33)

[...] (33)

Csepeli

Využitelný výkon

348,9

331

355

349,5

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

323

307

329

324

Pannon

Využitelný výkon

25,9

25,9

25,9

25,9

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

20,1

20,1

20,1

20,1

Mátrai

Využitelný výkon

593

552

552

552

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

496

460

460

460

Paks

Využitelný výkon

1 597

1 596

1 596

1 596

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici

1 486

1 486

1 485

1 485

Celkový využitelný výkon elektráren činných v rámci DDD

4 652,0

4 886,6

4 910,3

4 885,4

Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici celkem

[...] (34)

[...] (35)

[...] (36)

[...] (37)

| (66) | Z výše uvedených údajů vyplývá, že v hodnoceném období společnost MVM rezervuje DDD přibližně 60 % z využitelného výkonu v Maďarsku. V případě přihlédnutí ke skutečně využitelnému výkonu a samospotřebě je tento poměr vyšší, než je výše uvedeno. |
| --- | --- |

(66)

Z výše uvedených údajů vyplývá, že v hodnoceném období společnost MVM rezervuje DDD přibližně 60 % z využitelného výkonu v Maďarsku. V případě přihlédnutí ke skutečně využitelnému výkonu a samospotřebě je tento poměr vyšší, než je výše uvedeno.

| (67) | Z výše uvedených tabulek dále vyplývá, že DDD rezervují pro společnost MVM celkovou nebo významnou část stávající kapacity jednotlivých elektráren. |
| --- | --- |

(67)

Z výše uvedených tabulek dále vyplývá, že DDD rezervují pro společnost MVM celkovou nebo významnou část stávající kapacity jednotlivých elektráren.

| (68) | Společnost MVM platí poplatek za rezervaci kapacity (viz výše uvedený odstavec (56) preambule), nezávisle na skutečném využití kapacity elektrárny. |
| --- | --- |

(68)

Společnost MVM platí poplatek za rezervaci kapacity (viz výše uvedený odstavec (56) preambule), nezávisle na skutečném využití kapacity elektrárny.

| (69) | Dovozní kapacita Maďarska je 1 000–1 300 MW. Z dovozní kapacity je pro společnost MVM vázáno zhruba 600 MW jinými dlouhodobými smlouvami. |
| --- | --- |

(69)

Dovozní kapacita Maďarska je 1 000–1 300 MW. Z dovozní kapacity je pro společnost MVM vázáno zhruba 600 MW jinými dlouhodobými smlouvami.

| (70) | Když společnost MVM skutečně využije rezervovanou kapacitu a od elektrárny vykupuje elektřinu, pak za převzatou energii hradí cenu za energii (výše uvedený odstavec (56) preambule). |
| --- | --- |

(70)

Když společnost MVM skutečně využije rezervovanou kapacitu a od elektrárny vykupuje elektřinu, pak za převzatou energii hradí cenu za energii (výše uvedený odstavec (56) preambule).

| (71) | V případě každé elektrárny zaručují DDD určitý minimální odběr. |
| --- | --- |

(71)

V případě každé elektrárny zaručují DDD určitý minimální odběr.

| (72) | Tuzemská výroba elektřiny v Maďarsku se pohybuje ročně mezi 32 a 36 TWh (= 32–36 000 000 GWh).

  Tabulka 4


  Vyrobená elektřina dle DDD
   (38)











  (GWh) |
| --- | --- |
| Elektrárna | Vyrobená elektřina | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Budapesti
  (včetně elektráren Kelenföldi, Újpesti a Kispesti) | Celková produkce elektřiny | 1 228 | 1 510 | 1 643 | 1 742 |
| Samospotřeba elektrárny | 87 | 89 | 91 | 84 |
| Zaručený odběr | Kelenföld:
  (...)
  Újpest:
  (...)
  Kispest:
  (...) | Kelenföld:
  (...)
  Újpest:
  (...)
  Kispest:
  (...) | Kelenföld:
  (...)
  Újpest:
  (...)
  Kispest:
  (...) | Kelenföld:
  (...)
  Újpest:
  (...)
  Kispest:
  (...) |
| Skutečný odběr | 939 | 1 302 | 1 451 | 1 538 |
| Dunamenti (39) (F + G2) | Celková produkce elektřiny | 4 622 | 3 842 | 3 450 | 4 300 |
| Samospotřeba elektrárny | 174 | 148 | 147 | 188 |
| Zaručený odběr | F: [...]
  G2: [...] | F: [...]
  G2: [...] | F: [...]
  G2: [...] | F: [...]
  G2: [...] |
| Skutečný odběr | 4 232 | 2 888 | 2 495 | 3 296 |
| AES-Tisza | Celková produkce elektřiny | 1 621 | 1 504 | 1 913 | 2 100 |
| Samospotřeba elektrárny | 96 | 97 | 117 | 116 |
| Zaručený odběr | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Skutečný odběr | 1 525 | 1 407 | 1 796 | 1 984 |
| Csepeli | Celková produkce elektřiny | 1 711 | 1 764 | 1 710 | 2 220 |
| Samospotřeba elektrárny | 48 | 49 | 48 | 53 |
| Zaručený odběr | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Skutečný odběr | 1 662 | 1 715 | 1 661 | 2 166 |
| Pannon (39) | Celková produkce elektřiny | 673 | 266 | 237 | 232 |
| Samospotřeba elektrárny | 116 | 52 | 34 | 29 |
| Zaručený odběr | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Skutečný odběr | 361 | 206 | 203 | 203 |
| Mátrai (39) | Celková produkce elektřiny | 5 688 | 5 698 | 5 621 | 6 170 |
| Samospotřeba elektrárny | 675 | 670 | 667 | 710 |
| Zaručený odběr | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Skutečný odběr | 3 730 | 3 762 | 3 587 | 4 082 |
| Paksi | Celková produkce elektřiny | 11 915 | 13 833 | 13 460 | 14 677 |
| Samospotřeba elektrárny | 750 | 821 | 800 | 848 |
| Zaručený odběr | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Skutečný odběr | 11 112 | 13 012 | 12 661 | 13 828 |

(72)

Tuzemská výroba elektřiny v Maďarsku se pohybuje ročně mezi 32 a 36 TWh (= 32–36 000 000 GWh).

Tabulka 4

Vyrobená elektřina dle DDD
   (38)

(GWh)

Elektrárna

Vyrobená elektřina

2004

2005

2006

2007

Budapesti

(včetně elektráren Kelenföldi, Újpesti a Kispesti)

Celková produkce elektřiny

1 228

1 510

1 643

1 742

Samospotřeba elektrárny

87

89

91

84

Zaručený odběr

Kelenföld:

(...)

Újpest:

(...)

Kispest:

(...)

Kelenföld:

(...)

Újpest:

(...)

Kispest:

(...)

Kelenföld:

(...)

Újpest:

(...)

Kispest:

(...)

Kelenföld:

(...)

Újpest:

(...)

Kispest:

(...)

Skutečný odběr

939

1 302

1 451

1 538

Dunamenti (39) (F + G2)

Celková produkce elektřiny

4 622

3 842

3 450

4 300

Samospotřeba elektrárny

174

148

147

188

Zaručený odběr

F: [...]

G2: [...]

F: [...]

G2: [...]

F: [...]

G2: [...]

F: [...]

G2: [...]

Skutečný odběr

4 232

2 888

2 495

3 296

AES-Tisza

Celková produkce elektřiny

1 621

1 504

1 913

2 100

Samospotřeba elektrárny

96

97

117

116

Zaručený odběr

(...)

(...)

(...)

(...)

Skutečný odběr

1 525

1 407

1 796

1 984

Csepeli

Celková produkce elektřiny

1 711

1 764

1 710

2 220

Samospotřeba elektrárny

48

49

48

53

Zaručený odběr

(...)

(...)

(...)

(...)

Skutečný odběr

1 662

1 715

1 661

2 166

Pannon (39)

Celková produkce elektřiny

673

266

237

232

Samospotřeba elektrárny

116

52

34

29

Zaručený odběr

(...)

(...)

(...)

(...)

Skutečný odběr

361

206

203

203

Mátrai (39)

Celková produkce elektřiny

5 688

5 698

5 621

6 170

Samospotřeba elektrárny

675

670

667

710

Zaručený odběr

(...)

(...)

(...)

(...)

Skutečný odběr

3 730

3 762

3 587

4 082

Paksi

Celková produkce elektřiny

11 915

13 833

13 460

14 677

Samospotřeba elektrárny

750

821

800

848

Zaručený odběr

(...)

(...)

(...)

(...)

Skutečný odběr

11 112

13 012

12 661

13 828

| (73) | Zaručené množství odběru je množství, které je MVM povinna v každém roce odebrat nezávisle na skutečných požadavcích trhu. Pokud společnost MVM neodebere stanovené minimální množství, pak je povinna uhradit vzniklé náklady na palivo (v případě elektrárny „Dunamenti Erőmű“, „Kelenföld Erőmű“, „Pécs Erőmű“ a [...] „Erőmű“), veškeré vzniklé náklady nebo položky výrobce na základě dohody o dodávce paliva (v případě společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“), respektive veškeré potvrzené náklady (v případě elektrárny „Kispesti Erőmű“ a „Újpesti Erőmű“). |
| --- | --- |

(73)

Zaručené množství odběru je množství, které je MVM povinna v každém roce odebrat nezávisle na skutečných požadavcích trhu. Pokud společnost MVM neodebere stanovené minimální množství, pak je povinna uhradit vzniklé náklady na palivo (v případě elektrárny „Dunamenti Erőmű“, „Kelenföld Erőmű“, „Pécs Erőmű“ a [...] „Erőmű“), veškeré vzniklé náklady nebo položky výrobce na základě dohody o dodávce paliva (v případě společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“), respektive veškeré potvrzené náklady (v případě elektrárny „Kispesti Erőmű“ a „Újpesti Erőmű“).

3.   DŮVODY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

3.1   DDD

| (74) | V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise k předběžnému závěru, že DDD zajišťují výrobcům elektřiny, kteří tyto dohody podepsali, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES státní podporu. |
| --- | --- |

(74)

V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise k předběžnému závěru, že DDD zajišťují výrobcům elektřiny, kteří tyto dohody podepsali, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES státní podporu.

| (75) | Komise vyjádřila svůj názor, že DDD jsou ve smyslu Aktu o přistoupení (40) příloha IV, kapitola 3, odstavec 1, písmeno c) opatření uplatnitelná i po přistoupení a nejsou považována za stávající podporu, jelikož DDD nesplňují kategorie podpory, které jsou po datu přistoupení na základě předpisů Dokumentu o přistoupení, ve smyslu čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za stávající podpory. |
| --- | --- |

(75)

Komise vyjádřila svůj názor, že DDD jsou ve smyslu Aktu o přistoupení (40) příloha IV, kapitola 3, odstavec 1, písmeno c) opatření uplatnitelná i po přistoupení a nejsou považována za stávající podporu, jelikož DDD nesplňují kategorie podpory, které jsou po datu přistoupení na základě předpisů Dokumentu o přistoupení, ve smyslu čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za stávající podpory.

| (76) | Za prvé, ani jedna z DDD nenabyla účinnosti před 10. prosincem 1994. Za druhé, žádná z DDD není uvedena v seznamu stávajících podpor přiloženém k příloze IV. Aktu o přistoupení, za třetí DDD nebyly Komisi oznámeny v rámci tzv. „prozatímního řízení“. |
| --- | --- |

(76)

Za prvé, ani jedna z DDD nenabyla účinnosti před 10. prosincem 1994. Za druhé, žádná z DDD není uvedena v seznamu stávajících podpor přiloženém k příloze IV. Aktu o přistoupení, za třetí DDD nebyly Komisi oznámeny v rámci tzv. „prozatímního řízení“.

| (77) | Komise byla toho názoru, že zaručená návratnost investic a vysoké ceny garantované DDD zajišťují výrobcům elektřiny činným v rámci DDD hospodářské výhody v porovnání s takovými výrobci elektřiny, kteří nejsou účastníky DDD, včetně případných nových účastníků trhu, dále v porovnání se společnostmi působícími ve srovnatelných odvětvích, kde takové dlouhodobé dohody vůbec nebyly účastníkům trhu nabídnuty. Proto Komise předběžně konstatovala, že opatření znamená pro zmiňované výrobce elektřiny selektivní výhody. |
| --- | --- |

(77)

Komise byla toho názoru, že zaručená návratnost investic a vysoké ceny garantované DDD zajišťují výrobcům elektřiny činným v rámci DDD hospodářské výhody v porovnání s takovými výrobci elektřiny, kteří nejsou účastníky DDD, včetně případných nových účastníků trhu, dále v porovnání se společnostmi působícími ve srovnatelných odvětvích, kde takové dlouhodobé dohody vůbec nebyly účastníkům trhu nabídnuty. Proto Komise předběžně konstatovala, že opatření znamená pro zmiňované výrobce elektřiny selektivní výhody.

| (78) | Komise dále poznamenala, že na trhu s elektřinou byla zahájena volná soutěž, mezi členskými státy se obchoduje s elektřinou, zvláště od data, kdy vstoupila v účinnost směrnice (41) Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou. Následkem toho mohou opatření členského státu, která zajišťují jednotlivým společnostem působícím v odvětví elektrické energie výhodu, zabraňovat společnostem z jiných členských států, aby do daného členského státu vyvážely elektřinu, respektive mohou ovlivňovat vývoz elektřiny z tohoto členského státu do jiných členských států. |
| --- | --- |

(78)

Komise dále poznamenala, že na trhu s elektřinou byla zahájena volná soutěž, mezi členskými státy se obchoduje s elektřinou, zvláště od data, kdy vstoupila v účinnost směrnice (41) Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou. Následkem toho mohou opatření členského státu, která zajišťují jednotlivým společnostem působícím v odvětví elektrické energie výhodu, zabraňovat společnostem z jiných členských států, aby do daného členského státu vyvážely elektřinu, respektive mohou ovlivňovat vývoz elektřiny z tohoto členského státu do jiných členských států.

| (79) | Komise dále zdůraznila, že tyto výhody vycházejí ze státních zdrojů, jelikož uzavření DDD je výsledkem státní politiky realizované prostřednictvím velkoobchodní společnosti MVM, která je ve vlastnictví státu. Podle soudní praxe Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „Soudní dvůr“) v případě, pokud společnost, která je ve vlastnictví státu, používá své prostředky takovým způsobem, který lze přičíst na vrub státu, pak jsou tyto prostředky dle Smlouvy o ES, článek 87, odstavec (1) považovány za státní zdroje. (42) |
| --- | --- |

(79)

Komise dále zdůraznila, že tyto výhody vycházejí ze státních zdrojů, jelikož uzavření DDD je výsledkem státní politiky realizované prostřednictvím velkoobchodní společnosti MVM, která je ve vlastnictví státu. Podle soudní praxe Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „Soudní dvůr“) v případě, pokud společnost, která je ve vlastnictví státu, používá své prostředky takovým způsobem, který lze přičíst na vrub státu, pak jsou tyto prostředky dle Smlouvy o ES, článek 87, odstavec (1) považovány za státní zdroje. (42)

| (80) | Komise tedy dospěla k předběžnému závěru, že DDD poskytované výrobcům elektřiny jsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podpory, které jsou ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec 1, písmeno c) „uplatnitelné i po datu přistoupení“. |
| --- | --- |

(80)

Komise tedy dospěla k předběžnému závěru, že DDD poskytované výrobcům elektřiny jsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podpory, které jsou ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec 1, písmeno c) „uplatnitelné i po datu přistoupení“.

| (81) | Komise dále konstatovala, že k prošetření státní podpory poskytované výrobcům elektřiny je nutné uplatnit metodiku. Na základě dokumentů, které byly k dispozici v době rozhodnutí pojednávajícím o zahájení řízení, vyslovila Komise pochybnosti, zda DDD splňují kritéria uvedená v Metodice. |
| --- | --- |

(81)

Komise dále konstatovala, že k prošetření státní podpory poskytované výrobcům elektřiny je nutné uplatnit metodiku. Na základě dokumentů, které byly k dispozici v době rozhodnutí pojednávajícím o zahájení řízení, vyslovila Komise pochybnosti, zda DDD splňují kritéria uvedená v Metodice.

| (82) | Komise za prvé zpochybnila, zda principy řídící DDD – které znamenají zábrany pro volnou soutěž – jsou slučitelné se základním cílem metodiky, tedy s tím, aby státní podpora napomáhala liberalizaci odvětví formou poměrných protipoložek poskytovaných inkumbentním společnostem vystaveným novým okolnostem soutěže. |
| --- | --- |

(82)

Komise za prvé zpochybnila, zda principy řídící DDD – které znamenají zábrany pro volnou soutěž – jsou slučitelné se základním cílem metodiky, tedy s tím, aby státní podpora napomáhala liberalizaci odvětví formou poměrných protipoložek poskytovaných inkumbentním společnostem vystaveným novým okolnostem soutěže.

| (83) | Za druhé Komise zpochybnila, zda státní podpora obsažená v DDD splňuje detailní kritéria uvedená v Metodice z ohledu výpočtu způsobilých převodních nákladů a stanovení odpovídajících protipoložek. |
| --- | --- |

(83)

Za druhé Komise zpochybnila, zda státní podpora obsažená v DDD splňuje detailní kritéria uvedená v Metodice z ohledu výpočtu způsobilých převodních nákladů a stanovení odpovídajících protipoložek.

3.2   Vládní nařízení č. 183/2002 (23.VIII.) o převodních nákladech

| (84) | V zájmu toho, aby společnost MVM mohla splnit své závazky uvedené v DDD a současně aby distribuční ceny ve spotřebitelském sektoru zůstaly zhruba na úrovni cen na volném trhu, vládní nařízení číslo 183/2002. (23.VIII.) upravilo za dodržení jistých okolností výplatu státní kompenzace společnosti MVM. |
| --- | --- |

(84)

V zájmu toho, aby společnost MVM mohla splnit své závazky uvedené v DDD a současně aby distribuční ceny ve spotřebitelském sektoru zůstaly zhruba na úrovni cen na volném trhu, vládní nařízení číslo 183/2002. (23.VIII.) upravilo za dodržení jistých okolností výplatu státní kompenzace společnosti MVM.

| (85) | Maďarské orgány ve svém původním oznámení (HU 1/2004, které bylo 13. dubna 2005 staženo zpět) považovaly zmiňovanou kompenzaci za státní podporu poskytnutou společnosti MVM. |
| --- | --- |

(85)

Maďarské orgány ve svém původním oznámení (HU 1/2004, které bylo 13. dubna 2005 staženo zpět) považovaly zmiňovanou kompenzaci za státní podporu poskytnutou společnosti MVM.

| (86) | Komise však ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k názoru, že kompenzace není považována za státní podporu poskytovanou MVM, jelikož částka, kterou společnost MVM na základě vládního nařízení č. 183/2002 (23.VIII.) obdržela, je součástí pořizovací ceny vyplácené společností MVM elektrárnám, které jsou ve smluvním vztahu DDD, a proto je to také součást výhod, které výrobci získají prostřednictvím DDD. |
| --- | --- |

(86)

Komise však ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k názoru, že kompenzace není považována za státní podporu poskytovanou MVM, jelikož částka, kterou společnost MVM na základě vládního nařízení č. 183/2002 (23.VIII.) obdržela, je součástí pořizovací ceny vyplácené společností MVM elektrárnám, které jsou ve smluvním vztahu DDD, a proto je to také součást výhod, které výrobci získají prostřednictvím DDD.

| (87) | Proto rozhodnutí o zahájení řízení zahajuje formální vyšetřovací řízení pouze v souvislosti s DDD, a nikoli v souvislosti s vládním nařízením číslo 183/2002 (23.VIII.). |
| --- | --- |

(87)

Proto rozhodnutí o zahájení řízení zahajuje formální vyšetřovací řízení pouze v souvislosti s DDD, a nikoli v souvislosti s vládním nařízením číslo 183/2002 (23.VIII.).

4.   PŘIPOMÍNKY MAĎARSKÉ REPUBLIKY V SOUVISLOSTI S ROZHODNUTÍM O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ

| (88) | Maďarská republika vyjádřila svůj názor, že – s přihlédnutím k rozdílům mezi konkrétními podmínkami – by bylo odůvodněné samostatné posouzení DDD. |
| --- | --- |

(88)

Maďarská republika vyjádřila svůj názor, že – s přihlédnutím k rozdílům mezi konkrétními podmínkami – by bylo odůvodněné samostatné posouzení DDD.

| (89) | V souvislosti s liberalizací maďarského trhu s elektřinou zastává Maďarská republika názor, že z aspektu počtu spotřebitelů volících si volný trh bylo otevření trhů úspěšné (tzn., že odpovídalo evropskému průměru). Maďarsko dospělo k závěru, že DDD nezabraňovaly spotřebitelům ve volbě volného trhu. Překážky takového charakteru byly z větší míry výsledkem omezené kapacity hraničního křížení Maďarska, respektive z tohoto vyplývajících vysokých cen. |
| --- | --- |

(89)

V souvislosti s liberalizací maďarského trhu s elektřinou zastává Maďarská republika názor, že z aspektu počtu spotřebitelů volících si volný trh bylo otevření trhů úspěšné (tzn., že odpovídalo evropskému průměru). Maďarsko dospělo k závěru, že DDD nezabraňovaly spotřebitelům ve volbě volného trhu. Překážky takového charakteru byly z větší míry výsledkem omezené kapacity hraničního křížení Maďarska, respektive z tohoto vyplývajících vysokých cen.

| (90) | Kromě toho zastává Maďarsko stanovisko, že dlouhá doba trvání DDD sama o sobě ještě nemůže znamenat zvýhodnění výrobců v soutěži, jelikož dlouhodobé smlouvy jsou běžnou a velmi rozšířenou praxí uplatňovanou v sektoru elektrické energie jak v Evropě, tak na jiných kontinentech. |
| --- | --- |

(90)

Kromě toho zastává Maďarsko stanovisko, že dlouhá doba trvání DDD sama o sobě ještě nemůže znamenat zvýhodnění výrobců v soutěži, jelikož dlouhodobé smlouvy jsou běžnou a velmi rozšířenou praxí uplatňovanou v sektoru elektrické energie jak v Evropě, tak na jiných kontinentech.

| (91) | V souvislosti s referenční cenou zmiňovanou v rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány konstatují, že Komise by při stanovení referenční ceny měla přihlížet k regionálním okolnostem Maďarska, dále ke zvýšení ceny pohonných hmot, ke kterému došlo v nedávné minulosti. |
| --- | --- |

(91)

V souvislosti s referenční cenou zmiňovanou v rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány konstatují, že Komise by při stanovení referenční ceny měla přihlížet k regionálním okolnostem Maďarska, dále ke zvýšení ceny pohonných hmot, ke kterému došlo v nedávné minulosti.

| (92) | V souvislosti s novými účastníky trhu s elektřinou Maďarská republika Komisi informuje, že ode dne 1. května 2004 (datum přistoupení Maďarska k Unii a datum liberalizace energetického trhu) na trh s elektřinou nový účastník nevstoupil. Maďarské orgány poukazují na časově náročnou podstatu investic takového charakteru, dále na skutečnost, že – v důsledku tohoto – není pravděpodobné, aby jakákoli investice začala fungovat před rokem 2011. |
| --- | --- |

(92)

V souvislosti s novými účastníky trhu s elektřinou Maďarská republika Komisi informuje, že ode dne 1. května 2004 (datum přistoupení Maďarska k Unii a datum liberalizace energetického trhu) na trh s elektřinou nový účastník nevstoupil. Maďarské orgány poukazují na časově náročnou podstatu investic takového charakteru, dále na skutečnost, že – v důsledku tohoto – není pravděpodobné, aby jakákoli investice začala fungovat před rokem 2011.

| (93) | V závěru, jako reakci na pochybnosti Komise týkající se otázky, zda jsou DDD slučitelné s bodem č. 4.6 metodiky, Maďarská republika potvrzuje, že neposkytne státní podporu za účelem záchrany či restrukturalizace společností zvýhodněných prostřednictvím DDD, které jsou předmětem posouzení. |
| --- | --- |

(93)

V závěru, jako reakci na pochybnosti Komise týkající se otázky, zda jsou DDD slučitelné s bodem č. 4.6 metodiky, Maďarská republika potvrzuje, že neposkytne státní podporu za účelem záchrany či restrukturalizace společností zvýhodněných prostřednictvím DDD, které jsou předmětem posouzení.

5.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

| (94) | Po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení (21. prosinec 2005) a v příslušné lhůtě (ve většině případů po schválení prodloužení lhůty Komisí na žádost zúčastněných stran) byly Komisi doručeny připomínky od níže uvedených stran:






  — | následující společnosti jako výrobci elektřiny: „AES-Tisza Erőmű Kft.“, „Budapesti Erőmű Rt.“, „Csepeli Áramtermelő Kft.“, „Dunamenti Erőmű Rt.“ a jeho hlavní akcionář, společnost „Electrabel S.A.“a „Mátrai Erőmű Rt.“, |
| --- | --- | --- |

(94)

Po zveřejnění rozhodnutí o zahájení řízení (21. prosinec 2005) a v příslušné lhůtě (ve většině případů po schválení prodloužení lhůty Komisí na žádost zúčastněných stran) byly Komisi doručeny připomínky od níže uvedených stran:

—

následující společnosti jako výrobci elektřiny: „AES-Tisza Erőmű Kft.“, „Budapesti Erőmű Rt.“, „Csepeli Áramtermelő Kft.“, „Dunamenti Erőmű Rt.“ a jeho hlavní akcionář, společnost „Electrabel S.A.“a „Mátrai Erőmű Rt.“,

| — | následující banky, které zajistily výrobcům elektřiny financování: [...] banka, zástupující dvanáct bank, které poskytly úvěry společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“, dále [...] banka, zástupující devět bank, které poskytly úvěry společnosti „AES-Tisza Erőmű Kft.“, |
| --- | --- |

—

následující banky, které zajistily výrobcům elektřiny financování: [...] banka, zástupující dvanáct bank, které poskytly úvěry společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“, dále [...] banka, zástupující devět bank, které poskytly úvěry společnosti „AES-Tisza Erőmű Kft.“,

| — | MVM, dále |
| --- | --- |

—

MVM, dále

| — | jedna strana, která si nepřeje být jmenována. |
| --- | --- |

—

jedna strana, která si nepřeje být jmenována.

| (95) | Převážná většina připomínek stran doručených Komisi vycházela z podobných argumentů. Z toho vyplynulo, že namísto obeznámení s připomínkami jednotlivých zúčastněných stran, Komise provedla rozdělení do následujících všeobecných kategorií (viz níže uvedené body 5.1 až 5.7). |
| --- | --- |

(95)

Převážná většina připomínek stran doručených Komisi vycházela z podobných argumentů. Z toho vyplynulo, že namísto obeznámení s připomínkami jednotlivých zúčastněných stran, Komise provedla rozdělení do následujících všeobecných kategorií (viz níže uvedené body 5.1 až 5.7).

5.1   Připomínky týkající se jednotlivých posouzení DDD

| (96) | Elektrárna „Mátrai Erőmű“ a další strana, která si nepřála být jmenována, vyslovila všeobecnou připomínku, že v případě jednotlivých DDD by Komise z důvodu konkrétních rozdílů v jejich obsahu měla provést samostatné posouzení. Jiní výrobci elektřiny také požádali o samostatné posouzení svých DDD tím, že Komisi poskytli k dispozici detaily vztahující se na konkrétní podmínky svých DDD. |
| --- | --- |

(96)

Elektrárna „Mátrai Erőmű“ a další strana, která si nepřála být jmenována, vyslovila všeobecnou připomínku, že v případě jednotlivých DDD by Komise z důvodu konkrétních rozdílů v jejich obsahu měla provést samostatné posouzení. Jiní výrobci elektřiny také požádali o samostatné posouzení svých DDD tím, že Komisi poskytli k dispozici detaily vztahující se na konkrétní podmínky svých DDD.

5.2   Připomínky vztahující se na existenci státní podpory

| (97) | Elektrárny „AES-Tisza Erőmű“, „Budapesti Erőmű“, „Csepeli Áramtermelő Kft.“ a „Dunamenti Erőmű“ argumentovaly tím, že kritéria existence státní podpory by měly být šetřeny na základě podmínek trhu platných v době uzavření DDD. Část připomínek vyloženě připomíná tento požadavek, zatímco jiné připomínky tak činí zprostředkovaně tím, že v souvislosti se šetřením existence státní podpory poukazují na okolnosti uzavření DDD. V této návaznosti zúčastněné strany odkazují na judikaturu Soudu (43). |
| --- | --- |

(97)

Elektrárny „AES-Tisza Erőmű“, „Budapesti Erőmű“, „Csepeli Áramtermelő Kft.“ a „Dunamenti Erőmű“ argumentovaly tím, že kritéria existence státní podpory by měly být šetřeny na základě podmínek trhu platných v době uzavření DDD. Část připomínek vyloženě připomíná tento požadavek, zatímco jiné připomínky tak činí zprostředkovaně tím, že v souvislosti se šetřením existence státní podpory poukazují na okolnosti uzavření DDD. V této návaznosti zúčastněné strany odkazují na judikaturu Soudu (43).

i)   Nesprávná referenční cena/Absence cen vytvářejících výhody

| (98) | Všichni výrobci elektřiny argumentují tím, že DDD neznamenají hospodářské výhody. |
| --- | --- |

(98)

Všichni výrobci elektřiny argumentují tím, že DDD neznamenají hospodářské výhody.

| (99) | S kritikou přijímají předběžná konstatování Komise, podle kterých jsou ceny dle DDD vyšší, než výrobní tržní ceny. |
| --- | --- |

(99)

S kritikou přijímají předběžná konstatování Komise, podle kterých jsou ceny dle DDD vyšší, než výrobní tržní ceny.

| (100) | Dle jejich argumentace je referenční cena 36 EUR/MWh uplatněná v jiných rozhodnutích a odkazovaná v rozhodnutí o zahájení řízení v tomto řízení neodpovídající, jelikož pochází ze zcela odlišného zeměpisného a časového prostředí. Dle jejich mínění by se v průběhu posuzování ceny mělo přihlížet k okolnostem, které byly aktuální v době uzavření DDD. Zdůrazňují dále, že ceny vytvořené na základě dlouhodobých dohod budou vždy nižší, než momentální (spot) tržní ceny. Kromě toho výrobci, kteří zajišťují společnosti MVM elektřinu především v době špičkového zatížení, argumentují také tím, že jejich ceny nelze porovnávat s cenou stálých produktů. Většina z nich navrhuje, aby Komise přihlédla k významnému zvýšení cen paliva v uplynulých letech. |
| --- | --- |

(100)

Dle jejich argumentace je referenční cena 36 EUR/MWh uplatněná v jiných rozhodnutích a odkazovaná v rozhodnutí o zahájení řízení v tomto řízení neodpovídající, jelikož pochází ze zcela odlišného zeměpisného a časového prostředí. Dle jejich mínění by se v průběhu posuzování ceny mělo přihlížet k okolnostem, které byly aktuální v době uzavření DDD. Zdůrazňují dále, že ceny vytvořené na základě dlouhodobých dohod budou vždy nižší, než momentální (spot) tržní ceny. Kromě toho výrobci, kteří zajišťují společnosti MVM elektřinu především v době špičkového zatížení, argumentují také tím, že jejich ceny nelze porovnávat s cenou stálých produktů. Většina z nich navrhuje, aby Komise přihlédla k významnému zvýšení cen paliva v uplynulých letech.

| (101) | Mnozí z výrobců prohlašují, že skutečný poměr návratnosti nedosáhl procenta uváděná v rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(101)

Mnozí z výrobců prohlašují, že skutečný poměr návratnosti nedosáhl procenta uváděná v rozhodnutí o zahájení řízení.

| (102) | Zdůrazňují dále, že (na rozdíl od faktů uvedených v rozhodnutí o zahájení řízení) výrobci jsou nuceni v rámci DDD nést značná rizika, a to především riziko realizace, regulace, ochrany životního prostředí, údržby, respektive daňové/finanční riziko. Regulaci cen uvedli jako jednu z významných kategorií regulačních rizik. Výrobci považují za znevýhodnění, že značnou část jejich výrobní kapacity rezervuje společnost MVM, jelikož to jim zabraňuje v tom, aby tyto kapacity využili pro výrobu elektřiny určené jiným potencionálním spotřebitelům. Navíc DDD předepisují výrobcům jednoznačné povinnosti; a pokud tyto závazky výrobci nesplní, vede to k nižším platbám, respektive platbě odškodnění. |
| --- | --- |

(102)

Zdůrazňují dále, že (na rozdíl od faktů uvedených v rozhodnutí o zahájení řízení) výrobci jsou nuceni v rámci DDD nést značná rizika, a to především riziko realizace, regulace, ochrany životního prostředí, údržby, respektive daňové/finanční riziko. Regulaci cen uvedli jako jednu z významných kategorií regulačních rizik. Výrobci považují za znevýhodnění, že značnou část jejich výrobní kapacity rezervuje společnost MVM, jelikož to jim zabraňuje v tom, aby tyto kapacity využili pro výrobu elektřiny určené jiným potencionálním spotřebitelům. Navíc DDD předepisují výrobcům jednoznačné povinnosti; a pokud tyto závazky výrobci nesplní, vede to k nižším platbám, respektive platbě odškodnění.

| (103) | Společnost [...] naznačila, že jednu z výhod vyplývajících z DDD představovaly pro Maďarsko spolehlivé kompenzační služby, které však mohla poskytnout pouze [...] a elektrárna „Dunamenti Erőmű“. Podle argumentace tohoto výrobce by bez DDD nevstoupil na trh a nenabízely by své služby. |
| --- | --- |

(103)

Společnost [...] naznačila, že jednu z výhod vyplývajících z DDD představovaly pro Maďarsko spolehlivé kompenzační služby, které však mohla poskytnout pouze [...] a elektrárna „Dunamenti Erőmű“. Podle argumentace tohoto výrobce by bez DDD nevstoupil na trh a nenabízely by své služby.

| (104) | Podle mínění elektrárny „Mátrai Erőmű“ jsou její ceny konkurenceschopné jenom díky vlastním uhelným dolům a díky tomu nízkým důlním nákladům. Podle jejich tvrzení jsou vlastní ceny ještě nižší, než distribuční ceny společnosti MVM, naproti jiným cenám dle DDD. |
| --- | --- |

(104)

Podle mínění elektrárny „Mátrai Erőmű“ jsou její ceny konkurenceschopné jenom díky vlastním uhelným dolům a díky tomu nízkým důlním nákladům. Podle jejich tvrzení jsou vlastní ceny ještě nižší, než distribuční ceny společnosti MVM, naproti jiným cenám dle DDD.

ii)   Privatizační cena

| (105) | Elektrárna „Dunamenti Erőmű“ prohlašuje, že v souvislosti se svou DDD nezískala výhody, jelikož v průběhu privatizace platila svým elektrárnám tržní cenu, do prodejní ceny byla zohledněna její práva a povinnosti vyplývající z DDD. Jinak řečeno jakou součást privatizační ceny zaplatila protihodnotu DDD (a tedy i cenu případného zvýhodnění). |
| --- | --- |

(105)

Elektrárna „Dunamenti Erőmű“ prohlašuje, že v souvislosti se svou DDD nezískala výhody, jelikož v průběhu privatizace platila svým elektrárnám tržní cenu, do prodejní ceny byla zohledněna její práva a povinnosti vyplývající z DDD. Jinak řečeno jakou součást privatizační ceny zaplatila protihodnotu DDD (a tedy i cenu případného zvýhodnění).

iii)   Princip tržního investora

| (106) | Dle vyjádření elektrárny „Budapesti Erőmű“, „AES-Tisza Erőmű“, „Mátrai Erőmű“a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ DDD reflektují tržní podmínky stávající v době uzavření dohody jak z hlediska MVM, tak z hlediska výrobců. Podle jejich argumentace by se v situaci společnosti MVM (tedy jako jediný kupující z právního hlediska povinný zajistit zásobování) kterýkoli privátní účastník rozhodl, že DDD uzavře. Dle jejich názoru v souvislosti s výrobci hospodářské „zvýhodnění“ plynoucí z DDD nedosahuje takové úrovně, kterou lze považovat za běžnou hospodářskou výhodu dosahovanou stranou účastnící se kterékoli jiné obchodní dohody. DDD v době uzavření splňovaly běžné tržní podmínky v příslušném odvětví. Navíc DDD představují běžný obchodní způsob, dále obvyklou formu rozdělení a spravování rizika. |
| --- | --- |

(106)

Dle vyjádření elektrárny „Budapesti Erőmű“, „AES-Tisza Erőmű“, „Mátrai Erőmű“a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ DDD reflektují tržní podmínky stávající v době uzavření dohody jak z hlediska MVM, tak z hlediska výrobců. Podle jejich argumentace by se v situaci společnosti MVM (tedy jako jediný kupující z právního hlediska povinný zajistit zásobování) kterýkoli privátní účastník rozhodl, že DDD uzavře. Dle jejich názoru v souvislosti s výrobci hospodářské „zvýhodnění“ plynoucí z DDD nedosahuje takové úrovně, kterou lze považovat za běžnou hospodářskou výhodu dosahovanou stranou účastnící se kterékoli jiné obchodní dohody. DDD v době uzavření splňovaly běžné tržní podmínky v příslušném odvětví. Navíc DDD představují běžný obchodní způsob, dále obvyklou formu rozdělení a spravování rizika.

| (107) | DHD byla jediným způsobem jak zajistit takové investice, které odpovídaly požadavkům maďarského odvětví elektrické energie (především z hlediska modernizace celého systému, ekologie a zabezpečení zásobování). Uplatnění principu soukromého investora by mělo vést k přihlédnutí k tomuto požadavku, tyto požadavky však bylo možné splnit pouze prostřednictvím DDD. Zúčastněné strany upozorňují, že v souladu s tímto DDD nařizují výrobcům elektřiny povinnost investice a dispozice. |
| --- | --- |

(107)

DHD byla jediným způsobem jak zajistit takové investice, které odpovídaly požadavkům maďarského odvětví elektrické energie (především z hlediska modernizace celého systému, ekologie a zabezpečení zásobování). Uplatnění principu soukromého investora by mělo vést k přihlédnutí k tomuto požadavku, tyto požadavky však bylo možné splnit pouze prostřednictvím DDD. Zúčastněné strany upozorňují, že v souladu s tímto DDD nařizují výrobcům elektřiny povinnost investice a dispozice.

iv)   Služby všeobecného hospodářského zájmu

| (108) | Dle názoru elektrárny „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ výrobci vystupující v DDD jako strany vykonávají služby všeobecného hospodářského zájmu. Dle jejich podání slouží DDD společnosti MVM jako prostředek, aby tato splnila svůj závazek týkající se zabezpečení zásobování. DDD by tedy zajišťovaly plnění této povinnosti poskytovat zásobování spotřebitelům. Dle argumentů „Budapesti Erőmű“ na toto lze pohlížet také tak, že v podstatě společnost „Budapesti Erőmű“ je povinna splnit závazek zásobování spotřebitelů stanovený jí DDD. Obě zúčastněné strany se odvolávají na rozhodnutí Komise (44) číslo N 475/2003 ze dne 16. prosince 2003 vynesené ve věci státní podpory (Irsko), ve kterém Komise uznala, že budování nové výrobní kapacity v zájmu zajištění zásobování lze považovat za službu všeobecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(108)

Dle názoru elektrárny „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ výrobci vystupující v DDD jako strany vykonávají služby všeobecného hospodářského zájmu. Dle jejich podání slouží DDD společnosti MVM jako prostředek, aby tato splnila svůj závazek týkající se zabezpečení zásobování. DDD by tedy zajišťovaly plnění této povinnosti poskytovat zásobování spotřebitelům. Dle argumentů „Budapesti Erőmű“ na toto lze pohlížet také tak, že v podstatě společnost „Budapesti Erőmű“ je povinna splnit závazek zásobování spotřebitelů stanovený jí DDD. Obě zúčastněné strany se odvolávají na rozhodnutí Komise (44) číslo N 475/2003 ze dne 16. prosince 2003 vynesené ve věci státní podpory (Irsko), ve kterém Komise uznala, že budování nové výrobní kapacity v zájmu zajištění zásobování lze považovat za službu všeobecného hospodářského zájmu.

| (109) | Zúčastněné strany zastávají názor, že podobně jako v irské záležitosti státní podpora v rámci DDD – pokud taková existuje – splňuje čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku (45) Evropského soudu vyneseného ve věci číslo C-280/00 (dále jako: věc Altmark). |
| --- | --- |

(109)

Zúčastněné strany zastávají názor, že podobně jako v irské záležitosti státní podpora v rámci DDD – pokud taková existuje – splňuje čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku (45) Evropského soudu vyneseného ve věci číslo C-280/00 (dále jako: věc Altmark).

| (110) | Za prvé, z maďarských zákonů o elektrické energii vyplývá, že společnost MVM měla mnohé závazky týkající se zásobování spotřebitelů, jako například zajištění zásobování při co možná nejnižších nákladech, ochrana životního prostředí a efektivita. Závazky společnosti MVM týkající se zásobování spotřebitelů jsou tedy jasně vymezeny ze zákona, DDD pak poskytování těchto služeb všeobecného hospodářského zájmu převádějí na výrobce elektřiny. |
| --- | --- |

(110)

Za prvé, z maďarských zákonů o elektrické energii vyplývá, že společnost MVM měla mnohé závazky týkající se zásobování spotřebitelů, jako například zajištění zásobování při co možná nejnižších nákladech, ochrana životního prostředí a efektivita. Závazky společnosti MVM týkající se zásobování spotřebitelů jsou tedy jasně vymezeny ze zákona, DDD pak poskytování těchto služeb všeobecného hospodářského zájmu převádějí na výrobce elektřiny.

| (111) | Za druhé, nařízení vlády o cenách a vzorce cen uvedené v DDD předem stanovují poměr protipoložek. Protipoložky lze tedy vypočítat na základě objektivních a viditelných ukazatelů. |
| --- | --- |

(111)

Za druhé, nařízení vlády o cenách a vzorce cen uvedené v DDD předem stanovují poměr protipoložek. Protipoložky lze tedy vypočítat na základě objektivních a viditelných ukazatelů.

| (112) | Za třetí, protipoložky poskytované na základě DDD nejsou vyšší, než náklady na služby všeobecného hospodářského zájmu. DDD se přísně zakládají na nákladech, míra zisku nepřesahuje obvyklou tržní míru zisku. Toto je zajištěno – podle argumentů „Budapesti Erőmű“ – tím, že své DDD uzavřeli po skončení veřejného a transparentního výběrového řízení. Elektrárny byly prodány účastníkovi řízení, který podal nejvyšší nabídku a předložil nejlepší obchodní plán. Z výběrového řízení vyplývá, že kompenzace poskytovaná na základě DDD nesmí překročit náklady a reálnou míru zisku plynoucích z plnění závazku zásobovat spotřebitele. |
| --- | --- |

(112)

Za třetí, protipoložky poskytované na základě DDD nejsou vyšší, než náklady na služby všeobecného hospodářského zájmu. DDD se přísně zakládají na nákladech, míra zisku nepřesahuje obvyklou tržní míru zisku. Toto je zajištěno – podle argumentů „Budapesti Erőmű“ – tím, že své DDD uzavřeli po skončení veřejného a transparentního výběrového řízení. Elektrárny byly prodány účastníkovi řízení, který podal nejvyšší nabídku a předložil nejlepší obchodní plán. Z výběrového řízení vyplývá, že kompenzace poskytovaná na základě DDD nesmí překročit náklady a reálnou míru zisku plynoucích z plnění závazku zásobovat spotřebitele.

| (113) | Za čtvrté, podle argumentů elektrárny „Budapesti Erőmű“ byly veškeré DDD uzavřeny po skončení veřejných a transparentních výběrových řízeních nebo jako nedílná součást privatizačního balíčku, nebo samostatně. Podle prohlášení společnosti „Csepeli Áramszolgáltató Kft.“ nebyla elektrárna sice vybrána v průběhu veřejného výběrového řízení, nezávisle na tom je kompenzace omezena na krytí nákladů a na reálnou míru zisku. Mechanismus tvorby cen zajišťuje, aby nedocházelo k překompenzování. |
| --- | --- |

(113)

Za čtvrté, podle argumentů elektrárny „Budapesti Erőmű“ byly veškeré DDD uzavřeny po skončení veřejných a transparentních výběrových řízeních nebo jako nedílná součást privatizačního balíčku, nebo samostatně. Podle prohlášení společnosti „Csepeli Áramszolgáltató Kft.“ nebyla elektrárna sice vybrána v průběhu veřejného výběrového řízení, nezávisle na tom je kompenzace omezena na krytí nákladů a na reálnou míru zisku. Mechanismus tvorby cen zajišťuje, aby nedocházelo k překompenzování.

| (114) | V návaznosti na výše uvedené připomínky zúčastněné strany konstatují, že DDD splňují čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, a proto nejsou podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podporu. |
| --- | --- |

(114)

V návaznosti na výše uvedené připomínky zúčastněné strany konstatují, že DDD splňují čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, a proto nejsou podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podporu.

| (115) | Společnost „Budapesti Erőmű“ dále zdůrazňuje, že i pokud by Komise rozhodla tak, že DDD nesplňují čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, přesto by v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES mohly být považovány za slučitelné se společným trhem. Podle názoru zainteresované strany je vliv, který mají DDD na údajné uzavření maďarského trhu s elektřinou, zanedbatelný, jelikož tyto dohody pokrývají pouze 3 % z celkové spotřeby elektřiny v Maďarsku. Navíc – z technických důvodů – zvýšení úrovně dovozu elektřiny v době uzavření DDD nebylo ani možné. Z toho plyne, že DDD nemohou negativně působit na obchodování. Zúčastněná strana ve svých připomínkách zdůrazňuje význam dálkového vytápění realizovaného prostřednictvím technologie výroby přidružené energie, tato technologie je v souladu s cíly odborné energetické a ekologické politiky EU. |
| --- | --- |

(115)

Společnost „Budapesti Erőmű“ dále zdůrazňuje, že i pokud by Komise rozhodla tak, že DDD nesplňují čtyři konjunktivní kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, přesto by v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES mohly být považovány za slučitelné se společným trhem. Podle názoru zainteresované strany je vliv, který mají DDD na údajné uzavření maďarského trhu s elektřinou, zanedbatelný, jelikož tyto dohody pokrývají pouze 3 % z celkové spotřeby elektřiny v Maďarsku. Navíc – z technických důvodů – zvýšení úrovně dovozu elektřiny v době uzavření DDD nebylo ani možné. Z toho plyne, že DDD nemohou negativně působit na obchodování. Zúčastněná strana ve svých připomínkách zdůrazňuje význam dálkového vytápění realizovaného prostřednictvím technologie výroby přidružené energie, tato technologie je v souladu s cíly odborné energetické a ekologické politiky EU.

| (116) | Podle vyjádření společnosti „Mátrai Erőmű“ byla povinna rezervovat stanovenou minimální kapacitu pro společnost MVM v zájmu toho, aby při využití tuzemských uhelných zdrojů zajistila zásobování elektřinou na maďarském trhu. Podle jejich argumentů – v souladu s čl. 11 odst. 4 směrnice o elektřině (46) – musí být státní podpora považována za slučitelnou se společným trhem pokud – v zájmu zajištění zásobování – financuje takovou výrobu elektřiny, která je realizována při využití tuzemského uhlí. |
| --- | --- |

(116)

Podle vyjádření společnosti „Mátrai Erőmű“ byla povinna rezervovat stanovenou minimální kapacitu pro společnost MVM v zájmu toho, aby při využití tuzemských uhelných zdrojů zajistila zásobování elektřinou na maďarském trhu. Podle jejich argumentů – v souladu s čl. 11 odst. 4 směrnice o elektřině (46) – musí být státní podpora považována za slučitelnou se společným trhem pokud – v zájmu zajištění zásobování – financuje takovou výrobu elektřiny, která je realizována při využití tuzemského uhlí.

v)   Absence výhod plynoucích z dlouhé doby trvání

| (117) | Dle názoru elektrárny „Csepeli Áramtermelő Kft.“, „Mátrai Erőmű“ a „Budapesti Erőmű“ nelze dlouhou dobu trvání smlouvy samu o sobě považovat za výhodu. Dle vyjádření společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ v dlouhodobé dohodě obě strany platí cenu za bezpečnost, kterou pro ně znamenají dlouhodobé nabídky. Výrobci elektřiny akceptují, aby nabídli ceny nižší, než jsou tržní „spot“ ceny, stejně jako fakt, že cena dle dohody je pro ně závazná nezávisle na výši tržní „spot“ ceny, dále akceptují také skutečnost, že po celou dobu trvání dohody rezervují své kapacity jediné společnosti. Na základě výše uvedeného argumentují tím, že dlouhodobé dohody kompenzují oběma stranám hospodářská rizika a možnosti a nelze tyto jednoznačně považovat za výhodu. |
| --- | --- |

(117)

Dle názoru elektrárny „Csepeli Áramtermelő Kft.“, „Mátrai Erőmű“ a „Budapesti Erőmű“ nelze dlouhou dobu trvání smlouvy samu o sobě považovat za výhodu. Dle vyjádření společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“ v dlouhodobé dohodě obě strany platí cenu za bezpečnost, kterou pro ně znamenají dlouhodobé nabídky. Výrobci elektřiny akceptují, aby nabídli ceny nižší, než jsou tržní „spot“ ceny, stejně jako fakt, že cena dle dohody je pro ně závazná nezávisle na výši tržní „spot“ ceny, dále akceptují také skutečnost, že po celou dobu trvání dohody rezervují své kapacity jediné společnosti. Na základě výše uvedeného argumentují tím, že dlouhodobé dohody kompenzují oběma stranám hospodářská rizika a možnosti a nelze tyto jednoznačně považovat za výhodu.

| (118) | Dle výše uvedených argumentů dospěli všichni výrobci elektřiny k závěru, že DDD pro ně neznamenají hospodářské výhody, a proto nejsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, považovány za státní podporu. |
| --- | --- |

(118)

Dle výše uvedených argumentů dospěli všichni výrobci elektřiny k závěru, že DDD pro ně neznamenají hospodářské výhody, a proto nejsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, považovány za státní podporu.

| (119) | Dle vyjádření elektrárny „AES-Tisza Erőmű“ DDD nezajišťují selektivní výhody. Zúčastněná strana se odvolává na to, že v celém sektoru elektrické energie existují takové dlouhodobé dohody, které byly uzavřeny nejenom mezi výrobci a společností MVM, ale také mezi MVM a společnostmi jako dodavateli elektřiny, mezi dodavateli paliva a výrobci elektřiny, stejně jako v případě dovozu elektřiny. V souvislosti s výrobci I. Zákon o elektrické energii (1994) a vládní nařízení č. 34/1995 výslovně od výrobců požaduje, aby se společností MVM uzavřely dlouhodobé dohody o výkupu elektřiny v zájmu toho, aby získali stavební a provozní povolení. Proto všichni výrobci elektřiny uzavřeli se společností MVM dohody a pouze elektrárny využívající obnovitelnou energii a elektrárny produkující přidruženou energii mohly disponovat krátkodobějšími dohodami z toho důvodu, že tito výrobci disponují jinými právními garancemi (například povinný odběr). |
| --- | --- |

(119)

Dle vyjádření elektrárny „AES-Tisza Erőmű“ DDD nezajišťují selektivní výhody. Zúčastněná strana se odvolává na to, že v celém sektoru elektrické energie existují takové dlouhodobé dohody, které byly uzavřeny nejenom mezi výrobci a společností MVM, ale také mezi MVM a společnostmi jako dodavateli elektřiny, mezi dodavateli paliva a výrobci elektřiny, stejně jako v případě dovozu elektřiny. V souvislosti s výrobci I. Zákon o elektrické energii (1994) a vládní nařízení č. 34/1995 výslovně od výrobců požaduje, aby se společností MVM uzavřely dlouhodobé dohody o výkupu elektřiny v zájmu toho, aby získali stavební a provozní povolení. Proto všichni výrobci elektřiny uzavřeli se společností MVM dohody a pouze elektrárny využívající obnovitelnou energii a elektrárny produkující přidruženou energii mohly disponovat krátkodobějšími dohodami z toho důvodu, že tito výrobci disponují jinými právními garancemi (například povinný odběr).

| (120) | Dle tvrzení elektrárny „Mátrai Erőmű“ může být za státní podporu v DDD považována pouze cena. Dobu trvání DDD ani množství zaručeného odběru nelze považovat za státní podporu, jelikož nevedou k poskytnutí státních zdrojů, ani pokud by zajišťovaly výhody. Třetí strana dospěla k závěru, že z důvodu mimořádně konkurenceschopných cen neobsahuje DDD společnosti „Mátrai Erőmű“ (viz bod i) výše) žádný prvek státní podpory. |
| --- | --- |

(120)

Dle tvrzení elektrárny „Mátrai Erőmű“ může být za státní podporu v DDD považována pouze cena. Dobu trvání DDD ani množství zaručeného odběru nelze považovat za státní podporu, jelikož nevedou k poskytnutí státních zdrojů, ani pokud by zajišťovaly výhody. Třetí strana dospěla k závěru, že z důvodu mimořádně konkurenceschopných cen neobsahuje DDD společnosti „Mátrai Erőmű“ (viz bod i) výše) žádný prvek státní podpory.

| (121) | Dle argumentace společnosti „AES-Tisza“ ceny v rámci DDD nejsou stanoveny státem, ale stranami DDD. Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“ má výhrady vůči posuzování otázky týkající se úlohy státu zmiňované v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s tím, že rozhodnutí vyšetřuje úlohu státu pouze z hlediska uzavření DDD, ale nikoli z hlediska stanovení ceny, zatímco Komise současně argumentuje tím, že výhoda je zajištěna výhodnými cenami. Po uplynutí období ústředního stanovení cen (tedy po lednu 2004, vyjma roku 2007) byly ceny určovány na základě dohody mezi MVM a výrobci elektřiny, nelze je přičíst státu. |
| --- | --- |

(121)

Dle argumentace společnosti „AES-Tisza“ ceny v rámci DDD nejsou stanoveny státem, ale stranami DDD. Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“ má výhrady vůči posuzování otázky týkající se úlohy státu zmiňované v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s tím, že rozhodnutí vyšetřuje úlohu státu pouze z hlediska uzavření DDD, ale nikoli z hlediska stanovení ceny, zatímco Komise současně argumentuje tím, že výhoda je zajištěna výhodnými cenami. Po uplynutí období ústředního stanovení cen (tedy po lednu 2004, vyjma roku 2007) byly ceny určovány na základě dohody mezi MVM a výrobci elektřiny, nelze je přičíst státu.

| (122) | Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“, „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Erőmű“ popírá zkreslující efekt způsobený DDD a jejich případný vliv na obchodování mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(122)

Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“, „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Erőmű“ popírá zkreslující efekt způsobený DDD a jejich případný vliv na obchodování mezi členskými státy.

| (123) | Výše uvedené strany za prvé prohlašují, že toto kritérium by mělo být prošetřeno vzhledem k době uzavření DDD. V té době Maďarsko nebylo členem EU, a nebyla provedena ani liberalizace trhu s elektřinou. Proto argumentují tím, že DDD logicky nemohly zkreslovat soutěž na společném trhu. |
| --- | --- |

(123)

Výše uvedené strany za prvé prohlašují, že toto kritérium by mělo být prošetřeno vzhledem k době uzavření DDD. V té době Maďarsko nebylo členem EU, a nebyla provedena ani liberalizace trhu s elektřinou. Proto argumentují tím, že DDD logicky nemohly zkreslovat soutěž na společném trhu.

| (124) | Za druhé, podle jejich názoru byla soutěž a obchodování mezi členskými státy kromě DDD ovlivňována také jinými faktory. Jmenovitě kapacita hraničního křížení Maďarska by byla jedním z hlavních faktorů, který mohl mít vliv na obchodování mezi Maďarskem a ostatními zeměmi. Tyto kapacity hraničního křížení jsou maximálně vytíženy. Obchodování s elektřinou je tedy evidentně omezeno konečnými kapacitami hraničního křížení Maďarska, ale nikoli z důvodu DDD. Dle argumentů jsou právní předpisy druhým faktorem, který ovlivňuje obchodování mezi členskými státy. Na základě maďarských právních předpisů nedisponují maďarští výrobci elektřiny žádným oprávněním bezprostředně prodávat elektřinu do zahraničí. |
| --- | --- |

(124)

Za druhé, podle jejich názoru byla soutěž a obchodování mezi členskými státy kromě DDD ovlivňována také jinými faktory. Jmenovitě kapacita hraničního křížení Maďarska by byla jedním z hlavních faktorů, který mohl mít vliv na obchodování mezi Maďarskem a ostatními zeměmi. Tyto kapacity hraničního křížení jsou maximálně vytíženy. Obchodování s elektřinou je tedy evidentně omezeno konečnými kapacitami hraničního křížení Maďarska, ale nikoli z důvodu DDD. Dle argumentů jsou právní předpisy druhým faktorem, který ovlivňuje obchodování mezi členskými státy. Na základě maďarských právních předpisů nedisponují maďarští výrobci elektřiny žádným oprávněním bezprostředně prodávat elektřinu do zahraničí.

| (125) | Dle vyjádření společnosti „Csepeli Erőmű“ nemůže jejich DDD skutečně působit na obchodování mezi členskými státy, jelikož elektřinu prodává výhradně na území Maďarské republiky. |
| --- | --- |

(125)

Dle vyjádření společnosti „Csepeli Erőmű“ nemůže jejich DDD skutečně působit na obchodování mezi členskými státy, jelikož elektřinu prodává výhradně na území Maďarské republiky.

| (126) | Dle dalších tvrzení se maďarský trh s elektřinou v souladu se závazky vůči Evropské unii postupně otevřel soutěži. Značná část spotřebitelů velice brzy přešla do segmentu volného trhu. Dle připomínek důvody, které by mohly zabraňovat novým účastníkům v tom, aby vstoupili na maďarský trh s elektřinou, respektive aby rozšířili svou účast na tomto trhu, nesouvisejí s DDD, ale s nevypočitatelností návratnosti. Dle argumentace společnosti „Csepeli Erőmű“ byly v Maďarsku v minulosti budovány elektrárny pouze tehdy, pokud stát zajistil stabilitu a výpočet návratnosti projektů formou dlouhodobých dohod nebo povinného odběru, respektive pokud bylo využití nových kapacit garantováno poptávkou podloženou prostřednictvím vertikálně integrované rozdělovací činnosti. V každém případě by stávající DDD nebyly považovány za takové faktory, které omezují nové účastníky. |
| --- | --- |

(126)

Dle dalších tvrzení se maďarský trh s elektřinou v souladu se závazky vůči Evropské unii postupně otevřel soutěži. Značná část spotřebitelů velice brzy přešla do segmentu volného trhu. Dle připomínek důvody, které by mohly zabraňovat novým účastníkům v tom, aby vstoupili na maďarský trh s elektřinou, respektive aby rozšířili svou účast na tomto trhu, nesouvisejí s DDD, ale s nevypočitatelností návratnosti. Dle argumentace společnosti „Csepeli Erőmű“ byly v Maďarsku v minulosti budovány elektrárny pouze tehdy, pokud stát zajistil stabilitu a výpočet návratnosti projektů formou dlouhodobých dohod nebo povinného odběru, respektive pokud bylo využití nových kapacit garantováno poptávkou podloženou prostřednictvím vertikálně integrované rozdělovací činnosti. V každém případě by stávající DDD nebyly považovány za takové faktory, které omezují nové účastníky.

| (127) | Dle dalších argumentů není v Maďarsku tržní poptávka po dalších kapacitách. To by prokazovala skutečnost, že na aukcích společnosti MVM s elektřinou nebyla prodána značná část nabízených kapacit. |
| --- | --- |

(127)

Dle dalších argumentů není v Maďarsku tržní poptávka po dalších kapacitách. To by prokazovala skutečnost, že na aukcích společnosti MVM s elektřinou nebyla prodána značná část nabízených kapacit.

5.3   Uplatnění po přistoupení

| (128) | Tyto připomínky předložila společnost „Budapesti Erőmű“. |
| --- | --- |

(128)

Tyto připomínky předložila společnost „Budapesti Erőmű“.

| (129) | Na základě argumentace společnosti „Budapesti Erőmű“ nelze DDD ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec (1), písmeno c) považovat za opatření „uplatnitelná i po přistoupení“. |
| --- | --- |

(129)

Na základě argumentace společnosti „Budapesti Erőmű“ nelze DDD ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec (1), písmeno c) považovat za opatření „uplatnitelná i po přistoupení“.

| (130) | Zainteresovaná strana argumentuje tím, že opatření za účelem státní podpory vytvořená na právním základě před přistoupením k Evropské unii, není Komise po přistoupení oprávněna prošetřovat. To je v souladu se všeobecnou zásadou regulace zákazu zpětné účinnosti. Jelikož pravidla společenství vztahující se na státní podporu lze uplatňovat až od data přistoupení, lze za opatření uplatnitelná i po přistoupení považovat pouze opatření poskytující další podporu učiněná až poté. Dle jejich argumentace DDD nepřinesly po přistoupení další výhody, jelikož vzorce cen byly stanoveny již předtím, a v souladu s tímto byly finanční závazky státu plně známy již před přistoupením. |
| --- | --- |

(130)

Zainteresovaná strana argumentuje tím, že opatření za účelem státní podpory vytvořená na právním základě před přistoupením k Evropské unii, není Komise po přistoupení oprávněna prošetřovat. To je v souladu se všeobecnou zásadou regulace zákazu zpětné účinnosti. Jelikož pravidla společenství vztahující se na státní podporu lze uplatňovat až od data přistoupení, lze za opatření uplatnitelná i po přistoupení považovat pouze opatření poskytující další podporu učiněná až poté. Dle jejich argumentace DDD nepřinesly po přistoupení další výhody, jelikož vzorce cen byly stanoveny již předtím, a v souladu s tímto byly finanční závazky státu plně známy již před přistoupením.

5.4   Existující podpora

| (131) | Tento argument byl předložen elektrárnami „Budapesti“, „Csepeli“, „AES-Tisza“ a „Mátrai“, dále bankou [...]. |
| --- | --- |

(131)

Tento argument byl předložen elektrárnami „Budapesti“, „Csepeli“, „AES-Tisza“ a „Mátrai“, dále bankou [...].

| (132) | Zainteresované strany argumentují tím, že i pokud by přijaly fakt, dle kterého jsou dohody dle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podporu, jsou ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec (1), písmeno c) považovány za stávající podporu. Zastávají názor, že Komise ve lhůtě 3 měsíců předepsané Aktem o přistoupení nevznesla námitky proti opatření. Maďarské orgány oznámily opatření dne 31. března 2004 a Komise – následovně po výměně informací – nereagovala ve lhůtě 3 měsíců na dopis Maďarské republiky ze dne 19. října 2004, čímž vyloučila, aby opatření bylo považováno za „novou podporu“. |
| --- | --- |

(132)

Zainteresované strany argumentují tím, že i pokud by přijaly fakt, dle kterého jsou dohody dle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány za státní podporu, jsou ve smyslu Aktu o přistoupení, příloha IV, kapitola 3, odstavec (1), písmeno c) považovány za stávající podporu. Zastávají názor, že Komise ve lhůtě 3 měsíců předepsané Aktem o přistoupení nevznesla námitky proti opatření. Maďarské orgány oznámily opatření dne 31. března 2004 a Komise – následovně po výměně informací – nereagovala ve lhůtě 3 měsíců na dopis Maďarské republiky ze dne 19. října 2004, čímž vyloučila, aby opatření bylo považováno za „novou podporu“.

| (133) | Společnost „Budapesti Erőmű“ dále vyjadřuje svůj názor, že při posuzování podpory udělené před přistoupením a stávající i po přistoupení jako „nová podpora“ nebo „stávající podpora“ nelze vycházet výhradně ze skutečností uvedených v příloze IV Aktu o přistoupení. Dle „Budapesti Erőmű“ pokud podpora není považována na základě přílohy IV Aktu o přistoupení za stávající podporu, je nutné toto prošetřit také z hlediska čl. 1 písm. b) bod ii)–v) nařízení č. 659/1999/ES. |
| --- | --- |

(133)

Společnost „Budapesti Erőmű“ dále vyjadřuje svůj názor, že při posuzování podpory udělené před přistoupením a stávající i po přistoupení jako „nová podpora“ nebo „stávající podpora“ nelze vycházet výhradně ze skutečností uvedených v příloze IV Aktu o přistoupení. Dle „Budapesti Erőmű“ pokud podpora není považována na základě přílohy IV Aktu o přistoupení za stávající podporu, je nutné toto prošetřit také z hlediska čl. 1 písm. b) bod ii)–v) nařízení č. 659/1999/ES.

| (134) | Zdůrazňuje, že čl. 1 písm.) bod v) nařízení Rady č. 659/1999/ES lze uplatnit na DDD, a proto jsou považovány za „stávající podporu“. Podle jejich mínění poslední tři věty uvedené v čl. 1 písm. b) bod v) nařízení č. 659/1999/ES nelze ze tří důvodů uplatnit pro DDD. |
| --- | --- |

(134)

Zdůrazňuje, že čl. 1 písm.) bod v) nařízení Rady č. 659/1999/ES lze uplatnit na DDD, a proto jsou považovány za „stávající podporu“. Podle jejich mínění poslední tři věty uvedené v čl. 1 písm. b) bod v) nařízení č. 659/1999/ES nelze ze tří důvodů uplatnit pro DDD.

| (135) | Za prvé ve věci Alzetta Mauro
   (47) Soud konstatoval, že podpora poskytnutá na trhu před liberalizací a uzavřeném hospodářské soutěži musí být po liberalizaci považována za stávající podporu. Podle zúčastněné strany tento rozsudek vychází bezprostředně z výkladu čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES, a proto má v souladu s řádem právní hierarchie přednost před předpisy nařízení č. 659/1999/ES. |
| --- | --- |

(135)

Za prvé ve věci Alzetta Mauro
   (47) Soud konstatoval, že podpora poskytnutá na trhu před liberalizací a uzavřeném hospodářské soutěži musí být po liberalizaci považována za stávající podporu. Podle zúčastněné strany tento rozsudek vychází bezprostředně z výkladu čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES, a proto má v souladu s řádem právní hierarchie přednost před předpisy nařízení č. 659/1999/ES.

| (136) | Za druhé, vzhledem k tomu, že nařízení č. 659/1999/ES v době liberalizace trhu s elektřinou, která byla provedena na základě směrnice č. 96/92/ES, respektive v době podpisu DDD, nebylo ještě v platnosti, neuplatňuje se nařízení Rady č. 659/1999/ES, ale pravidla stanovená v rozsudku vyneseném ve věci Alzetta Mauro. |
| --- | --- |

(136)

Za druhé, vzhledem k tomu, že nařízení č. 659/1999/ES v době liberalizace trhu s elektřinou, která byla provedena na základě směrnice č. 96/92/ES, respektive v době podpisu DDD, nebylo ještě v platnosti, neuplatňuje se nařízení Rady č. 659/1999/ES, ale pravidla stanovená v rozsudku vyneseném ve věci Alzetta Mauro.

| (137) | Za třetí, z porovnání formulace různých kategorií uvedených v čl. 1 písm. b) nařízení č. 659/1999/ES vyplývá, že čl. 1, písm.b), bod v. se týká pouze režimů podpory, jelikož o podpoře samostatné se výhradně nezmiňuje. |
| --- | --- |

(137)

Za třetí, z porovnání formulace různých kategorií uvedených v čl. 1 písm. b) nařízení č. 659/1999/ES vyplývá, že čl. 1, písm.b), bod v. se týká pouze režimů podpory, jelikož o podpoře samostatné se výhradně nezmiňuje.

| (138) | Naproti tomu společnost „AES-Tisza Erőmű“ argumentuje tím, že pokud by DDD byly považovány za novou podporu, pak by taková formulace musela vycházet ze skutečností uvedených v čl. 1 písm. b) bod v) nařízení č. 659/1999/ES. |
| --- | --- |

(138)

Naproti tomu společnost „AES-Tisza Erőmű“ argumentuje tím, že pokud by DDD byly považovány za novou podporu, pak by taková formulace musela vycházet ze skutečností uvedených v čl. 1 písm. b) bod v) nařízení č. 659/1999/ES.

5.5   Komise není oprávněna zrušit účinnost platně uzavřených privátních právních dohod („pacta sunt servanda“) – Právní nejistota

| (139) | Tyto argumenty předložily elektrárny „Budapesti“ a „AES-Tisza Erőmű“, dále banka [...]. |
| --- | --- |

(139)

Tyto argumenty předložily elektrárny „Budapesti“ a „AES-Tisza Erőmű“, dále banka [...].

| (140) | Strany zdůrazňují, že DDD podepsaly v dobré víře, za tržních podmínek platných v době uzavření DDD. Zavázaly se k významným investičním povinnostem, které byly podpořeny úvěrovými institucemi prostřednictvím dohod o financování. Dle jejich názoru šetření Komise vede k závažným právním nejistotám, čemuž je vhodné se vyvarovat. Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ zpochybňuje právo Komise zrušit na základě pravidel vztahujících se na státní podpory, dále v širším spektru na základě pravidel soutěžní politiky Smlouvy o ES platně uzavřené obchodní dohody (48). |
| --- | --- |

(140)

Strany zdůrazňují, že DDD podepsaly v dobré víře, za tržních podmínek platných v době uzavření DDD. Zavázaly se k významným investičním povinnostem, které byly podpořeny úvěrovými institucemi prostřednictvím dohod o financování. Dle jejich názoru šetření Komise vede k závažným právním nejistotám, čemuž je vhodné se vyvarovat. Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ zpochybňuje právo Komise zrušit na základě pravidel vztahujících se na státní podpory, dále v širším spektru na základě pravidel soutěžní politiky Smlouvy o ES platně uzavřené obchodní dohody (48).

5.6   Proporcionalita

| (141) | Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ vyjádřila pochybnosti týkající se proporcionality zrušení dohod DDD předepsaného Komisí a poukazuje na možnost nového projednání dohod. |
| --- | --- |

(141)

Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ vyjádřila pochybnosti týkající se proporcionality zrušení dohod DDD předepsaného Komisí a poukazuje na možnost nového projednání dohod.

5.7   Poznámky vztahující se na slučitelnost DDD se společným trhem

| (142) | Elektrárny „Csepel“ a „AES-Tisza erőmű“ uvedly, že DDD nebyly vytvořeny jako systém kompenzace, a proto není správné porovnávat je s metodikou. V době jejich uzavření ani nemohly být DDD vytvořeny za účelem kompenzace uvízlých nákladů, jelikož metodika tehdy ještě neexistovala. Podle názoru elektráren lze metodiku uplatnit pouze v takové situaci, kdy byly DDD dříve zrušeny. |
| --- | --- |

(142)

Elektrárny „Csepel“ a „AES-Tisza erőmű“ uvedly, že DDD nebyly vytvořeny jako systém kompenzace, a proto není správné porovnávat je s metodikou. V době jejich uzavření ani nemohly být DDD vytvořeny za účelem kompenzace uvízlých nákladů, jelikož metodika tehdy ještě neexistovala. Podle názoru elektráren lze metodiku uplatnit pouze v takové situaci, kdy byly DDD dříve zrušeny.

| (143) | Naproti tomu banka [...] v souvislosti s DDD elektrárny „Csepel“ argumentuje tím, že protislužby hrazené v rámci DDD jsou ve skutečnosti omezeny na krytí nákladů, které lze dle metodiky podporovat (tedy fixní náklady, proměnlivé náklady a reálná míra zisku). Dle její argumentace DDD elektrárny „Csepel“ nezahrnuje kompenzaci přesahující uvízlé náklady, které lze podporovat. |
| --- | --- |

(143)

Naproti tomu banka [...] v souvislosti s DDD elektrárny „Csepel“ argumentuje tím, že protislužby hrazené v rámci DDD jsou ve skutečnosti omezeny na krytí nákladů, které lze dle metodiky podporovat (tedy fixní náklady, proměnlivé náklady a reálná míra zisku). Dle její argumentace DDD elektrárny „Csepel“ nezahrnuje kompenzaci přesahující uvízlé náklady, které lze podporovat.

| (144) | Společnost „Csepeli Erőmű“ dále prohlašuje, že DDD jsou v souladu s podmínkami uvedenými ve Smlouvě o ES, článek 87, odstavec (3), jelikož značnou měrou přispívají k zabezpečení zásobování elektřinou v Maďarsku, v širším měřítku pak k rozvoji maďarského hospodářství. |
| --- | --- |

(144)

Společnost „Csepeli Erőmű“ dále prohlašuje, že DDD jsou v souladu s podmínkami uvedenými ve Smlouvě o ES, článek 87, odstavec (3), jelikož značnou měrou přispívají k zabezpečení zásobování elektřinou v Maďarsku, v širším měřítku pak k rozvoji maďarského hospodářství.

| (145) | Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“ (bez podrobnějšího odůvodnění) prohlašuje, že DDD je nutné považovat dle čl. 87 odst. 3 písm.a) za jistiny investicí realizovaných v regionu. |
| --- | --- |

(145)

Elektrárna „AES-Tisza Erőmű“ (bez podrobnějšího odůvodnění) prohlašuje, že DDD je nutné považovat dle čl. 87 odst. 3 písm.a) za jistiny investicí realizovaných v regionu.

| (146) | Dále „AES-Tisza Erőmű“ namítá, že rozhodnutí o zahájení řízení není jednoznačné z ohledu uplatnění pojmů „benchmark“ tržní cena a „ztrátová investice“, dále z hlediska hospodářských hypotéz a termínů, ke kterým Komise přihlíží při posuzování slučitelnosti se společným trhem. |
| --- | --- |

(146)

Dále „AES-Tisza Erőmű“ namítá, že rozhodnutí o zahájení řízení není jednoznačné z ohledu uplatnění pojmů „benchmark“ tržní cena a „ztrátová investice“, dále z hlediska hospodářských hypotéz a termínů, ke kterým Komise přihlíží při posuzování slučitelnosti se společným trhem.

6.   ODPOVĚĎ MAĎARSKÉ REPUBLIKY NA PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

| (147) | V reakci na připomínky podané společností „Csepeli Erőmű“ Maďarská republika poznamenala, že naproti náznakům obsaženým v připomínkách také DDD elektrárny „Csepeli Erőmű“ obsahuje údaje minimálního množství spadajícího pod zaručený odběr. |
| --- | --- |

(147)

V reakci na připomínky podané společností „Csepeli Erőmű“ Maďarská republika poznamenala, že naproti náznakům obsaženým v připomínkách také DDD elektrárny „Csepeli Erőmű“ obsahuje údaje minimálního množství spadajícího pod zaručený odběr.

| (148) | V souvislosti s argumentací společnosti „Dunamenti Erőmű“, podle které „Dunamenti Erőmű“ není oprávněna odmítnout výrobu energie dle podmínek diktovaných společností MVM, ani pokud se tak děje na úkor prodeje na volném trhu, maďarské orgány zdůrazňují, že společnost MVM v roce 2006 požádala v souvislosti se 4 bloky F udělení výjimky od DDD, jelikož tyto bloky by se tak bezprostředně mohly účastnit soutěže na trhu systémových služeb. Avšak „Dunamenti Erőmű“ tuto možnost odmítla. |
| --- | --- |

(148)

V souvislosti s argumentací společnosti „Dunamenti Erőmű“, podle které „Dunamenti Erőmű“ není oprávněna odmítnout výrobu energie dle podmínek diktovaných společností MVM, ani pokud se tak děje na úkor prodeje na volném trhu, maďarské orgány zdůrazňují, že společnost MVM v roce 2006 požádala v souvislosti se 4 bloky F udělení výjimky od DDD, jelikož tyto bloky by se tak bezprostředně mohly účastnit soutěže na trhu systémových služeb. Avšak „Dunamenti Erőmű“ tuto možnost odmítla.

| (149) | V souvislosti s připomínkami elektrárny „AES-Tisza Erőmű“, dle kterých výrobci nedisponující DDD investovali především tehdy, když spadali pod zaručený odběr, maďarské orgány oznamují, že významné elektrárny a bloky elektráren prodávají elektřinu na volném trhu bez DDD a bez zaručeného odběru (například elektrárna „Dunamenti“ blok G1, „Vértesi Erőmű“, „Mátrai Erőmű“ bloky I-II). |
| --- | --- |

(149)

V souvislosti s připomínkami elektrárny „AES-Tisza Erőmű“, dle kterých výrobci nedisponující DDD investovali především tehdy, když spadali pod zaručený odběr, maďarské orgány oznamují, že významné elektrárny a bloky elektráren prodávají elektřinu na volném trhu bez DDD a bez zaručeného odběru (například elektrárna „Dunamenti“ blok G1, „Vértesi Erőmű“, „Mátrai Erőmű“ bloky I-II).

| (150) | Maďarsko dále zdůraznilo, že naproti skutečnostem uvedeným elektrárnou „AES-Tisza Erőmű“ je jednací pozice společnosti MVM také omezena z důvodu ustanovení uvedených v DDD (vzorce cen a množství zaručeného odběru). |
| --- | --- |

(150)

Maďarsko dále zdůraznilo, že naproti skutečnostem uvedeným elektrárnou „AES-Tisza Erőmű“ je jednací pozice společnosti MVM také omezena z důvodu ustanovení uvedených v DDD (vzorce cen a množství zaručeného odběru).

7.   POSOUZENÍ KOMISE

7.1   Protiprávní podpora

| (151) | Maďarské orgány v souladu s pravidly řízení státní podpory Komisi neoznámily podporu obsaženou v DDD, proto je tato podpora považována za protiprávní podporu. |
| --- | --- |

(151)

Maďarské orgány v souladu s pravidly řízení státní podpory Komisi neoznámily podporu obsaženou v DDD, proto je tato podpora považována za protiprávní podporu.

7.2   Všeobecné připomínky vztahující se na zvláštní posuzování DDD

| (152) | Jednotlivé zúčastněné strany a maďarské orgány ve svých připomínkách navrhovaly zvláštní posuzování DDD vzhledem k existujícím rozdílům v konkrétních smluvních podmínkách těchto dohod. |
| --- | --- |

(152)

Jednotlivé zúčastněné strany a maďarské orgány ve svých připomínkách navrhovaly zvláštní posuzování DDD vzhledem k existujícím rozdílům v konkrétních smluvních podmínkách těchto dohod.

| (153) | Toto rozhodnutí platí na všechny takové DDD, které byly uzavřeny mezi společností MVM a elektrárnami, a které byly v platnosti v době přistoupení Maďarska k Unii (viz odstavce (44) a (45) preambule). Dle názoru Komise prokazují hlavní principy DDD takové analogie, které jsou v případě řízení týkajícího se státní podpory důvodem pro společné posouzení. Jak bude níže uvedeno, Komise zastává názor, že hlavní výhody vyplývající z DDD jsou společnou charakteristikou všech prošetřovaných DDD, dále že rozhodnutí o uzavření těchto dohod v letech 1995–2001 sledovalo stejné cíle oborové politiky a nabízelo řešení stejného charakteru. Konkrétně každá DDD předepisuje společnosti MVM v ohledu rezervovaných kapacit a množství zaručeného odběru povinnost odkupu na dobu pokrývající značnou část životnosti prostředků, uplatňujíce přitom takový mechanismus tvorby cen, který výrobcům umožňuje krytí fixních a proměnlivých nákladů. Kromě výše uvedeného také další podmínky existence státní podpory prokazují takové analogie, které jsou důvodem pro jejich společné posouzení. Selektivita vychází z analogických principů, k odpovědi na otázku, zda DDD vedly k poskytnutí státních zdrojů, je nutné provést převážně stejné posouzení, dále zjištění vlivu na soutěž a obchodování sleduje také identické hospodářské hodnocení a přihlíží k existenci dalších DDD na maďarském trhu. Proto Komise zastává názor, že v zájmu toho, aby toto rozhodnutí o státní podpoře poskytlo věrný obraz o skutečnostech na maďarském trhu produkce energie, musí toto rozhodnutí DDD posuzovat společně, prostřednictvím závěrečného rozhodnutí uzavírajícího jediné řízení. |
| --- | --- |

(153)

Toto rozhodnutí platí na všechny takové DDD, které byly uzavřeny mezi společností MVM a elektrárnami, a které byly v platnosti v době přistoupení Maďarska k Unii (viz odstavce (44) a (45) preambule). Dle názoru Komise prokazují hlavní principy DDD takové analogie, které jsou v případě řízení týkajícího se státní podpory důvodem pro společné posouzení. Jak bude níže uvedeno, Komise zastává názor, že hlavní výhody vyplývající z DDD jsou společnou charakteristikou všech prošetřovaných DDD, dále že rozhodnutí o uzavření těchto dohod v letech 1995–2001 sledovalo stejné cíle oborové politiky a nabízelo řešení stejného charakteru. Konkrétně každá DDD předepisuje společnosti MVM v ohledu rezervovaných kapacit a množství zaručeného odběru povinnost odkupu na dobu pokrývající značnou část životnosti prostředků, uplatňujíce přitom takový mechanismus tvorby cen, který výrobcům umožňuje krytí fixních a proměnlivých nákladů. Kromě výše uvedeného také další podmínky existence státní podpory prokazují takové analogie, které jsou důvodem pro jejich společné posouzení. Selektivita vychází z analogických principů, k odpovědi na otázku, zda DDD vedly k poskytnutí státních zdrojů, je nutné provést převážně stejné posouzení, dále zjištění vlivu na soutěž a obchodování sleduje také identické hospodářské hodnocení a přihlíží k existenci dalších DDD na maďarském trhu. Proto Komise zastává názor, že v zájmu toho, aby toto rozhodnutí o státní podpoře poskytlo věrný obraz o skutečnostech na maďarském trhu produkce energie, musí toto rozhodnutí DDD posuzovat společně, prostřednictvím závěrečného rozhodnutí uzavírajícího jediné řízení.

| (154) | Tento komplexní přístup však přesto nebrání Komisi v tom, aby přihlédla ke skutečným rozdílům mezi příslušnými DDD. Proto toto rozhodnutí konstatuje rozdíly mezi DDD, pokud jsou tyto relevantní z hlediska uplatnění tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(154)

Tento komplexní přístup však přesto nebrání Komisi v tom, aby přihlédla ke skutečným rozdílům mezi příslušnými DDD. Proto toto rozhodnutí konstatuje rozdíly mezi DDD, pokud jsou tyto relevantní z hlediska uplatnění tohoto rozhodnutí.

7.3   Existence státní podpory podle čl. 87 odst. 1) Smlouvy o ES

| (155) | Komise dále prošetří všechna čtyři konjunktivní kritéria existence státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1) Smlouvy o ES: využití státních zdrojů, existenci hospodářských výhod, selektivní charakter výhod a vliv na obchodování. |
| --- | --- |

(155)

Komise dále prošetří všechna čtyři konjunktivní kritéria existence státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1) Smlouvy o ES: využití státních zdrojů, existenci hospodářských výhod, selektivní charakter výhod a vliv na obchodování.

| (156) | Zúčastněné strany ve svých připomínkách (v souvislosti s více kritérii posouzení) argumentovaly tím, že Komise by měla brát v úvahu výhradně situaci aktuální v době podpisu DDD, poté by měla výsledek této analýzy rozšířit na celkovou dobu trvání DDD. Elektrárna „Budapesti Erőmű“ se v této souvislosti odvolává na sdělení Komise (49) o stanovení použitelných pravidel pro hodnocení protiprávní státní podpory. |
| --- | --- |

(156)

Zúčastněné strany ve svých připomínkách (v souvislosti s více kritérii posouzení) argumentovaly tím, že Komise by měla brát v úvahu výhradně situaci aktuální v době podpisu DDD, poté by měla výsledek této analýzy rozšířit na celkovou dobu trvání DDD. Elektrárna „Budapesti Erőmű“ se v této souvislosti odvolává na sdělení Komise (49) o stanovení použitelných pravidel pro hodnocení protiprávní státní podpory.

| (157) | Za účelem stanovení vhodného termínu pro posouzení by Komise měla nejprve přihlédnout k Aktu o přistoupení Maďarska, k procesnímu nařízení a k judikatuře Soudu. |
| --- | --- |

(157)

Za účelem stanovení vhodného termínu pro posouzení by Komise měla nejprve přihlédnout k Aktu o přistoupení Maďarska, k procesnímu nařízení a k judikatuře Soudu.

| (158) | Příslušná část přílohy č. IV Dokumentu o přístupu ustanovuje následující:

  „PŘÍLOHA IV

  Seznam uvedený v článku č. 22 Aktu o přistoupení

  (...)
  3)   Politika hospodářské soutěže







  1. | Následující režimy podpor a individuální podpory, které nabyly účinku v novém členském státě přede dnem přistoupení a jsou stále použitelné i po tomto dni, se považují po přistoupení za existující podpory ve smyslu čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES:





  a) | podpůrná opatření, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994; |
| --- | --- | --- | --- |

(158)

Příslušná část přílohy č. IV Dokumentu o přístupu ustanovuje následující:

„PŘÍLOHA IV

Seznam uvedený v článku č. 22 Aktu o přistoupení

(...)

3)   Politika hospodářské soutěže

1.

a)

podpůrná opatření, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994;

| b) | podpůrná opatření uvedená v dodatku této přílohy; |
| --- | --- |

b)

podpůrná opatření uvedená v dodatku této přílohy;

| c) | podpůrná opatření, která byla ke dni přistoupení posouzena orgánem nového členského státu pro dohled nad státní podporou, která byla shledána slučitelnými s acquis a v jejichž případě Komise nevznesla námitku na základě vážných pochybností o slučitelnosti opatření se společným trhem postupem uvedeným v odstavci 2. |
| --- | --- |

c)

podpůrná opatření, která byla ke dni přistoupení posouzena orgánem nového členského státu pro dohled nad státní podporou, která byla shledána slučitelnými s acquis a v jejichž případě Komise nevznesla námitku na základě vážných pochybností o slučitelnosti opatření se společným trhem postupem uvedeným v odstavci 2.

Všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES po přistoupení považují za nové podpory.

Výše uvedená ustanovení se nevztahují na podpory v odvětví dopravy ani na činnosti spojené s výrobou, zpracováním a uváděním na trh produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES, s výjimkou produktů rybolovu a výrobků z nich odvozených.

Výše uvedenými ustanoveními rovněž nejsou dotčena přechodná opatření týkající se hospodářské soutěže, která jsou stanovena v aktu.“

| (159) | Příslušná část článku 1 Procesního nařízení ustanovuje následující:






  „b) | ‚existující podporou‘:






  i)–iv) | [...] |
| --- | --- | --- | --- |

(159)

Příslušná část článku 1 Procesního nařízení ustanovuje následující:

„b)

‚existující podporou‘:

i)–iv)

[...]

| v) | ‚podporu, která se považuje za existující podporu, protože v době, kdy začala být uskutečňována, nevytvářela podporu a poté se stala podporou následkem vývoje společného trhu bez toho, že by byla členským státem pozměněna‘. Pokud se některá opatření stala podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství, taková opatření nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci; |
| --- | --- |

v)

‚podporu, která se považuje za existující podporu, protože v době, kdy začala být uskutečňována, nevytvářela podporu a poté se stala podporou následkem vývoje společného trhu bez toho, že by byla členským státem pozměněna‘. Pokud se některá opatření stala podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství, taková opatření nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci;

| c) | ‚novou podporou‘ každá podpora, což znamená režimy podpory a jednotlivou podporu, která není existující podporou, včetně změn existující podpory“. |
| --- | --- |

c)

‚novou podporou‘ každá podpora, což znamená režimy podpory a jednotlivou podporu, která není existující podporou, včetně změn existující podpory“.

| (160) | Z výše uvedených opatření vyplývá, že taková opatření, která v době poskytování nebyla považována za státní podporu, se za jistých okolností mohou stát státní podporou ve smyslu čl. 87 Smlouvy o ES. Z tohoto hlediska není podstatné, zda opatření, které se stalo státní podporou, je zařazeno mezi stávající nebo mezi nové státní podpory. |
| --- | --- |

(160)

Z výše uvedených opatření vyplývá, že taková opatření, která v době poskytování nebyla považována za státní podporu, se za jistých okolností mohou stát státní podporou ve smyslu čl. 87 Smlouvy o ES. Z tohoto hlediska není podstatné, zda opatření, které se stalo státní podporou, je zařazeno mezi stávající nebo mezi nové státní podpory.

| (161) | Ačkoli je pravda, že Komise, když v daném případě prošetřuje existenci státní podpory, musí posoudit situaci charakteristickou v době, kdy opatření vstoupilo v účinnost, neznamená to však, že posouzení čtyř kritérií uvedených v definici státní podpory musí být za každých okolností omezeno výhradně na dobu, kdy byla podpora udělena. |
| --- | --- |

(161)

Ačkoli je pravda, že Komise, když v daném případě prošetřuje existenci státní podpory, musí posoudit situaci charakteristickou v době, kdy opatření vstoupilo v účinnost, neznamená to však, že posouzení čtyř kritérií uvedených v definici státní podpory musí být za každých okolností omezeno výhradně na dobu, kdy byla podpora udělena.

| (162) | Z ustanovení čl. 1 odst. b) bod v. procesního nařízení jednoznačně vyplývá, že jsou takové mimořádné okolnosti, jako například rozvoj společného trhu nebo liberalizace některého odvětví, v jejichž průběhu probíhají v hospodářství nebo ve více odvětvích mnohé hospodářské a právní změny a kdy – důsledkem těchto změn – se mohou do okruhu kontroly státní podpory dostat i taková opatření, která původně nespadala pod účinnost článku 87 Smlouvy o ES. Pokud by například v průběhu liberalizace některého odvětví hospodářství byla zachována všechna opatření, která v době jejich přisouzení – v důsledku značně odlišných tržních podmínek – nebyla považována za státní podporu, avšak počínaje liberalizací splňují všechny podmínky státní podpory, tímto bychom de facto prodloužili převážnou část tržních okolností před situací soutěže. To by však bylo v rozporu se záměrem, aby na všech trzích byla zrušena situace bez hospodářské soutěže, jinými slovy s rozhodnutím členských států, aby bylo dané odvětví liberalizováno. Cílem speciálních opatření, na jejichž základě se opatření může stát státní podporou, je, aby nebylo zachováno takové opatření, které sice za dřívějších hospodářských a právních okolností nebylo považováno za státní podporu, avšak je v rozporu se zájmy tržních podmínek nových účastníků trhu (50). |
| --- | --- |

(162)

Z ustanovení čl. 1 odst. b) bod v. procesního nařízení jednoznačně vyplývá, že jsou takové mimořádné okolnosti, jako například rozvoj společného trhu nebo liberalizace některého odvětví, v jejichž průběhu probíhají v hospodářství nebo ve více odvětvích mnohé hospodářské a právní změny a kdy – důsledkem těchto změn – se mohou do okruhu kontroly státní podpory dostat i taková opatření, která původně nespadala pod účinnost článku 87 Smlouvy o ES. Pokud by například v průběhu liberalizace některého odvětví hospodářství byla zachována všechna opatření, která v době jejich přisouzení – v důsledku značně odlišných tržních podmínek – nebyla považována za státní podporu, avšak počínaje liberalizací splňují všechny podmínky státní podpory, tímto bychom de facto prodloužili převážnou část tržních okolností před situací soutěže. To by však bylo v rozporu se záměrem, aby na všech trzích byla zrušena situace bez hospodářské soutěže, jinými slovy s rozhodnutím členských států, aby bylo dané odvětví liberalizováno. Cílem speciálních opatření, na jejichž základě se opatření může stát státní podporou, je, aby nebylo zachováno takové opatření, které sice za dřívějších hospodářských a právních okolností nebylo považováno za státní podporu, avšak je v rozporu se zájmy tržních podmínek nových účastníků trhu (50).

de facto

50

| (163) | Otázku, zda daná státní podpora je již stávající podpora nebo nová podpora, Musí Komise posuzovat zvlášť, následovně po konstatování existence státní podpory. |
| --- | --- |

(163)

Otázku, zda daná státní podpora je již stávající podpora nebo nová podpora, Musí Komise posuzovat zvlášť, následovně po konstatování existence státní podpory.

| (164) | Hospodářství Maďarska prošlo v devadesátých letech drastickými změnami. Země se rozhodla vstoupit do Evropské unie a dne 1. května 2004 se stala plnoprávným členem Unie. Maďarsko si plně uvědomovalo svůj závazek, aby svá stávající opatření zharmonizovalo s pravidly soutěžní politiky na vnitřním trhu, ke kterému hodlá přistoupit, jelikož Evropská dohoda (51), kterou v roce 1991 podepsalo, tento závazek výslovně uvádí. |
| --- | --- |

(164)

Hospodářství Maďarska prošlo v devadesátých letech drastickými změnami. Země se rozhodla vstoupit do Evropské unie a dne 1. května 2004 se stala plnoprávným členem Unie. Maďarsko si plně uvědomovalo svůj závazek, aby svá stávající opatření zharmonizovalo s pravidly soutěžní politiky na vnitřním trhu, ke kterému hodlá přistoupit, jelikož Evropská dohoda (51), kterou v roce 1991 podepsalo, tento závazek výslovně uvádí.

51

| (165) | Přistoupením k Evropské unii se Maďarsko připojilo také k prvnímu liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu. Akt o přistoupení neustanovuje v souvislosti s maďarským energetickým trhem výjimky od pravidel soutěžní politiky. Na základě výše uvedené argumentace Komise – oproti připomínkám příslušných stran – zastává názor, že DDD, které byly (což potvrzují i zúčastněné strany) uzavřeny za diametrálně odlišných hospodářských podmínek před přistoupením k prvnímu liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu, se za nových hospodářských a právních okolností mohly stát státními podporami. V zájmu stanovení existence takové podpory musí být čtyři kritéria existence státní podpory posuzována v nových hospodářských a právních podmínkách. |
| --- | --- |

(165)

Přistoupením k Evropské unii se Maďarsko připojilo také k prvnímu liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu. Akt o přistoupení neustanovuje v souvislosti s maďarským energetickým trhem výjimky od pravidel soutěžní politiky. Na základě výše uvedené argumentace Komise – oproti připomínkám příslušných stran – zastává názor, že DDD, které byly (což potvrzují i zúčastněné strany) uzavřeny za diametrálně odlišných hospodářských podmínek před přistoupením k prvnímu liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu, se za nových hospodářských a právních okolností mohly stát státními podporami. V zájmu stanovení existence takové podpory musí být čtyři kritéria existence státní podpory posuzována v nových hospodářských a právních podmínkách.

| (166) | Otázka relevantního termínu posouzení musí být dále prošetřena z hlediska Aktu o přistoupení. Naproti všem dřívějším přistoupením členské státy souhlasily s rozšířením Aktu o přistoupení o zvláštní ustanovení, dle kterých musela být veškerá opatření podpory použitelná po přistoupení a uzavřená po 10. prosinci 1994 ještě před přistoupením oznámena Komisi, která tyto na základě acquis communautaire prošetří. |
| --- | --- |

(166)

Otázka relevantního termínu posouzení musí být dále prošetřena z hlediska Aktu o přistoupení. Naproti všem dřívějším přistoupením členské státy souhlasily s rozšířením Aktu o přistoupení o zvláštní ustanovení, dle kterých musela být veškerá opatření podpory použitelná po přistoupení a uzavřená po 10. prosinci 1994 ještě před přistoupením oznámena Komisi, která tyto na základě acquis communautaire prošetří.

acquis communautaire

| (167) | Ve většině států, které přistoupily k unii dne 1. května 2004, měla státní intervence z historických důvodů velmi silné tradice. Mohou se však objevit taková opatření, která před přistoupením – z důvodu tehdejších, velmi odlišných tržních podmínek – nesplňují čtyři kritéria státní podpory, avšak za nových právních hospodářských podmínek po přistoupení již splňují kritéria všechna. |
| --- | --- |

(167)

Ve většině států, které přistoupily k unii dne 1. května 2004, měla státní intervence z historických důvodů velmi silné tradice. Mohou se však objevit taková opatření, která před přistoupením – z důvodu tehdejších, velmi odlišných tržních podmínek – nesplňují čtyři kritéria státní podpory, avšak za nových právních hospodářských podmínek po přistoupení již splňují kritéria všechna.

| (168) | Cílem příslušných článků Aktu o přistoupení je zajistit nezkreslenou soutěž na vnitřním trhu na dobu následující po vstupu smlouvy v platnost. Proto jsou příslušné články Aktu o přistoupení zaměřeny na to, aby neslučitelná státní opatření po přistoupení nenarušovala společnou tržní soutěž. V tomto ohledu je irelevantní, zda v devadesátých letech, v době přijetí, opatření splňovalo či nesplňovalo podmínky státní podpory. Z toho plyne, že z hlediska posouzení kritérií existence podpory je relevantním obdobím období následující po přistoupení Maďarska k EU a tím také po přistoupení k liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu. |
| --- | --- |

(168)

Cílem příslušných článků Aktu o přistoupení je zajistit nezkreslenou soutěž na vnitřním trhu na dobu následující po vstupu smlouvy v platnost. Proto jsou příslušné články Aktu o přistoupení zaměřeny na to, aby neslučitelná státní opatření po přistoupení nenarušovala společnou tržní soutěž. V tomto ohledu je irelevantní, zda v devadesátých letech, v době přijetí, opatření splňovalo či nesplňovalo podmínky státní podpory. Z toho plyne, že z hlediska posouzení kritérií existence podpory je relevantním obdobím období následující po přistoupení Maďarska k EU a tím také po přistoupení k liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu.

| (169) | Výsledkem každého jiného přístupu by byla taková situace, ve které hospodářské vztahy pocházející z období před přistoupením a liberalizací (což v případě většiny nových členských států znamená přechodné období následující po éře komunistického režimu) přetrvávaly ještě dlouhou dobu po přistoupení země k Evropské unii. Proto by členský stát mohl taková opatření, která před přistoupením nebyla považována za státní podporu, mohl zachovat, dokonce tyto podle své vůle prodlužovat i tehdy, kdyby tato opatření byla za podmínek nastávajících po přistoupení považována již za státní podporu, a to vzhledem k tomu, že tato opatření by nespadala pod kompetenci kontroly Komise vztahující se na státní podpory. |
| --- | --- |

(169)

Výsledkem každého jiného přístupu by byla taková situace, ve které hospodářské vztahy pocházející z období před přistoupením a liberalizací (což v případě většiny nových členských států znamená přechodné období následující po éře komunistického režimu) přetrvávaly ještě dlouhou dobu po přistoupení země k Evropské unii. Proto by členský stát mohl taková opatření, která před přistoupením nebyla považována za státní podporu, mohl zachovat, dokonce tyto podle své vůle prodlužovat i tehdy, kdyby tato opatření byla za podmínek nastávajících po přistoupení považována již za státní podporu, a to vzhledem k tomu, že tato opatření by nespadala pod kompetenci kontroly Komise vztahující se na státní podpory.

| (170) | Připomínky zúčastněných stran jsou zaměřeny právě na tuto skutečnost. Cílem argumentace příslušných stran týkající se vhodné doby posouzení je prokázat, že v rámci tohoto řízení státní podpory musí hospodářské a právní posuzování DDD vycházet výhradně z doby uzavření DDD (tedy v době mezi lety 1995 až 2001), a na základě těchto právních a hospodářských okolností dojít k závěru, že se DDD nejsou považovány za státní podporu. Zúčastněné strany prohlašují, že test účastníka tržního hospodářství, dále kritéria týkající se vlivu na zkreslování soutěže a obchodování musí být analyzovány v kontextu ekonomiky poloviny devadesátých let, a že Komise musí přihlížet k tehdejším závazkům společnosti MVM (zajištění zásobování), dále k tehdy převládajícímu modelu odvětví energetiky (model jediný kupující, apod.). Podle jejich názoru výsledek vynesený na základě těchto okolností zůstane poté směrodatný až do dne uplynutí platnosti DDD (v případě smlouvy s nejdelší dobou trvání do roku 2024), nezávisle na takových změnách, jako je přistoupení Maďarska k Evropské unii a následovná liberalizace energetického trhu. |
| --- | --- |

(170)

Připomínky zúčastněných stran jsou zaměřeny právě na tuto skutečnost. Cílem argumentace příslušných stran týkající se vhodné doby posouzení je prokázat, že v rámci tohoto řízení státní podpory musí hospodářské a právní posuzování DDD vycházet výhradně z doby uzavření DDD (tedy v době mezi lety 1995 až 2001), a na základě těchto právních a hospodářských okolností dojít k závěru, že se DDD nejsou považovány za státní podporu. Zúčastněné strany prohlašují, že test účastníka tržního hospodářství, dále kritéria týkající se vlivu na zkreslování soutěže a obchodování musí být analyzovány v kontextu ekonomiky poloviny devadesátých let, a že Komise musí přihlížet k tehdejším závazkům společnosti MVM (zajištění zásobování), dále k tehdy převládajícímu modelu odvětví energetiky (model jediný kupující, apod.). Podle jejich názoru výsledek vynesený na základě těchto okolností zůstane poté směrodatný až do dne uplynutí platnosti DDD (v případě smlouvy s nejdelší dobou trvání do roku 2024), nezávisle na takových změnách, jako je přistoupení Maďarska k Evropské unii a následovná liberalizace energetického trhu.

| (171) | Komise s touto argumentací nesouhlasí. Podle názoru Komise je cílem příslušných článků Aktu o přistoupení právě vyhnout se takovým situacím tím, že účastníkům hospodářského sektoru nařídí okamžité uplatnění pravidel vztahujících se na státní podpory. V případě jistých hospodářských odvětví zajišťuje Akt o přistoupení výjimky (např. ustanovení o dopravě), avšak v souvislosti s účastníky trhu s elektřinou nejsou v této smlouvě uvedeny výjimky žádné. Proto musí být acquis communautaire, včetně směrnice 96/92/ES, počínaje datem přistoupení bezodkladně uplatňovány ve všech smluvních vztazích na maďarském trhu s elektřinou. |
| --- | --- |

(171)

Komise s touto argumentací nesouhlasí. Podle názoru Komise je cílem příslušných článků Aktu o přistoupení právě vyhnout se takovým situacím tím, že účastníkům hospodářského sektoru nařídí okamžité uplatnění pravidel vztahujících se na státní podpory. V případě jistých hospodářských odvětví zajišťuje Akt o přistoupení výjimky (např. ustanovení o dopravě), avšak v souvislosti s účastníky trhu s elektřinou nejsou v této smlouvě uvedeny výjimky žádné. Proto musí být acquis communautaire, včetně směrnice 96/92/ES, počínaje datem přistoupení bezodkladně uplatňovány ve všech smluvních vztazích na maďarském trhu s elektřinou.

acquis communautaire

| (172) | Proto v průběhu posuzování DDD vycházela Komise z faktu, že přistoupením k liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu EU Maďarsko souhlasilo, že bude uplatňovat zásady tohoto tržního hospodářství vzhledem ke všem účastníkům maďarského energetického trhu, a to včetně všech obchodních vztahů. |
| --- | --- |

(172)

Proto v průběhu posuzování DDD vycházela Komise z faktu, že přistoupením k liberalizovanému vnitřnímu energetickému trhu EU Maďarsko souhlasilo, že bude uplatňovat zásady tohoto tržního hospodářství vzhledem ke všem účastníkům maďarského energetického trhu, a to včetně všech obchodních vztahů.

| (173) | Proto Komise dále posoudí, zda opatření, které je předmětem řízení, splňuje počínaje dnem přistoupení Maďarska k Unii všechna kritéria státní podpory. |
| --- | --- |

(173)

Proto Komise dále posoudí, zda opatření, které je předmětem řízení, splňuje počínaje dnem přistoupení Maďarska k Unii všechna kritéria státní podpory.

| (174) | Úvodem posouzení týkajícího se existence výhody je důležité připomenout, že většina výrobců elektřiny ve svých připomínkách přiznala, že bez záruk poskytovaných DDD by do těchto elektráren neinvestovala. Elektrárna [...] Erőmű Rt. ve svých připomínkách argumentuje tím, že „[-] DDD je důležitým faktorem pro banky z hlediska ochoty financovat investice a plynule předem financovat provozní náklady. [...] ... [...] vyžádala stanovisko konsorcia [tedy bank] týkající se změn DDD dne [...], avšak banky se od poskytnutí příspěvku jak za účelem snížení rezervovaných kapacit, tak snížení objemu zaručeného odběru distancovaly.“ (52). |
| --- | --- |

(174)

Úvodem posouzení týkajícího se existence výhody je důležité připomenout, že většina výrobců elektřiny ve svých připomínkách přiznala, že bez záruk poskytovaných DDD by do těchto elektráren neinvestovala. Elektrárna [...] Erőmű Rt. ve svých připomínkách argumentuje tím, že „[-] DDD je důležitým faktorem pro banky z hlediska ochoty financovat investice a plynule předem financovat provozní náklady. [...] ... [...] vyžádala stanovisko konsorcia [tedy bank] týkající se změn DDD dne [...], avšak banky se od poskytnutí příspěvku jak za účelem snížení rezervovaných kapacit, tak snížení objemu zaručeného odběru distancovaly.“ (52).

52

| (175) | V souvislosti s tímto [...] (jako zástupce téměř dvanácti bank poskytujících úvěry [...] společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“) prohlašuje, že „[-] dle stanoviska bank je DDD součástí vzájemně úzce souvisejících obchodních dohod, které představovaly a i dnes představují jistinu úvěrové smlouvy sloužící k financování projektu založeného na tržních podmínkách. Jinými slovy jakákoli změna DDD by se automaticky týkala i bank a jelikož za účelem ochrany finančních zájmů posledně jmenovaných jsou k dispozici odpovídající smluvní mechanismy, ohrozilo by toto ve svém důsledku projekt Csepel II. jako celek.“ |
| --- | --- |

(175)

V souvislosti s tímto [...] (jako zástupce téměř dvanácti bank poskytujících úvěry [...] společnosti „Csepeli Áramtermelő Kft.“) prohlašuje, že „[-] dle stanoviska bank je DDD součástí vzájemně úzce souvisejících obchodních dohod, které představovaly a i dnes představují jistinu úvěrové smlouvy sloužící k financování projektu založeného na tržních podmínkách. Jinými slovy jakákoli změna DDD by se automaticky týkala i bank a jelikož za účelem ochrany finančních zájmů posledně jmenovaných jsou k dispozici odpovídající smluvní mechanismy, ohrozilo by toto ve svém důsledku projekt Csepel II. jako celek.“

| (176) | [...] (jako zástupce devíti bank poskytujících úvěry ve výši téměř [...] společnosti „AES-Tisza Erőmű Kft.“) prohlašuje, že „[-] financování bylo založeno především na existenci DDD, respektive na dalších příslušných projektových dokumentech (např.: dohoda o zásobování palivem). [...] DDD zajišťují stabilitu (týkající se množství prodané elektřiny a stanovení ceny) vůči rizikům poptávky.“„Stabilita poptávky je určujícím faktorem[...], který poskytuje bankám potřebnou jistotu v případě dlouhodobého financování na zatím nevyvinutém trhu.“ |
| --- | --- |

(176)

[...] (jako zástupce devíti bank poskytujících úvěry ve výši téměř [...] společnosti „AES-Tisza Erőmű Kft.“) prohlašuje, že „[-] financování bylo založeno především na existenci DDD, respektive na dalších příslušných projektových dokumentech (např.: dohoda o zásobování palivem). [...] DDD zajišťují stabilitu (týkající se množství prodané elektřiny a stanovení ceny) vůči rizikům poptávky.“„Stabilita poptávky je určujícím faktorem[...], který poskytuje bankám potřebnou jistotu v případě dlouhodobého financování na zatím nevyvinutém trhu.“

| (177) | V zájmu posouzení týkajícího se existence výhod Komise předběžně analyzovala, jaké argumentování by měla v průběhu posouzení uplatňovat. V důsledku předběžné analýzy uvedené v odstavcích (180) až (190) preambule Komise došla k závěru, že v zájmu určení existence výhody je nutné zjistit, zda by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl za tržních okolností v době přistoupení Maďarska k Evropské unii výrobcům podobnou záruku jako jsou záruky uvedené v DDD, tedy takovou záruku, na jejímž základě je společnost MVM po dobu 15–27 let – odpovídající běžně předpokládané provozní nebo amortizační době příslušných zařízení – povinna odebrat kapacitu rezervovanou v DDD (jež odpovídá celkové využitelné kapacitě nebo převážné části této kapacity elektrárny), respektive odkoupit vyrobenou elektřinu v zaručeném minimálním množství za cenu, která kryje stálé a nestálé náklady elektrárny (včetně nákladů na palivo) (53). |
| --- | --- |

(177)

V zájmu posouzení týkajícího se existence výhod Komise předběžně analyzovala, jaké argumentování by měla v průběhu posouzení uplatňovat. V důsledku předběžné analýzy uvedené v odstavcích (180) až (190) preambule Komise došla k závěru, že v zájmu určení existence výhody je nutné zjistit, zda by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl za tržních okolností v době přistoupení Maďarska k Evropské unii výrobcům podobnou záruku jako jsou záruky uvedené v DDD, tedy takovou záruku, na jejímž základě je společnost MVM po dobu 15–27 let – odpovídající běžně předpokládané provozní nebo amortizační době příslušných zařízení – povinna odebrat kapacitu rezervovanou v DDD (jež odpovídá celkové využitelné kapacitě nebo převážné části této kapacity elektrárny), respektive odkoupit vyrobenou elektřinu v zaručeném minimálním množství za cenu, která kryje stálé a nestálé náklady elektrárny (včetně nákladů na palivo) (53).

53

| (178) | Komise ve druhém kole hledala odpověď na tuto otázku, a to v souvislostech běžné obchodní praxe na evropských trzích s elektřinou. |
| --- | --- |

(178)

Komise ve druhém kole hledala odpověď na tuto otázku, a to v souvislostech běžné obchodní praxe na evropských trzích s elektřinou.

| (179) | Závěrem Komise krátce vyhodnotila vliv DDD na trh v období následujícím po přistoupení Maďarska k Evropské unii. Přestože posledně zmiňovaná analýza není nutná ke stanovení toho, zda DDD poskytují hospodářské výhody, je přesto vhodné provést ji za účelem odpovídající revize jednotlivých připomínek předložených zúčastněnými stranami. |
| --- | --- |

(179)

Závěrem Komise krátce vyhodnotila vliv DDD na trh v období následujícím po přistoupení Maďarska k Evropské unii. Přestože posledně zmiňovaná analýza není nutná ke stanovení toho, zda DDD poskytují hospodářské výhody, je přesto vhodné provést ji za účelem odpovídající revize jednotlivých připomínek předložených zúčastněnými stranami.

1)   Předběžná analýza: doporučená argumentace pro posouzení existence výhod

Předběžná analýza: doporučená argumentace pro posouzení existence výhod

| (180) | Třetí strany ve svých připomínkách předložených v průběhu řízení analyzovaly existenci výhod na základě takových okolností, za kterých byly DDD v polovině devadesátých let podepsány. V podstatě došly strany k závěru, že v uvedené době v průběhu privatizace společností vyrábějících elektřinu by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl výrobcům podobné záruky, jako jsou záruky uvedené v DDD v zájmu toho, aby podnítil investory a aby tak zajistil zásobování Maďarska. |
| --- | --- |

(180)

Třetí strany ve svých připomínkách předložených v průběhu řízení analyzovaly existenci výhod na základě takových okolností, za kterých byly DDD v polovině devadesátých let podepsány. V podstatě došly strany k závěru, že v uvedené době v průběhu privatizace společností vyrábějících elektřinu by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl výrobcům podobné záruky, jako jsou záruky uvedené v DDD v zájmu toho, aby podnítil investory a aby tak zajistil zásobování Maďarska.

| (181) | Komise prošetřila opodstatnění tohoto přístupu a došla k závěru, že není správný hned ze dvou důvodů. Za prvé, nebere v úvahu skutečně zvýhodněné subjekty prošetřovaného opatření. Za druhé, tento přístup přihlíží z hlediska posouzení existence výhody k nesprávnému období. |
| --- | --- |

(181)

Komise prošetřila opodstatnění tohoto přístupu a došla k závěru, že není správný hned ze dvou důvodů. Za prvé, nebere v úvahu skutečně zvýhodněné subjekty prošetřovaného opatření. Za druhé, tento přístup přihlíží z hlediska posouzení existence výhody k nesprávnému období.

| (182) | Společnost „Dunamenti Erőmű Rt.“ prohlašuje, že v důsledku své DDD nebyla zvýhodněna, jelikož v průběhu privatizace svých elektráren zaplatila tržní cenu a v prodejní ceně byla zohledněna její práva a povinnosti dle DDD. Jinými slovy, pokud by prostřednictvím DDD výhody i získala, protihodnotu zaplatila jako součást privatizační ceny. |
| --- | --- |

(182)

Společnost „Dunamenti Erőmű Rt.“ prohlašuje, že v důsledku své DDD nebyla zvýhodněna, jelikož v průběhu privatizace svých elektráren zaplatila tržní cenu a v prodejní ceně byla zohledněna její práva a povinnosti dle DDD. Jinými slovy, pokud by prostřednictvím DDD výhody i získala, protihodnotu zaplatila jako součást privatizační ceny.

| (183) | Komise zastává názor, že tyto argumenty v tomto případě neobstojí. Prostřednictvím podpory představující předmět tohoto řízení jsou zvýhodněnými subjekty privatizované elektrárny (alespoň tam, kde byla privatizace provedena), nikoli akcionáři. Privatizace elektráren proběhla formou získání vlastnického podílu. |
| --- | --- |

(183)

Komise zastává názor, že tyto argumenty v tomto případě neobstojí. Prostřednictvím podpory představující předmět tohoto řízení jsou zvýhodněnými subjekty privatizované elektrárny (alespoň tam, kde byla privatizace provedena), nikoli akcionáři. Privatizace elektráren proběhla formou získání vlastnického podílu.

| (184) | Soudní dvůr již prošetřoval otázku, jakým způsobem ovlivňuje změna, která nastala v důsledku získání vlastnického podílu, existenci protiprávně poskytnuté podpory společnosti a zvýhodněnému subjektu. Dle rozsudku Soudu taková protiprávně poskytnutá podpora nezávisle na změnách týkajících se vlastnických vztahů existuje i nadále ve prospěch původně zvýhodněné společnosti (54). Převedení obchodních podílů za tržní cenu zajišťuje pouze to, že samotná osoba, která získala podíl, nedostane státní podporu. To je však nezávislé na tom, zda zvýhodněná elektrárna získala hospodářskou výhodu pro svou činnost. |
| --- | --- |

(184)

Soudní dvůr již prošetřoval otázku, jakým způsobem ovlivňuje změna, která nastala v důsledku získání vlastnického podílu, existenci protiprávně poskytnuté podpory společnosti a zvýhodněnému subjektu. Dle rozsudku Soudu taková protiprávně poskytnutá podpora nezávisle na změnách týkajících se vlastnických vztahů existuje i nadále ve prospěch původně zvýhodněné společnosti (54). Převedení obchodních podílů za tržní cenu zajišťuje pouze to, že samotná osoba, která získala podíl, nedostane státní podporu. To je však nezávislé na tom, zda zvýhodněná elektrárna získala hospodářskou výhodu pro svou činnost.

54

| (185) | V posuzovaném případu jsou zvýhodněnými subjekty maďarské společnosti, které provozují elektrárny a které podepsaly DDD, nikoli členové (akcionáři) těchto elektrárenských společností. Navíc ke změnám ve vlastnických vztazích elektráren došlo před datem, kdy prošetřujeme existenci státní podpory, a proto je tato změna z hlediska revize týkající se existence podpory poskytnuté společnostem provozujícím elektrárny irelevantní. Společnosti, které podepsaly DDD tedy – nezávisle na svých vlastnických vztazích – získaly výhody obsažené v DDD. |
| --- | --- |

(185)

V posuzovaném případu jsou zvýhodněnými subjekty maďarské společnosti, které provozují elektrárny a které podepsaly DDD, nikoli členové (akcionáři) těchto elektrárenských společností. Navíc ke změnám ve vlastnických vztazích elektráren došlo před datem, kdy prošetřujeme existenci státní podpory, a proto je tato změna z hlediska revize týkající se existence podpory poskytnuté společnostem provozujícím elektrárny irelevantní. Společnosti, které podepsaly DDD tedy – nezávisle na svých vlastnických vztazích – získaly výhody obsažené v DDD.

| (186) | Komise si je vědoma skutečnosti, že při maďarských tržních podmínkách v devadesátých letech byl zásadním principem DDD, tedy garance návratnosti investice, základní podmínkou realizace potřebných investic. |
| --- | --- |

(186)

Komise si je vědoma skutečnosti, že při maďarských tržních podmínkách v devadesátých letech byl zásadním principem DDD, tedy garance návratnosti investice, základní podmínkou realizace potřebných investic.

| (187) | Skutečnost, že z důvodu charakteristiky odvětví výroby elektřiny a tehdejší politické a hospodářské situace v Maďarsku bylo ve veřejném zájmu nutné učinit zásahy ze strany státu a že nejvhodnějším řešením se zdálo být přisouzení DDD většímu počtu výrobců, v žádném případě neprotiřečí faktu, že DDD poskytují výrobcům výhody. |
| --- | --- |

(187)

Skutečnost, že z důvodu charakteristiky odvětví výroby elektřiny a tehdejší politické a hospodářské situace v Maďarsku bylo ve veřejném zájmu nutné učinit zásahy ze strany státu a že nejvhodnějším řešením se zdálo být přisouzení DDD většímu počtu výrobců, v žádném případě neprotiřečí faktu, že DDD poskytují výrobcům výhody.

| (188) | Většina výrobců uvádí, že DDD jim neposkytly výhody, protože jsou v souladu s chováním společnosti MVM, respektive jakéhokoli účastníka dění v hospodářském sektoru nacházejícího se v situaci výrobců. Argumentují tím, že kterýkoli privátní účastník nacházející se v situaci společnosti MVM (jako jediný kupující s právní povinností zajistit zásobování) by se rozhodl uzavřít DDD a k tomu, že hospodářská výhoda z nich plynoucí nesmí přesáhnout úroveň, které strany běžně dosahovaly v devadesátých letech za nerozvinutých tržních podmínek. Kromě toho byli výrobci za účelem získání povolení k provozu právně povinni uzavřít dohodu s MVM. Výrobci zdůrazňovali, že dle zásady privátního investora by Komise měla přihlédnout k právním podmínkám a hospodářské realitě stávající v době uzavření DDD. |
| --- | --- |

(188)

Většina výrobců uvádí, že DDD jim neposkytly výhody, protože jsou v souladu s chováním společnosti MVM, respektive jakéhokoli účastníka dění v hospodářském sektoru nacházejícího se v situaci výrobců. Argumentují tím, že kterýkoli privátní účastník nacházející se v situaci společnosti MVM (jako jediný kupující s právní povinností zajistit zásobování) by se rozhodl uzavřít DDD a k tomu, že hospodářská výhoda z nich plynoucí nesmí přesáhnout úroveň, které strany běžně dosahovaly v devadesátých letech za nerozvinutých tržních podmínek. Kromě toho byli výrobci za účelem získání povolení k provozu právně povinni uzavřít dohodu s MVM. Výrobci zdůrazňovali, že dle zásady privátního investora by Komise měla přihlédnout k právním podmínkám a hospodářské realitě stávající v době uzavření DDD.

| (189) | Komise se z aspektu argumentace zúčastněných stran týkající se zásady privátního investora odvolává na odstavce preambule tohoto rozhodnutí, které určují, které období musí být zohledňováno při posuzování existence státní podpory poskytnuté prostřednictvím DDD. Komise opakovaně poukazuje na to, že nehodlá zpochybňovat skutečnost, že v době uzavření DDD za tehdejších okolností bylo nutné tyto dohody uzavřít. Avšak toto rozhodnutí výše uvádí, že to v žádném případě neznamená, že DDD nezajišťují výrobcům výhody. Zúčastněné strany v podstatě výhradně prohlašují, že tyto dohody jsou v souladu s tržními podmínkami stávajícími v době jejich uzavření. Ani jedna ze zúčastněných stran však netvrdí, že by byly v souladu s nynějšími podmínkami vnitřního trhu. |
| --- | --- |

(189)

Komise se z aspektu argumentace zúčastněných stran týkající se zásady privátního investora odvolává na odstavce preambule tohoto rozhodnutí, které určují, které období musí být zohledňováno při posuzování existence státní podpory poskytnuté prostřednictvím DDD. Komise opakovaně poukazuje na to, že nehodlá zpochybňovat skutečnost, že v době uzavření DDD za tehdejších okolností bylo nutné tyto dohody uzavřít. Avšak toto rozhodnutí výše uvádí, že to v žádném případě neznamená, že DDD nezajišťují výrobcům výhody. Zúčastněné strany v podstatě výhradně prohlašují, že tyto dohody jsou v souladu s tržními podmínkami stávajícími v době jejich uzavření. Ani jedna ze zúčastněných stran však netvrdí, že by byly v souladu s nynějšími podmínkami vnitřního trhu.

| (190) | Komise zastává názor, že v průběhu revize za účelem zjištění existence výhod poskytovaných DDD se musí přesvědčit o tom, zda by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl za tržních okolností v době přistoupení Maďarska k Evropské unii výrobcům podobnou záruku – uvedenou v odstavci preambule (177) – jako jsou záruky uvedené v DDD. |
| --- | --- |

(190)

Komise zastává názor, že v průběhu revize za účelem zjištění existence výhod poskytovaných DDD se musí přesvědčit o tom, zda by průměrný účastník hospodářského sektoru poskytl za tržních okolností v době přistoupení Maďarska k Evropské unii výrobcům podobnou záruku – uvedenou v odstavci preambule (177) – jako jsou záruky uvedené v DDD.

2)   Analýza existence výhody poskytnuté výrobcům elektřiny v době přistoupení Maďarska k Evropské unii

Analýza existence výhody poskytnuté výrobcům elektřiny v době přistoupení Maďarska k Evropské unii

| (191) | Aby Komise mohla odpovědět na otázku zmiňovanou v předcházejícím odstavci preambule, stanovila za účelem této analýzy nejvýznamnější směrodatné praxe obchodních subjektů účastnících se evropských trhů s elektřinou, dále analyzovala, zda DDD jsou v souladu s těmito praxemi či zda poskytují výrobcům takové záruky, které by zákazník konající čistě na obchodní bázi nepřijal. |
| --- | --- |

(191)

Aby Komise mohla odpovědět na otázku zmiňovanou v předcházejícím odstavci preambule, stanovila za účelem této analýzy nejvýznamnější směrodatné praxe obchodních subjektů účastnících se evropských trhů s elektřinou, dále analyzovala, zda DDD jsou v souladu s těmito praxemi či zda poskytují výrobcům takové záruky, které by zákazník konající čistě na obchodní bázi nepřijal.

| (192) | Předesíláme, že trh s elektřinou se tradičně rozděluje na čtyři částečné trhy: i) výroba/dovoz a velkoobchodní služby, ii) přenos/distribuce, iii) maloobchod, iv) doplňující služby. Jelikož společnost MVM elektřinu nakupuje od tuzemských výrobců, respektive dováží, poté tuto prodává regionálním dodavatelským podnikům a obchodním dodavatelům (maloobchodní dodavatelé), je z hlediska posouzení DDD významným relevantním trhem pro první a čtvrtou kategorii. Společnost MVM kromě výše uvedeného poskytuje rezervované kapacity provozovateli přenosové soustavy, aby tak byla zajištěna rovnoměrnost systému. |
| --- | --- |

(192)

Předesíláme, že trh s elektřinou se tradičně rozděluje na čtyři částečné trhy: i) výroba/dovoz a velkoobchodní služby, ii) přenos/distribuce, iii) maloobchod, iv) doplňující služby. Jelikož společnost MVM elektřinu nakupuje od tuzemských výrobců, respektive dováží, poté tuto prodává regionálním dodavatelským podnikům a obchodním dodavatelům (maloobchodní dodavatelé), je z hlediska posouzení DDD významným relevantním trhem pro první a čtvrtou kategorii. Společnost MVM kromě výše uvedeného poskytuje rezervované kapacity provozovateli přenosové soustavy, aby tak byla zajištěna rovnoměrnost systému.

| (193) | Maďarský maloobchodní trh je ve sledovaném období rozdělen na dva sektory: i) spotřebitelský, kdy regionální dodavatelské podniky poskytují elektřinu za regulované ceny spotřebitelům bez oprávnění, dále spotřebitelům, kteří své oprávnění nevyužívají; ii) volný trh, kdy obchodní dodavatelé dodávají elektřinu spotřebitelům s oprávněním za ceny, které byly vytvořeny tržními mechanismy. Systém zavedený III. Zákonem o elektrické energii omezuje spotřebitelský sektor na domácnosti a obchodní spotřebitele, na které se vztahuje celková dodavatelská povinnost. |
| --- | --- |

(193)

Maďarský maloobchodní trh je ve sledovaném období rozdělen na dva sektory: i) spotřebitelský, kdy regionální dodavatelské podniky poskytují elektřinu za regulované ceny spotřebitelům bez oprávnění, dále spotřebitelům, kteří své oprávnění nevyužívají; ii) volný trh, kdy obchodní dodavatelé dodávají elektřinu spotřebitelům s oprávněním za ceny, které byly vytvořeny tržními mechanismy. Systém zavedený III. Zákonem o elektrické energii omezuje spotřebitelský sektor na domácnosti a obchodní spotřebitele, na které se vztahuje celková dodavatelská povinnost.

| (194) | Ve sledovaném období společnost MVM dodávala elektřinu jak regionálním dodavatelským podnikům (poskytovatelé spotřebitelského sektoru), tak dodavatelům sektoru volného trhu. Současně však – jak jsme uvedli v odstavcích preambule (221)–(231) – znamenal prodej ze strany MVM směrem k dodavatelům na volném trhu pouze množství, které bylo odkoupeno v rámci DDD a které nebylo požadováno spotřebitelským sektorem. Takový prodej neznamenal samostatnou obchodní činnost, ale byl realizován spíše jako důsledek DDD. Proto musí být existence výhody s prvotním cílem stanoveným pro MVM – tedy poskytováním dostatečného množství elektřiny regionálním dodavatelským podnikům za účelem zásobování požadavků spotřebitelského sektoru – posuzována společně. Musí se tedy zjistit, zda by bez existence DDD účastník hospodářského dění konající výhradně na obchodní bázi, který by byl pověřen zásobovat regionální dodavatelské podniky dostatečným množstvím elektřiny, nabídl stejné jistiny, jako subjekty uvedené v těchto dohodách. Toto posouzení je nutné provést z hlediska velkoobchodního trhu fungujícího dle podmínek soutěže. Následující odstavce preambule poskytují nejprve přehled typických obchodních metod podstatných z hlediska analýzy, poté porovnávají DDD se zmiňovanými metodami. V závěru Komise z hlediska porovnání prošetřila důsledky DDD, se kterými mohly orgány počítat v době přistoupení Maďarska k Evropské unii, respektive zda by v případě dohod jiného typu mohli počítat s lepší rovnováhou mezi příznivými a nepříznivými důsledky. |
| --- | --- |

(194)

Ve sledovaném období společnost MVM dodávala elektřinu jak regionálním dodavatelským podnikům (poskytovatelé spotřebitelského sektoru), tak dodavatelům sektoru volného trhu. Současně však – jak jsme uvedli v odstavcích preambule (221)–(231) – znamenal prodej ze strany MVM směrem k dodavatelům na volném trhu pouze množství, které bylo odkoupeno v rámci DDD a které nebylo požadováno spotřebitelským sektorem. Takový prodej neznamenal samostatnou obchodní činnost, ale byl realizován spíše jako důsledek DDD. Proto musí být existence výhody s prvotním cílem stanoveným pro MVM – tedy poskytováním dostatečného množství elektřiny regionálním dodavatelským podnikům za účelem zásobování požadavků spotřebitelského sektoru – posuzována společně. Musí se tedy zjistit, zda by bez existence DDD účastník hospodářského dění konající výhradně na obchodní bázi, který by byl pověřen zásobovat regionální dodavatelské podniky dostatečným množstvím elektřiny, nabídl stejné jistiny, jako subjekty uvedené v těchto dohodách. Toto posouzení je nutné provést z hlediska velkoobchodního trhu fungujícího dle podmínek soutěže. Následující odstavce preambule poskytují nejprve přehled typických obchodních metod podstatných z hlediska analýzy, poté porovnávají DDD se zmiňovanými metodami. V závěru Komise z hlediska porovnání prošetřila důsledky DDD, se kterými mohly orgány počítat v době přistoupení Maďarska k Evropské unii, respektive zda by v případě dohod jiného typu mohli počítat s lepší rovnováhou mezi příznivými a nepříznivými důsledky.

2a)   Stručný popis obchodních metod na evropském trhu s elektřinou relevantním z hlediska posouzení existence výhod zajištěných DDD

2a)

Stručný popis obchodních metod na evropském trhu s elektřinou relevantním z hlediska posouzení existence výhod zajištěných DDD

| (195) | V průběhu revize sektoru elektřiny v Evropě (55) Komise do detailů prošetřila podmínky distribuce elektřiny na evropských velkoobchodních trzích. |
| --- | --- |

(195)

V průběhu revize sektoru elektřiny v Evropě (55) Komise do detailů prošetřila podmínky distribuce elektřiny na evropských velkoobchodních trzích.

55

| (196) | S elektřinou – v závislosti na období plnění – lze obchodovat na okamžitých (spot) nebo termínových trzích. Na okamžitých trzích se zpravidla v den, který předchází skutečnému plnění, uzavírají obchody s elektřinou na následující den. Burzovní „spot“ prodej elektřiny se vždy provádí na marginálních cenách, které zaručují výhradně krytí krátkodobých hraničních nákladů (56). |
| --- | --- |

(196)

S elektřinou – v závislosti na období plnění – lze obchodovat na okamžitých (spot) nebo termínových trzích. Na okamžitých trzích se zpravidla v den, který předchází skutečnému plnění, uzavírají obchody s elektřinou na následující den. Burzovní „spot“ prodej elektřiny se vždy provádí na marginálních cenách, které zaručují výhradně krytí krátkodobých hraničních nákladů (56).

56

| (197) | Na termínových trzích se elektřina prodává s daty pozdějšího plnění. Termínové produkty mohou být týdenní, měsíční, čtvrtletní a roční. Distribuce okamžitých a termínových produktů může být realizována na energetických burzách, stejně jako formou transakcí realizovaných mimo burzu (OTC) prostřednictvím „clearing house“. V důsledku plynulé volby mezi těmito produkty se ceny stejných produktů na energetických burzách a na OTC trzích vzájemně přibližují. Proto energetické burzy ve stále větší míře určují referenční ceny všech okamžitých a termínových produktů, tedy celého velkoobchodního trhu. |
| --- | --- |

(197)

Na termínových trzích se elektřina prodává s daty pozdějšího plnění. Termínové produkty mohou být týdenní, měsíční, čtvrtletní a roční. Distribuce okamžitých a termínových produktů může být realizována na energetických burzách, stejně jako formou transakcí realizovaných mimo burzu (OTC) prostřednictvím „clearing house“. V důsledku plynulé volby mezi těmito produkty se ceny stejných produktů na energetických burzách a na OTC trzích vzájemně přibližují. Proto energetické burzy ve stále větší míře určují referenční ceny všech okamžitých a termínových produktů, tedy celého velkoobchodního trhu.

| (198) | Cena termínových produktů je kromě toho ovlivňována předpoklady účastníků trhu týkajících se budoucího vývoje cen okamžitého trhu. Účastníci trhu uzavírají termínové transakce, protože upřednostňují jisté ceny před neznámými budoucími okamžitými cenami, tak termínové kupní ceny mohou také obsahovat rizikové prvky. V praxi ceny termínových produktů obsahují takový určující prvek, který zrcadlí předpoklady účastníků trhu týkající se vývoje okamžitých kupních cen, respektive – v závislosti na tom, zda účastníci trhu přikládají cenové jistotě velkou hodnotu – rizikovou prémii nebo slevu, ačkoli ta se v praxi zpravidla objevuje jako prémie. Z toho plyne, že okamžité kupní ceny jsou referenční pro všechny energetické ceny. Pokud existuje okamžitý burzovní prodej, pak se jeho ceny považují za reference pro celý trh. Na vícero velkoobchodních trzích se kupující – aby měli přehled o svých nákladech – zpravidla termínovými transakcemi pokouší krýt větší část svých předpokládaných potřeb. Své potřeby, které přesahují pokrytí termínovými transakcemi, pak kryjí koupí realizovanou na okamžitých trzích. |
| --- | --- |

(198)

Cena termínových produktů je kromě toho ovlivňována předpoklady účastníků trhu týkajících se budoucího vývoje cen okamžitého trhu. Účastníci trhu uzavírají termínové transakce, protože upřednostňují jisté ceny před neznámými budoucími okamžitými cenami, tak termínové kupní ceny mohou také obsahovat rizikové prvky. V praxi ceny termínových produktů obsahují takový určující prvek, který zrcadlí předpoklady účastníků trhu týkající se vývoje okamžitých kupních cen, respektive – v závislosti na tom, zda účastníci trhu přikládají cenové jistotě velkou hodnotu – rizikovou prémii nebo slevu, ačkoli ta se v praxi zpravidla objevuje jako prémie. Z toho plyne, že okamžité kupní ceny jsou referenční pro všechny energetické ceny. Pokud existuje okamžitý burzovní prodej, pak se jeho ceny považují za reference pro celý trh. Na vícero velkoobchodních trzích se kupující – aby měli přehled o svých nákladech – zpravidla termínovými transakcemi pokouší krýt větší část svých předpokládaných potřeb. Své potřeby, které přesahují pokrytí termínovými transakcemi, pak kryjí koupí realizovanou na okamžitých trzích.

| (199) | Revize sektoru elektřiny prokázala, že vedle prodeje na standardizované energetické burze a mimo burzu prostřednictvím trhů OTC jsou realizovány i „individuální bilaterální transakce“. Z hlediska dodávaných produktů nebo služeb se tyto transakce mohou velmi lišit, o cenách se zpravidla zprávy nevypracovávají. Avšak za tržních podmínek realizovaný prodej na energetické burze a prodej mimo burzu prostřednictvím trhů OTC nutně ovlivňuje tyto transakce, jelikož daný výrobce nebo dovozce by nepřistoupil na uzavření takového dvoustranného obchodu, který nabízí jednoznačně nevýhodnější podmínky, než standardní okamžitá nebo termínová transakce. Standardní okamžité nebo termínové transakce realizované na evropských velkoobchodních trzích jsou tedy odpovídajícím podkladem pro zjištění, zda DDD znamenají pro výrobce výhody. |
| --- | --- |

(199)

Revize sektoru elektřiny prokázala, že vedle prodeje na standardizované energetické burze a mimo burzu prostřednictvím trhů OTC jsou realizovány i „individuální bilaterální transakce“. Z hlediska dodávaných produktů nebo služeb se tyto transakce mohou velmi lišit, o cenách se zpravidla zprávy nevypracovávají. Avšak za tržních podmínek realizovaný prodej na energetické burze a prodej mimo burzu prostřednictvím trhů OTC nutně ovlivňuje tyto transakce, jelikož daný výrobce nebo dovozce by nepřistoupil na uzavření takového dvoustranného obchodu, který nabízí jednoznačně nevýhodnější podmínky, než standardní okamžitá nebo termínová transakce. Standardní okamžité nebo termínové transakce realizované na evropských velkoobchodních trzích jsou tedy odpovídajícím podkladem pro zjištění, zda DDD znamenají pro výrobce výhody.

| (200) | Nejdelším obdobím plnění na termínových trzích je jeden rok. Dále nejdelší období mezi datem uzavření smlouvy a datem zahájením plnění jsou následující: 4 roky – NordPool (skandinávské země), 3 roky – Powernext (Francie), 5 let – UKPX (Velká Británie) a 6 let – EEX (Německo). Na některých burzách, např. OMEL ve Španělsku, se termínové transakce vůbec neuzavírají. Standardní termínové transakce ukládají dodavateli povinnost dodávat určité množství elektřiny za předem stanovenou cenu po dobu nejvýše jednoho roku, v termínu nejdéle 6 let ode dne uzavření smlouvy. Uvedené časové horizonty nedosahují doby amortizace, respektive provozní doby kterékoli elektrárny. Z toho plyne, že výrobci za běžných tržních podmínek nemají přehled o cenách a objemech prodeje elektřiny po dobu amortizace výrobních zařízení nebo provozní doby elektrárny ani v takovém případě, kdy převážnou část jimi vyrobené elektřiny prodávají prostřednictvím termínových transakcí. Kromě toho – jelikož ceny jsou stanoveny předem – musí výrobci čelit riziku, že jejich náklady převýší stanovené ceny. Toto riziko je významné především z hlediska kolísajících cen paliva. V případě nejčastějších výrobních technologií posledně uvedené představuje nejvýznamnější element proměnlivých nákladů. Dále musí výrobci čelit také konkurenčním tlakům, jelikož v provozním období svých výrobních zařízení musí mnohokrát obnovit své termínové smlouvy a upravit svou nabídku v souladu s vývojem tržních podmínek. |
| --- | --- |

(200)

Nejdelším obdobím plnění na termínových trzích je jeden rok. Dále nejdelší období mezi datem uzavření smlouvy a datem zahájením plnění jsou následující: 4 roky – NordPool (skandinávské země), 3 roky – Powernext (Francie), 5 let – UKPX (Velká Británie) a 6 let – EEX (Německo). Na některých burzách, např. OMEL ve Španělsku, se termínové transakce vůbec neuzavírají. Standardní termínové transakce ukládají dodavateli povinnost dodávat určité množství elektřiny za předem stanovenou cenu po dobu nejvýše jednoho roku, v termínu nejdéle 6 let ode dne uzavření smlouvy. Uvedené časové horizonty nedosahují doby amortizace, respektive provozní doby kterékoli elektrárny. Z toho plyne, že výrobci za běžných tržních podmínek nemají přehled o cenách a objemech prodeje elektřiny po dobu amortizace výrobních zařízení nebo provozní doby elektrárny ani v takovém případě, kdy převážnou část jimi vyrobené elektřiny prodávají prostřednictvím termínových transakcí. Kromě toho – jelikož ceny jsou stanoveny předem – musí výrobci čelit riziku, že jejich náklady převýší stanovené ceny. Toto riziko je významné především z hlediska kolísajících cen paliva. V případě nejčastějších výrobních technologií posledně uvedené představuje nejvýznamnější element proměnlivých nákladů. Dále musí výrobci čelit také konkurenčním tlakům, jelikož v provozním období svých výrobních zařízení musí mnohokrát obnovit své termínové smlouvy a upravit svou nabídku v souladu s vývojem tržních podmínek.

| (201) | Na velkoobchodních trzích existují také transakce spojené s rezervací výrobních kapacit formou „práva čerpání“ (drawing rights), které je proto vhodné porovnat s DDD. Získání práva čerpání znamená, že část výrobní kapacity dané elektrárny je zpravidla na předpokládanou provozní dobu zarezervována a provozovateli elektrárny je hrazena „kapacitní cena“ odpovídající výši kapitálu a stálých nákladů, které souvisejí s rezervovanou kapacitou. Provozovatel elektrárny nese technická rizika. Osoba oprávněná k právům čerpání stanovuje stupeň využití vázaných kapacit a provozovateli elektrárny platí cenu odpovídající výši proměnlivých nákladů, které souvisejí s elektřinou vyrobenou prostřednictvím rezervovaných kapacit. |
| --- | --- |

(201)

Na velkoobchodních trzích existují také transakce spojené s rezervací výrobních kapacit formou „práva čerpání“ (drawing rights), které je proto vhodné porovnat s DDD. Získání práva čerpání znamená, že část výrobní kapacity dané elektrárny je zpravidla na předpokládanou provozní dobu zarezervována a provozovateli elektrárny je hrazena „kapacitní cena“ odpovídající výši kapitálu a stálých nákladů, které souvisejí s rezervovanou kapacitou. Provozovatel elektrárny nese technická rizika. Osoba oprávněná k právům čerpání stanovuje stupeň využití vázaných kapacit a provozovateli elektrárny platí cenu odpovídající výši proměnlivých nákladů, které souvisejí s elektřinou vyrobenou prostřednictvím rezervovaných kapacit.

| (202) | Za účelem dalšího posouzení výhod poskytovaných v rámci DDD stojí za povšimnutí také situace velkých obchodních nebo průmyslových konečných spotřebitelů, kteří nejsou sice účastníky trhu velkoobchodního, ale maloobchodního (následující stupeň distribučního řetězce). Jelikož se stává, že výrobci zásobují elektřinou bezprostředně obchodní nebo průmyslové velkoodběratele, je i tady na místě porovnání s DDD. |
| --- | --- |

(202)

Za účelem dalšího posouzení výhod poskytovaných v rámci DDD stojí za povšimnutí také situace velkých obchodních nebo průmyslových konečných spotřebitelů, kteří nejsou sice účastníky trhu velkoobchodního, ale maloobchodního (následující stupeň distribučního řetězce). Jelikož se stává, že výrobci zásobují elektřinou bezprostředně obchodní nebo průmyslové velkoodběratele, je i tady na místě porovnání s DDD.

| (203) | Oborová revize sektoru elektřiny prokázala, že dodavatelé elektřiny často uzavírají s obchodními nebo průmyslovými velkoodběrateli transakce obsahující pevné ceny. Období takových transakcí je obvykle omezeno na dobu jednoho roku nebo dvou let. Zpravidla je na základě dřívější spotřeby stanoven harmonogram dodávek. Ceny jsou odvozeny od velkoobchodních cen na termínových trzích, dále zahrnují také další nákladové prvky, jako předpokládané náklady na vyrovnání sítě nebo míru zisku dodavatele. V případě odchýlení od harmonogramu dodávek vstupuje v platnost doložka „take or pay“, která ukládá kupujícímu povinnost uhradit buď cenu elektřiny, kterou nepotřebuje, nebo přirážku. Z tohoto hlediska se zdá, že transakce jsou založeny na společné aplikaci minimálního zaručeného množství odběru a rezervace kapacit (57). |
| --- | --- |

(203)

Oborová revize sektoru elektřiny prokázala, že dodavatelé elektřiny často uzavírají s obchodními nebo průmyslovými velkoodběrateli transakce obsahující pevné ceny. Období takových transakcí je obvykle omezeno na dobu jednoho roku nebo dvou let. Zpravidla je na základě dřívější spotřeby stanoven harmonogram dodávek. Ceny jsou odvozeny od velkoobchodních cen na termínových trzích, dále zahrnují také další nákladové prvky, jako předpokládané náklady na vyrovnání sítě nebo míru zisku dodavatele. V případě odchýlení od harmonogramu dodávek vstupuje v platnost doložka „take or pay“, která ukládá kupujícímu povinnost uhradit buď cenu elektřiny, kterou nepotřebuje, nebo přirážku. Z tohoto hlediska se zdá, že transakce jsou založeny na společné aplikaci minimálního zaručeného množství odběru a rezervace kapacit (57).

57

| (204) | Za účelem zjišťování výhod poskytovaných v rámci DDD je nutné přihlédnout k dalšímu typu dohody, a to ke smlouvám uzavřeným za účelem vyrovnávacích služeb poskytovaných provozovateli přenosové soustavy (TSO). Jelikož elektřinu nelze skladovat, nabídka a poptávka se musí vždy vzájemně shodovat. Pokud se poptávka či nabídka odchýlí od prognostik a je nutná výroba další energie, je úlohou provozovatele soustavy požádat jisté výrobce o zvýšení produkce v krátkém termínu. Pro zajištění, aby v takových případech potřeby byly k dispozici nutné výrobní kapacity, rezervují TSO část kapacity takových výrobních jednotek, které jsou schopny v krátkém termínu změnit úroveň své produkce. Vzhledem k tomu, že Maďarsko nemá vodní elektrárnu se zásobníkem, disponují technickými parametry potřebnými pro poskytování těchto služeb plynové elektrárny. |
| --- | --- |

(204)

Za účelem zjišťování výhod poskytovaných v rámci DDD je nutné přihlédnout k dalšímu typu dohody, a to ke smlouvám uzavřeným za účelem vyrovnávacích služeb poskytovaných provozovateli přenosové soustavy (TSO). Jelikož elektřinu nelze skladovat, nabídka a poptávka se musí vždy vzájemně shodovat. Pokud se poptávka či nabídka odchýlí od prognostik a je nutná výroba další energie, je úlohou provozovatele soustavy požádat jisté výrobce o zvýšení produkce v krátkém termínu. Pro zajištění, aby v takových případech potřeby byly k dispozici nutné výrobní kapacity, rezervují TSO část kapacity takových výrobních jednotek, které jsou schopny v krátkém termínu změnit úroveň své produkce. Vzhledem k tomu, že Maďarsko nemá vodní elektrárnu se zásobníkem, disponují technickými parametry potřebnými pro poskytování těchto služeb plynové elektrárny.

| (205) | Oborová revize sektoru elektřiny poskytla přehled o evropské praxi TSO souvisejících se smlouvami rezervace kapacit, které se vztahují na poskytování vyrovnávajících služeb. Z přehledu vyplývá, že kapacity jsou rezervovány prostřednictvím tendrů. Období jednoho roku lze považovat za obvyklou dobu, která poskytuje požadovanou reflektivnost pro TSO, aby množství rezervovaných kapacit bylo upraveno dle skutečných potřeb. Smlouvy zpravidla stanovují technické parametry požadovaných služeb, rezervované kapacity, dále pouze cenu poskytované elektřiny nebo cenu energie i kapacity současně. |
| --- | --- |

(205)

Oborová revize sektoru elektřiny poskytla přehled o evropské praxi TSO souvisejících se smlouvami rezervace kapacit, které se vztahují na poskytování vyrovnávajících služeb. Z přehledu vyplývá, že kapacity jsou rezervovány prostřednictvím tendrů. Období jednoho roku lze považovat za obvyklou dobu, která poskytuje požadovanou reflektivnost pro TSO, aby množství rezervovaných kapacit bylo upraveno dle skutečných potřeb. Smlouvy zpravidla stanovují technické parametry požadovaných služeb, rezervované kapacity, dále pouze cenu poskytované elektřiny nebo cenu energie i kapacity současně.

2b)   Porovnání DDD se standardní obchodní praxí

2b)

Porovnání DDD se standardní obchodní praxí

| (206) | Komise porovnala kupní závazky uvedené v DDD s termínovými a okamžitými transakcemi, s transakcemi uplatňujícími „práva čerpání“, dále s nejvýznamnějšími charakteristikami dlouhodobých smluv uzavřených konečnými velkospotřebiteli, dále smlouvami uzavřenými mezi výrobci a TSO za účelem poskytování vyrovnávacích služeb. |
| --- | --- |

(206)

Komise porovnala kupní závazky uvedené v DDD s termínovými a okamžitými transakcemi, s transakcemi uplatňujícími „práva čerpání“, dále s nejvýznamnějšími charakteristikami dlouhodobých smluv uzavřených konečnými velkospotřebiteli, dále smlouvami uzavřenými mezi výrobci a TSO za účelem poskytování vyrovnávacích služeb.

| (207) | Ze situace uvedené v odstavcích preambule (195)–(200) vyplývá, že současné uplatnění dlouhodobé rezervace kapacit elektřiny, zaručeného minimálního odběru a mechanismu tvorby cen kryjících proměnlivé, stálé a kapitálové náklady není v souladu s obvyklými transakcemi evropských velkoobchodních trhů a že ochraňuje výrobce před více riziky, než standardní termínové a okamžité transakce. |
| --- | --- |

(207)

Ze situace uvedené v odstavcích preambule (195)–(200) vyplývá, že současné uplatnění dlouhodobé rezervace kapacit elektřiny, zaručeného minimálního odběru a mechanismu tvorby cen kryjících proměnlivé, stálé a kapitálové náklady není v souladu s obvyklými transakcemi evropských velkoobchodních trhů a že ochraňuje výrobce před více riziky, než standardní termínové a okamžité transakce.

| (208) | Burzovní „spot“ prodej elektřiny je vždy realizován na marginálních cenách, které zaručují krytí výhradně krátkodobých marginálních nákladů – nikoli krytí všech stálých a kapitálových nákladů. Kromě toho na okamžitých trzích nedisponují společnosti vyrábějící elektřinu jistinami týkajícími se stupně využití jejich výrobních kapacit. Nemožnost ekonomického skladování elektřiny – což je charakteristika výhradně tohoto odvětví – a v porovnání s většinou ostatních výrobních odvětví značně zvyšuje toto riziko. Pokud je v daném okamžiku nabízeno větší množství elektřiny, než je množství dostačující ke krytí poptávky, za nižší cenu, než je cena od daných výrobních jednotek vyrábějících elektřinu, pak tyto výrobní jednotky nejsou spuštěny, jinými slovy propadá výrobní kapacita této jednotky pro dané období. |
| --- | --- |

(208)

Burzovní „spot“ prodej elektřiny je vždy realizován na marginálních cenách, které zaručují krytí výhradně krátkodobých marginálních nákladů – nikoli krytí všech stálých a kapitálových nákladů. Kromě toho na okamžitých trzích nedisponují společnosti vyrábějící elektřinu jistinami týkajícími se stupně využití jejich výrobních kapacit. Nemožnost ekonomického skladování elektřiny – což je charakteristika výhradně tohoto odvětví – a v porovnání s většinou ostatních výrobních odvětví značně zvyšuje toto riziko. Pokud je v daném okamžiku nabízeno větší množství elektřiny, než je množství dostačující ke krytí poptávky, za nižší cenu, než je cena od daných výrobních jednotek vyrábějících elektřinu, pak tyto výrobní jednotky nejsou spuštěny, jinými slovy propadá výrobní kapacita této jednotky pro dané období.

| (209) | Z toho vyplývá, že okamžitý „spot“ tržní prodej je z hlediska návratnosti stálých a kapitálových nákladů a z hlediska využitelnosti výrobních kapacit doprovázen značnou nejistotou. |
| --- | --- |

(209)

Z toho vyplývá, že okamžitý „spot“ tržní prodej je z hlediska návratnosti stálých a kapitálových nákladů a z hlediska využitelnosti výrobních kapacit doprovázen značnou nejistotou.

| (210) | Termínové trhy – jejichž ceny jsou odvozeny od okamžitých „spot“ kupních cen – také neposkytují výrobcům jistotu, že jejich prodej bude pokrývat jejich veškeré stálé a kapitálové náklady, jelikož ceny jsou určeny předem. Pokud dojde v průběhu období plnění ke zvýšení nákladů na palivo ve větší míře, než se předpokládalo, pak náklady na výrobu elektřiny překročí předem stanovené ceny. Díky delšímu období transakcí na termínových trzích je nejistota související s využitím výrobních kapacit nižší, než v případě „spot“ trhů. Současně však – i pokud výrobce dokáže větší část své produkce elektřiny prodat prostřednictvím termínových transakcí – v porovnání s délkou provozní doby získá přehled týkající se stupně využití svých jednotek vyrábějící elektřinu pouze na omezené období. |
| --- | --- |

(210)

Termínové trhy – jejichž ceny jsou odvozeny od okamžitých „spot“ kupních cen – také neposkytují výrobcům jistotu, že jejich prodej bude pokrývat jejich veškeré stálé a kapitálové náklady, jelikož ceny jsou určeny předem. Pokud dojde v průběhu období plnění ke zvýšení nákladů na palivo ve větší míře, než se předpokládalo, pak náklady na výrobu elektřiny překročí předem stanovené ceny. Díky delšímu období transakcí na termínových trzích je nejistota související s využitím výrobních kapacit nižší, než v případě „spot“ trhů. Současně však – i pokud výrobce dokáže větší část své produkce elektřiny prodat prostřednictvím termínových transakcí – v porovnání s délkou provozní doby získá přehled týkající se stupně využití svých jednotek vyrábějící elektřinu pouze na omezené období.

| (211) | Zúčastněné strany zdůrazňují, že výrobci musí v rámci DDD nést značná rizika, která se týkají především realizace, regulace, ochrany životního prostředí, údržby a danění/financování. Komise přiznává, že DDD neznamenají zrušení všech rizik souvisejících s provozem elektrárny. Rizika uvedená v připomínkách výrobců zajisté skutečně i sami nesou. Tato rizika však odpovídají takovým běžným rizikům – včetně standardních případů prodeje „spot“ a prodeje na termínových trzích – která musí nést kterýkoli jiný účastník trhu s elektřinou. Avšak obchodní rizika související s kolísáním výrobních nákladů produkce elektřiny – zvláště nákladů na palivo, se změnami cen elektřiny placených konečnými spotřebiteli, dále s nevyrovnaností požadavků na elektřinu ze strany konečných spotřebitelů, nese ve velké části (nebo celkově) období provozní doby výrobních zařízení činných v rámci DDD společnost MVM. |
| --- | --- |

(211)

Zúčastněné strany zdůrazňují, že výrobci musí v rámci DDD nést značná rizika, která se týkají především realizace, regulace, ochrany životního prostředí, údržby a danění/financování. Komise přiznává, že DDD neznamenají zrušení všech rizik souvisejících s provozem elektrárny. Rizika uvedená v připomínkách výrobců zajisté skutečně i sami nesou. Tato rizika však odpovídají takovým běžným rizikům – včetně standardních případů prodeje „spot“ a prodeje na termínových trzích – která musí nést kterýkoli jiný účastník trhu s elektřinou. Avšak obchodní rizika související s kolísáním výrobních nákladů produkce elektřiny – zvláště nákladů na palivo, se změnami cen elektřiny placených konečnými spotřebiteli, dále s nevyrovnaností požadavků na elektřinu ze strany konečných spotřebitelů, nese ve velké části (nebo celkově) období provozní doby výrobních zařízení činných v rámci DDD společnost MVM.

| (212) | Zúčastněné strany ve svých připomínkách dále uváděly, že rezervace kapacit ve prospěch MVM pro ně představuje znevýhodnění, jelikož tyto kapacity nemohou využít na jiné účely, než je prodej společnosti MVM. Systém zaručeného minimálního odběru však ve velké míře snižuje nevýhody tohoto závazku. Systém zaručeného minimálního odběru lze považovat za garanci poskytovanou výrobcům v souvislosti s tím, že pokud MVM nevyužije jejich rezervované kapacity, nebude toto omezovat využití těchto kapacit na výrobu a prodej elektřiny. Jak je viditelné z následující tabulky, minimální zaručený odběr skutečně znamenal, že poměr využití rezervovaných kapacit přesáhl poměr průměrného využití celkových kapacit, které jsou v Maďarsku k dispozici.

  Tabulka 5


  Minimální zaručený odběr a rezervované kapacity | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Zaručený odběr (GWh) | 23 234 | 23 528 | 23 516 |
| Rezervované kapacity (MW) | 4 242 | 4 460 | 4 481 |
| Poměr zaručeného odběru a rezervovaných kapacit (počet provozních hodin za rok) | 5 477 | 5 275 | 5 248 |
| Poměr produkce elektřiny v Maďarsku a využitelného výkonu (počet provozních hodin za rok) | 4 272 | 4 225 | 4 601 |

(212)

Zúčastněné strany ve svých připomínkách dále uváděly, že rezervace kapacit ve prospěch MVM pro ně představuje znevýhodnění, jelikož tyto kapacity nemohou využít na jiné účely, než je prodej společnosti MVM. Systém zaručeného minimálního odběru však ve velké míře snižuje nevýhody tohoto závazku. Systém zaručeného minimálního odběru lze považovat za garanci poskytovanou výrobcům v souvislosti s tím, že pokud MVM nevyužije jejich rezervované kapacity, nebude toto omezovat využití těchto kapacit na výrobu a prodej elektřiny. Jak je viditelné z následující tabulky, minimální zaručený odběr skutečně znamenal, že poměr využití rezervovaných kapacit přesáhl poměr průměrného využití celkových kapacit, které jsou v Maďarsku k dispozici.

Tabulka 5

Tabulka 5

Minimální zaručený odběr a rezervované kapacity

Minimální zaručený odběr a rezervované kapacity

2004

2005

2006

Zaručený odběr (GWh)

23 234

23 528

23 516

Rezervované kapacity (MW)

4 242

4 460

4 481

Poměr zaručeného odběru a rezervovaných kapacit (počet provozních hodin za rok)

5 477

5 275

5 248

Poměr produkce elektřiny v Maďarsku a využitelného výkonu (počet provozních hodin za rok)

4 272

4 225

4 601

| (213) | Z výše uvedeného vyplývá, že okamžité a termínové transakce znamenají pro výrobce mnohem vyšší rizika, než DDD. Posledně uvedené totiž poskytují jistoty jak z hlediska návratnosti stálých a kapitálových nákladů, tak z hlediska využití výrobních kapacit. |
| --- | --- |

(213)

Z výše uvedeného vyplývá, že okamžité a termínové transakce znamenají pro výrobce mnohem vyšší rizika, než DDD. Posledně uvedené totiž poskytují jistoty jak z hlediska návratnosti stálých a kapitálových nákladů, tak z hlediska využití výrobních kapacit.

| (214) | Co se práva čerpání týče, nejvýznamnějším rozdílem mezi druhem této dohody a DDD je, že práva čerpání zpravidla nejsou doprovázena minimálním zaručeným odběrem. Subjekt oprávněný k právu čerpání nese obchodní rizika související s prodejem elektřiny vyrobené prostřednictvím rezervovaných kapacit. Současně však disponuje jistinou, že bude schopen celkové množství zmiňované elektřiny prodat alespoň za cenu, která pokryje proměnlivé náklady, jelikož se může rozhodnout nevyrábět elektřinu v případě, že ceny klesnou pod výši proměnlivých nákladů. DDD – v důsledku závazku minimálního odběru poskytovaného ve prospěch elektráren – neposkytují společnosti MVM takové jistoty. |
| --- | --- |

(214)

Co se práva čerpání týče, nejvýznamnějším rozdílem mezi druhem této dohody a DDD je, že práva čerpání zpravidla nejsou doprovázena minimálním zaručeným odběrem. Subjekt oprávněný k právu čerpání nese obchodní rizika související s prodejem elektřiny vyrobené prostřednictvím rezervovaných kapacit. Současně však disponuje jistinou, že bude schopen celkové množství zmiňované elektřiny prodat alespoň za cenu, která pokryje proměnlivé náklady, jelikož se může rozhodnout nevyrábět elektřinu v případě, že ceny klesnou pod výši proměnlivých nákladů. DDD – v důsledku závazku minimálního odběru poskytovaného ve prospěch elektráren – neposkytují společnosti MVM takové jistoty.

| (215) | V souvislosti s dlouhodobými kupními smlouvami uzavřenými velkospotřebiteli je zcela jednoznačné, že jsou pro kupující mnohem výhodnější, než DDD pro MVM, jelikož cena pevně stanovená na celou dobu trvání smlouvy se zpravidla neváže k takovým ukazatelům – jako například upisovacím cenám paliva – jejichž vývoj nelze v době trvání smlouvy předem předpokládat, za druhé není vytvářena tak, aby kryla stálé a kapitálové náklady, protože je závislá na cenách velkoobchodních trhů. Kupující mají ve skutečnosti zájem na uzavření dlouhodobých dohod pouze v případě, že pro ně tyto smlouvy znamenají jistou ochranu vůči kolísání na trhu s elektřinou, zvláště vůči změnám způsobeným kolísáním cen paliva. Z toho vyplývá, že kupující může být hospodářsky zainteresován na takových dlouhodobých smlouvách, ve kterých prodávající poskytne nabídku převzetí určitého podílu rizika související s kolísáním cen paliva, nebo v případě, že zajistí stabilní náklady na palivo technologie výroby elektřiny – příkladem je technologie vodních elektráren a za jistých podmínek technologie jaderných elektráren. Kromě toho jsou tyto smlouvy zpravidla uzavírány na mnohem kratší dobu, než DDD, čímž umožňují kupujícím změnit dodavatele, pokud konkurence nabízí výhodnější ceny. V zájmu dosažení co nejnižších cen uplatňují tito kupující často postupy výběrového řízení. |
| --- | --- |

(215)

V souvislosti s dlouhodobými kupními smlouvami uzavřenými velkospotřebiteli je zcela jednoznačné, že jsou pro kupující mnohem výhodnější, než DDD pro MVM, jelikož cena pevně stanovená na celou dobu trvání smlouvy se zpravidla neváže k takovým ukazatelům – jako například upisovacím cenám paliva – jejichž vývoj nelze v době trvání smlouvy předem předpokládat, za druhé není vytvářena tak, aby kryla stálé a kapitálové náklady, protože je závislá na cenách velkoobchodních trhů. Kupující mají ve skutečnosti zájem na uzavření dlouhodobých dohod pouze v případě, že pro ně tyto smlouvy znamenají jistou ochranu vůči kolísání na trhu s elektřinou, zvláště vůči změnám způsobeným kolísáním cen paliva. Z toho vyplývá, že kupující může být hospodářsky zainteresován na takových dlouhodobých smlouvách, ve kterých prodávající poskytne nabídku převzetí určitého podílu rizika související s kolísáním cen paliva, nebo v případě, že zajistí stabilní náklady na palivo technologie výroby elektřiny – příkladem je technologie vodních elektráren a za jistých podmínek technologie jaderných elektráren. Kromě toho jsou tyto smlouvy zpravidla uzavírány na mnohem kratší dobu, než DDD, čímž umožňují kupujícím změnit dodavatele, pokud konkurence nabízí výhodnější ceny. V zájmu dosažení co nejnižších cen uplatňují tito kupující často postupy výběrového řízení.

| (216) | Smlouvy vztahující se na služby vyrovnávací energie jsou relevantní z hlediska analýzy existence výhod, protože společnost MVM část kapacit rezervovaných v rámci DDD poskytuje TSO za účelem zajištění vyrovnávací energie (58). Společnost MVM v praxi jednou za rok v balíčku prodává kapacity TSO, a za tímto účelem využívá část kapacit rezervovaných v rámci DDD. To v podstatě znamená, že výrobci nenesou rizika, která jsou spojena s ročními výběrovými řízeními (59) a nejistotami souvisejícími s jimi poskytovaným množstvím elektřiny. Z hlediska výrobců smluvní podmínky poskytování vyrovnávací energie odpovídají podmínkám DDD. Jak jsme však poukázali v odstavci preambule (204), pravidla DDD – zvláště dlouhá doba trvání a zaručený odběr – nelze odůvodnit na obchodním základě ani v případě poskytování vyrovnávací energie. Komise přiznává, že v Maďarsku – v souladu s konstatováními zainteresovaných stran – je pouze málo výrobních jednotek schopno poskytnout TSO potřebnou vyrovnávací energii, avšak došla k závěru, že podmínky poskytované DDD i za takových okolností překračují to, co by TSO považovaly z obchodního hlediska za přijatelné. |
| --- | --- |

(216)

Smlouvy vztahující se na služby vyrovnávací energie jsou relevantní z hlediska analýzy existence výhod, protože společnost MVM část kapacit rezervovaných v rámci DDD poskytuje TSO za účelem zajištění vyrovnávací energie (58). Společnost MVM v praxi jednou za rok v balíčku prodává kapacity TSO, a za tímto účelem využívá část kapacit rezervovaných v rámci DDD. To v podstatě znamená, že výrobci nenesou rizika, která jsou spojena s ročními výběrovými řízeními (59) a nejistotami souvisejícími s jimi poskytovaným množstvím elektřiny. Z hlediska výrobců smluvní podmínky poskytování vyrovnávací energie odpovídají podmínkám DDD. Jak jsme však poukázali v odstavci preambule (204), pravidla DDD – zvláště dlouhá doba trvání a zaručený odběr – nelze odůvodnit na obchodním základě ani v případě poskytování vyrovnávací energie. Komise přiznává, že v Maďarsku – v souladu s konstatováními zainteresovaných stran – je pouze málo výrobních jednotek schopno poskytnout TSO potřebnou vyrovnávací energii, avšak došla k závěru, že podmínky poskytované DDD i za takových okolností překračují to, co by TSO považovaly z obchodního hlediska za přijatelné.

58

59

| (217) | Toto porovnání prokazuje, že DDD – důsledkem jejich struktury – poskytují výrobcům více záruk, než obvyklé obchodní smlouvy. Výrobci jsou tedy ve výhodnější situaci díky existenci DDD, než v jaké situaci by se nacházeli bez existence DDD na volném trhu. V zájmu komplexního posouzení týkajícího se existence výhody je nutné prošetřit takové příznivé a nepříznivé vlivy, se kterými mohly maďarské orgány počítat v době přistoupení Maďarské republiky k Evropské unii. Dále se musí zjistit, zda v případě jiných přístupů vycházejících ze standardních obchodních metod mohly orgány počítat s příznivější rovnováhou mezi příznivými a nepříznivými vlivy. |
| --- | --- |

(217)

Toto porovnání prokazuje, že DDD – důsledkem jejich struktury – poskytují výrobcům více záruk, než obvyklé obchodní smlouvy. Výrobci jsou tedy ve výhodnější situaci díky existenci DDD, než v jaké situaci by se nacházeli bez existence DDD na volném trhu. V zájmu komplexního posouzení týkajícího se existence výhody je nutné prošetřit takové příznivé a nepříznivé vlivy, se kterými mohly maďarské orgány počítat v době přistoupení Maďarské republiky k Evropské unii. Dále se musí zjistit, zda v případě jiných přístupů vycházejících ze standardních obchodních metod mohly orgány počítat s příznivější rovnováhou mezi příznivými a nepříznivými vlivy.

2c)   Dopady DDD, které mohly orgány předpokládat, ve světle standardních obchodních metod evropského trhu s elektřinou

2c)

Dopady DDD, které mohly orgány předpokládat, ve světle standardních obchodních metod evropského trhu s elektřinou

| (218) | Orgány mohly předpokládat, že díky DDD bude společnost MVM dlouhodobě schopna zajistit dostatečné množství elektřiny potřebné pro spotřebitelský segment. |
| --- | --- |

(218)

Orgány mohly předpokládat, že díky DDD bude společnost MVM dlouhodobě schopna zajistit dostatečné množství elektřiny potřebné pro spotřebitelský segment.

| (219) | Současně však orgány nedisponovaly jistotami z hlediska, jaké ceny se budou muset společnosti MVM platit během tohoto stejného období, jelikož DDD neposkytují ochranu vůči kolísání cen, zvláště pak vůči výkyvům ceny paliva. |
| --- | --- |

(219)

Současně však orgány nedisponovaly jistotami z hlediska, jaké ceny se budou muset společnosti MVM platit během tohoto stejného období, jelikož DDD neposkytují ochranu vůči kolísání cen, zvláště pak vůči výkyvům ceny paliva.

| (220) | Kromě toho současné uplatnění dlouhodobé rezervace kapacity a s tím spojené záruky minimálního odběru připravuje orgány o možnost využít výhodnější ceny nabízené ostatními výrobci nebo dovozci. Množství elektřiny nakoupené v rámci kapacity a zaručeného minimálního odběru uvedených v DDD, dlouhodobé dovozní smlouvy uzavřené společností MVM a množství nakupované v rámci systému povinného odběru (60) bylo dostačující pro pokrytí potřeb. Společnost MVM tak nemohla diverzifikovat své poskytovatelské portfolio, navzdory tomu, že byly k dispozici alternativní výrobní kapacity. V roce 2004 hned několik výrobců elektřiny nemělo uzavřené dlouhodobé kupní dohody o prodeji elektřiny. DDD dvou elektráren týkající se vbudované kapacity 470 MW končily koncem roku 2003, což významně zvýšilo poskytovatelské kapacity mimo DDD. Navíc dovozní kapacitu o objemu téměř 700 MW dlouhodobé dovozní smlouvy nepokrývají. Pokud by systém rezervovaných kapacit a minimální zaručený odběr nevázal společnost MVM, pak by mohla využít tuto energii z dovozu. |
| --- | --- |

(220)

Kromě toho současné uplatnění dlouhodobé rezervace kapacity a s tím spojené záruky minimálního odběru připravuje orgány o možnost využít výhodnější ceny nabízené ostatními výrobci nebo dovozci. Množství elektřiny nakoupené v rámci kapacity a zaručeného minimálního odběru uvedených v DDD, dlouhodobé dovozní smlouvy uzavřené společností MVM a množství nakupované v rámci systému povinného odběru (60) bylo dostačující pro pokrytí potřeb. Společnost MVM tak nemohla diverzifikovat své poskytovatelské portfolio, navzdory tomu, že byly k dispozici alternativní výrobní kapacity. V roce 2004 hned několik výrobců elektřiny nemělo uzavřené dlouhodobé kupní dohody o prodeji elektřiny. DDD dvou elektráren týkající se vbudované kapacity 470 MW končily koncem roku 2003, což významně zvýšilo poskytovatelské kapacity mimo DDD. Navíc dovozní kapacitu o objemu téměř 700 MW dlouhodobé dovozní smlouvy nepokrývají. Pokud by systém rezervovaných kapacit a minimální zaručený odběr nevázal společnost MVM, pak by mohla využít tuto energii z dovozu.

60

| (221) | Vedle toho – jak bude uvedeno v následujících odstavcích preambule – v roce 2003 a v roce 2004, kdy Maďarsko přistoupilo k Evropské unii, bylo zřejmé, že systém rezervace kapacit a minimálního zaručeného odběru vytvořený v rámci modelu jediného kupujícího prostřednictvím společnosti MVM za účelem zajištění celkové spotřeby v Maďarsku je doprovázen značným rizikem, že smlouvy předepíší společnosti MVM nákup elektřiny v množství přesahujícím její potřeby. |
| --- | --- |

(221)

Vedle toho – jak bude uvedeno v následujících odstavcích preambule – v roce 2003 a v roce 2004, kdy Maďarsko přistoupilo k Evropské unii, bylo zřejmé, že systém rezervace kapacit a minimálního zaručeného odběru vytvořený v rámci modelu jediného kupujícího prostřednictvím společnosti MVM za účelem zajištění celkové spotřeby v Maďarsku je doprovázen značným rizikem, že smlouvy předepíší společnosti MVM nákup elektřiny v množství přesahujícím její potřeby.

| (222) | V této souvislosti je významným faktorem, ke kterému je nutné přihlédnout, částečné otevření trhu s elektřinou v roce 2003. Dne 18. prosince 2001 maďarský parlament přijal II. Zákon o elektrické energii, který umožnil, aby se velkospotřebitelé – tedy spotřebitelé, jejichž roční spotřeba přesahovala 6,5 GW – stali „oprávněnými spotřebiteli“, a aby si tak mohli zvolit svého vlastního dodavatele elektřiny. Tento právní předpis, který vstoupil v účinnost dne 1. ledna 2003, způsobil, že vedle již dříve existujícího spotřebitelského segmentu vznikl volný trh, kde se ceny vyvíjely v závislosti na vztazích poptávky a nabídky. Předpokládaným dopadem zmiňovaného opatření bylo snížení množství, které byla společnost MVM povinna dodávat regionálním dodavatelům elektřiny v zájmu uspokojení potřeb poptávky ze strany spotřebitelského segmentu. Následující tabulka uvádí, že množství prodané na volném trhu v období 2003 až 2006 se skutečně postupně zvyšovalo, množství prodané prostřednictvím regionálních dodavatelů elektřiny spotřebitelskému segmentu pak v souladu s tímto klesalo.

  Tabulka 6


  Hodnocení maloobchodního trhu (spotřebitelský sektor a sektor volného trhu)










  (GWh) |
| --- | --- |
| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| Celková spotřeba | 33 584 | 33 836 | 34 596 | 35 223 |
| Prodej v sektoru volného trhu | 3 883 | 7 212 | 11 685 | 13 057 |
| Prodej ve spotřebním sektoru | 29 701 | 26 624 | 22 911 | 22 166 |
| Zdroj: Statistické údaje maďarské energetické soustavy za rok 2006 (). |

(222)

V této souvislosti je významným faktorem, ke kterému je nutné přihlédnout, částečné otevření trhu s elektřinou v roce 2003. Dne 18. prosince 2001 maďarský parlament přijal II. Zákon o elektrické energii, který umožnil, aby se velkospotřebitelé – tedy spotřebitelé, jejichž roční spotřeba přesahovala 6,5 GW – stali „oprávněnými spotřebiteli“, a aby si tak mohli zvolit svého vlastního dodavatele elektřiny. Tento právní předpis, který vstoupil v účinnost dne 1. ledna 2003, způsobil, že vedle již dříve existujícího spotřebitelského segmentu vznikl volný trh, kde se ceny vyvíjely v závislosti na vztazích poptávky a nabídky. Předpokládaným dopadem zmiňovaného opatření bylo snížení množství, které byla společnost MVM povinna dodávat regionálním dodavatelům elektřiny v zájmu uspokojení potřeb poptávky ze strany spotřebitelského segmentu. Následující tabulka uvádí, že množství prodané na volném trhu v období 2003 až 2006 se skutečně postupně zvyšovalo, množství prodané prostřednictvím regionálních dodavatelů elektřiny spotřebitelskému segmentu pak v souladu s tímto klesalo.

Tabulka 6

Tabulka 6

Hodnocení maloobchodního trhu (spotřebitelský sektor a sektor volného trhu)

Hodnocení maloobchodního trhu (spotřebitelský sektor a sektor volného trhu)

(GWh)

2003

2004

2005

2006

Celková spotřeba

33 584

33 836

34 596

35 223

Prodej v sektoru volného trhu

3 883

7 212

11 685

13 057

Prodej ve spotřebním sektoru

29 701

26 624

22 911

22 166

Zdroj: Statistické údaje maďarské energetické soustavy za rok 2006 ().

Zdroj:

| (223) | V letech 2003 až 2006 se o 25 % snížilo prodané množství ve spotřebitelském segmentu, toto množství současně odpovídá skutečným potřebám společnosti MVM. Snížení potřeb společnosti MVM – zvláště na základě značného rozdílu mezi oficiálními cenami spotřebitelského sektoru (ceny placené poskytovateli regionálním dodavatelským podnikům) a cenami placenými v sektoru volného trhu v letech 2003 a 2004 – bylo možné předpokládat v době přistoupení Maďarska k Evropské unii.

  Tabulka 7


  Rozdíly mezi cenami ve spotřebitelském sektoru a v sektoru volného trhu na distributorském trhu v roce 2003 a v roce 2004








  (HUF/kWh) |
| --- | --- |
| | 2003 | 2004 |
| Průměrná cena na volném trhu | 11,1 | 12,7 |
| Průměrná cena ve spotřebitelském sektoru (62) | 19 | 21,1 |
| Zdroj: Statistické údaje maďarské energetické soustavy za rok 2006. |

(223)

V letech 2003 až 2006 se o 25 % snížilo prodané množství ve spotřebitelském segmentu, toto množství současně odpovídá skutečným potřebám společnosti MVM. Snížení potřeb společnosti MVM – zvláště na základě značného rozdílu mezi oficiálními cenami spotřebitelského sektoru (ceny placené poskytovateli regionálním dodavatelským podnikům) a cenami placenými v sektoru volného trhu v letech 2003 a 2004 – bylo možné předpokládat v době přistoupení Maďarska k Evropské unii.

Tabulka 7

Rozdíly mezi cenami ve spotřebitelském sektoru a v sektoru volného trhu na distributorském trhu v roce 2003 a v roce 2004

Rozdíly mezi cenami ve spotřebitelském sektoru a v sektoru volného trhu na distributorském trhu v roce 2003 a v roce 2004

(HUF/kWh)

2003

2004

Průměrná cena na volném trhu

11,1

12,7

Průměrná cena ve spotřebitelském sektoru (62)

62

19

21,1

Zdroj: Statistické údaje maďarské energetické soustavy za rok 2006.

Zdroj:

| (224) | Ceny volného trhu byly jednoznačným podnětem pro oprávněné spotřebitele, aby využili svých oprávnění. Navíc bylo v roce 2003 a v roce 2004 známo, že v důsledku blízkého přistoupení Maďarska k Evropské unii vstoupí v účinnost druhá směrnice o elektrické energii (63), čímž se počínaje datem 1. července 2007 všichni spotřebitelé stanou oprávněnými, což povede k dalšímu snížení potřeb společnosti MVM v době významně kratší, než je zbývající doba trvání DDD. |
| --- | --- |

(224)

Ceny volného trhu byly jednoznačným podnětem pro oprávněné spotřebitele, aby využili svých oprávnění. Navíc bylo v roce 2003 a v roce 2004 známo, že v důsledku blízkého přistoupení Maďarska k Evropské unii vstoupí v účinnost druhá směrnice o elektrické energii (63), čímž se počínaje datem 1. července 2007 všichni spotřebitelé stanou oprávněnými, což povede k dalšímu snížení potřeb společnosti MVM v době významně kratší, než je zbývající doba trvání DDD.

63

| (225) | Z toho vyplývá, že v roce 2003 a v roce 2004 bylo zřejmé, že DDD vytvořené v rámci modelu jediného kupujícího zásobujícího prostřednictvím společnosti MVM celkovou spotřebu elektřiny v Maďarsku, neomezují pouze společnost MVM v tom, aby diverzifikovala své dodavatelské portfolio a s využitím konkurenční situace mezi poskytovateli získala výhodnější ceny, ale pravděpodobně způsobují také to, že společnost MVM bude nucena nakoupit více elektřiny, než jaké jsou její skutečné potřeby. |
| --- | --- |

(225)

Z toho vyplývá, že v roce 2003 a v roce 2004 bylo zřejmé, že DDD vytvořené v rámci modelu jediného kupujícího zásobujícího prostřednictvím společnosti MVM celkovou spotřebu elektřiny v Maďarsku, neomezují pouze společnost MVM v tom, aby diverzifikovala své dodavatelské portfolio a s využitím konkurenční situace mezi poskytovateli získala výhodnější ceny, ale pravděpodobně způsobují také to, že společnost MVM bude nucena nakoupit více elektřiny, než jaké jsou její skutečné potřeby.

| (226) | Orgány s tímto rizikem skutečně počítaly. V roce 2002 maďarská vláda vydala nařízení (64), které ukládá společnosti MVM povinnost, aby za účelem úpravy množství rezervovaných kapacit iniciovala nová jednání o DDD se všemi výrobci. Přestože odkazované nařízení nenařizovalo zrušení DDD, již samo o sobě naznačuje, že ve světle postupné liberalizace distribučního trhu je množství kapacit vázaných v rámci DDD (a z toho plynoucí minimálně zaručený odběr) příliš vysoké. Výše uvedení nařízení dále umožňuje, že pokud jednání s výrobci budou neúspěšná, je společnost MVM oprávněna prostřednictvím tří níže uvedených „prodejních mechanismů“ prodat takové množství kapacit a elektřiny, o kterém se prokázalo, že přesahuje množství skutečně potřebné k zásobování spotřebního sektoru: aukce kapacit, výběrová řízení týkající se kapacity, dále prodej na tzv. „Tržnici“, tedy virtuální obchodní platformě na internetu. Přestože forma těchto tří mechanismů je odlišná, podstatou každé je nabídnout k prodeji na volném trhu jako produkt společnosti MVM s různými termíny plnění přebytek elektřiny, který není potřeba pro účely zásobování spotřebního sektoru, avšak který je dle podmínek DDD společnost MVM povinna nakoupit. |
| --- | --- |

(226)

Orgány s tímto rizikem skutečně počítaly. V roce 2002 maďarská vláda vydala nařízení (64), které ukládá společnosti MVM povinnost, aby za účelem úpravy množství rezervovaných kapacit iniciovala nová jednání o DDD se všemi výrobci. Přestože odkazované nařízení nenařizovalo zrušení DDD, již samo o sobě naznačuje, že ve světle postupné liberalizace distribučního trhu je množství kapacit vázaných v rámci DDD (a z toho plynoucí minimálně zaručený odběr) příliš vysoké. Výše uvedení nařízení dále umožňuje, že pokud jednání s výrobci budou neúspěšná, je společnost MVM oprávněna prostřednictvím tří níže uvedených „prodejních mechanismů“ prodat takové množství kapacit a elektřiny, o kterém se prokázalo, že přesahuje množství skutečně potřebné k zásobování spotřebního sektoru: aukce kapacit, výběrová řízení týkající se kapacity, dále prodej na tzv. „Tržnici“, tedy virtuální obchodní platformě na internetu. Přestože forma těchto tří mechanismů je odlišná, podstatou každé je nabídnout k prodeji na volném trhu jako produkt společnosti MVM s různými termíny plnění přebytek elektřiny, který není potřeba pro účely zásobování spotřebního sektoru, avšak který je dle podmínek DDD společnost MVM povinna nakoupit.

64

| (227) | Následující tabulka uvádí údaje týkající se prvních tří aukcí společnosti MVM. Z tabulky vyplývá, že ceny, za které společnost MVM prostřednictvím uvolňovacích mechanismů prodávala elektřinu, jsou podstatně nižší, než ceny placené za stejnou elektřinu v rámci DDD.

  Tabulka 8


  První tři aukce společnosti MVM | První aukce červen 2003 | Druhá aukce prosinec 2003 | Třetí aukce červen 2004 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Produkty základního zatížení: |
| Množství prodané elektřiny (GWh) | 375 | 240 | 133 |
| Prodejní ceny na aukcích (HUF/KWh) | 8,02 | 9,5 | 8,4 |
| Produkty mimošpičkového zatížení: |
| Množství prodané elektřiny (GWh) | | 259 | 421 |
| Prodejní ceny na aukcích | | 5,6 | 3,5 |
| Průměrné roční ceny dle DDD |
| | 2003 | 2004 |
| | 11,3 | 11,7 |

(227)

Následující tabulka uvádí údaje týkající se prvních tří aukcí společnosti MVM. Z tabulky vyplývá, že ceny, za které společnost MVM prostřednictvím uvolňovacích mechanismů prodávala elektřinu, jsou podstatně nižší, než ceny placené za stejnou elektřinu v rámci DDD.

Tabulka 8

Tabulka 8

První tři aukce společnosti MVM

První tři aukce společnosti MVM

První aukce červen 2003

Druhá aukce prosinec 2003

Třetí aukce červen 2004

Produkty základního zatížení:

Množství prodané elektřiny (GWh)

375

240

133

Prodejní ceny na aukcích (HUF/KWh)

8,02

9,5

8,4

Produkty mimošpičkového zatížení:

Množství prodané elektřiny (GWh)

259

421

Prodejní ceny na aukcích

5,6

3,5

Průměrné roční ceny dle DDD

2003

2004

11,3

11,7

| (228) | Maďarská legislativa jednoznačně předpokládala tento vliv a předepsala, že maďarský stát je povinen platit kompenzaci za ztráty, které vzniknou společnosti MVM z důvodu rozdílu mezi cenou zaplacenou za množství kapacity vytvořené prostřednictvím aukcí a tržní prodejní cenou. Kompenzace vyplacené společnosti MVM činily v roce 2003 celkem 3,8 miliard forintů (65). Dle roční zprávy společnosti MVM vzrostla částka kompenzace v roce 2004 o 2,4 miliardy forintů. |
| --- | --- |

(228)

Maďarská legislativa jednoznačně předpokládala tento vliv a předepsala, že maďarský stát je povinen platit kompenzaci za ztráty, které vzniknou společnosti MVM z důvodu rozdílu mezi cenou zaplacenou za množství kapacity vytvořené prostřednictvím aukcí a tržní prodejní cenou. Kompenzace vyplacené společnosti MVM činily v roce 2003 celkem 3,8 miliard forintů (65). Dle roční zprávy společnosti MVM vzrostla částka kompenzace v roce 2004 o 2,4 miliardy forintů.

65

| (229) | Z hlediska orgánů je jednoznačné, že nelze obchodními příčinami odůvodnit takový systém, který je v podstatě totožný s podporou prodeje výrobců realizovaného v segmentu volného trhu. |
| --- | --- |

(229)

Z hlediska orgánů je jednoznačné, že nelze obchodními příčinami odůvodnit takový systém, který je v podstatě totožný s podporou prodeje výrobců realizovaného v segmentu volného trhu.

| (230) | Následující tabulka – na základě informací poskytnutých Maďarskem dne 24. září 2007 a dne 21. dubna 2008 – uvádí celkové množství elektřiny prodané prostřednictvím prodejních mechanismů společností MVM v letech 2003 až 2004.

  Tabulka 9


  Množství prodané prostřednictvím prodejních mechanismů společností MVM










  (TWh) |
| --- | --- |
| ROK | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| Prodej společnosti MVM prostřednictvím všech prodejních mechanismů (66) | 0,6 | 1,9 | 6,5 | 6,5 |

(230)

Následující tabulka – na základě informací poskytnutých Maďarskem dne 24. září 2007 a dne 21. dubna 2008 – uvádí celkové množství elektřiny prodané prostřednictvím prodejních mechanismů společností MVM v letech 2003 až 2004.

Tabulka 9

Tabulka 9

Množství prodané prostřednictvím prodejních mechanismů společností MVM

Množství prodané prostřednictvím prodejních mechanismů společností MVM

(TWh)

ROK

2003

2004

2005

2006

Prodej společnosti MVM prostřednictvím všech prodejních mechanismů (66)

66

0,6

1,9

6,5

6,5

| (231) | Je jednoznačné, že za obvyklých tržních podmínek kupující neuzavírají takové smlouvy, které by znamenaly závažná rizika, že budou muset nakoupit větší množství elektřiny, než skutečně potřebují, a že jim při prodeji dál vzniknou závažné ztráty. Teoreticky i v případě termínových transakcí a dlouhodobých smluv uzavíraných konečnými velkospotřebiteli existuje takové riziko, avšak v mnohem menší míře. |
| --- | --- |

(231)

Je jednoznačné, že za obvyklých tržních podmínek kupující neuzavírají takové smlouvy, které by znamenaly závažná rizika, že budou muset nakoupit větší množství elektřiny, než skutečně potřebují, a že jim při prodeji dál vzniknou závažné ztráty. Teoreticky i v případě termínových transakcí a dlouhodobých smluv uzavíraných konečnými velkospotřebiteli existuje takové riziko, avšak v mnohem menší míře.

| (232) | Doba trvání termínových transakcí je mnohem kratší, než doba trvání DDD. Během takové doby trvání má zákazník mnohem lepší přehled o svých potřebách, než v období trvajícím 15 až 27 let. Kromě toho mají zákazníci snahu, aby pouze část svých předpokládaných potřeb kryli termínovými smlouvami a aby množství, které potřebují kromě toho navíc, obstarávali na „spot“ trhu. |
| --- | --- |

(232)

Doba trvání termínových transakcí je mnohem kratší, než doba trvání DDD. Během takové doby trvání má zákazník mnohem lepší přehled o svých potřebách, než v období trvajícím 15 až 27 let. Kromě toho mají zákazníci snahu, aby pouze část svých předpokládaných potřeb kryli termínovými smlouvami a aby množství, které potřebují kromě toho navíc, obstarávali na „spot“ trhu.

| (233) | V případě dlouhodobých smluv uzavíraných konečnými velkospotřebiteli hrozí riziko koupě v přílišném množství pouze v omezené míře, jelikož doba trvání uvedených smluv je omezená a jelikož spotřeba průmyslových a obchodních konečných velkospotřebitelů uzavírajících takové smlouvy bývá zpravidla stabilní a vypočitatelná – což v případě MVM z výše uvedených důvodů nehrozí. |
| --- | --- |

(233)

V případě dlouhodobých smluv uzavíraných konečnými velkospotřebiteli hrozí riziko koupě v přílišném množství pouze v omezené míře, jelikož doba trvání uvedených smluv je omezená a jelikož spotřeba průmyslových a obchodních konečných velkospotřebitelů uzavírajících takové smlouvy bývá zpravidla stabilní a vypočitatelná – což v případě MVM z výše uvedených důvodů nehrozí.

| (234) | Kromě toho je vhodné připomenout, že na základě termínových transakcí a dlouhodobých kupních smluv uzavřených konečnými spotřebiteli kupující akceptují zavázat se ke koupi elektřiny v určitém množství několik měsíců nebo rok před skutečným plněním dodávky, jelikož kupní smlouva jim zaručuje jistou ochranu před kolísáním cen. DDD takovou výhodu neposkytují, protože ceny kryjící proměnlivé náklady mohou díky kolísání ceny paliva stoupat v míře, kterou nelze předpokládat. |
| --- | --- |

(234)

Kromě toho je vhodné připomenout, že na základě termínových transakcí a dlouhodobých kupních smluv uzavřených konečnými spotřebiteli kupující akceptují zavázat se ke koupi elektřiny v určitém množství několik měsíců nebo rok před skutečným plněním dodávky, jelikož kupní smlouva jim zaručuje jistou ochranu před kolísáním cen. DDD takovou výhodu neposkytují, protože ceny kryjící proměnlivé náklady mohou díky kolísání ceny paliva stoupat v míře, kterou nelze předpokládat.

| (235) | Komise dospěla k závěru, že výhody, které získají orgány prostřednictvím DDD, nezpůsobují takovou stabilitu ceny elektřiny, jakou očekávají běžní účastníci trhu v souvislosti s dlouhodobými smlouvami, dále jsou doprovázeny závažným rizikem, že bude nutné nakoupit větší množství elektřiny, než kolik je ve skutečnosti potřeba a že v průběhu prodeje nadbytečného množství vzniknou ztráty. V době přistoupení Maďarska k Evropské unii si maďarské orgány tato rizika uvědomovaly. Porovnání DDD a běžných obchodních metod kupujících na evropských trzích s elektřinou prokazuje, že kupující konající výhradně na obchodním základě by takové nepříznivé vlivy neakceptoval a – v souladu se standardní obchodní praxí – by vytvořil jinou nákupní strategii, respektive by uzavřel dohody jiného druhu. |
| --- | --- |

(235)

Komise dospěla k závěru, že výhody, které získají orgány prostřednictvím DDD, nezpůsobují takovou stabilitu ceny elektřiny, jakou očekávají běžní účastníci trhu v souvislosti s dlouhodobými smlouvami, dále jsou doprovázeny závažným rizikem, že bude nutné nakoupit větší množství elektřiny, než kolik je ve skutečnosti potřeba a že v průběhu prodeje nadbytečného množství vzniknou ztráty. V době přistoupení Maďarska k Evropské unii si maďarské orgány tato rizika uvědomovaly. Porovnání DDD a běžných obchodních metod kupujících na evropských trzích s elektřinou prokazuje, že kupující konající výhradně na obchodním základě by takové nepříznivé vlivy neakceptoval a – v souladu se standardní obchodní praxí – by vytvořil jinou nákupní strategii, respektive by uzavřel dohody jiného druhu.

| (236) | Komise na základě výše uvedeného dospěla k závěru, že nejvýznamnější ustanovení DDD znamenají pro výrobce výhody přesahující rámec běžných obchodních transakcí. V souvislosti s tímto nutno poznamenat, že nedůležitější prvky DDD – tedy dlouhodobá rezervace kapacit, minimální zaručený odběr a mechanismus tvorby cen vycházející z cen kapacit a energie, zaměřený na krytí stálých, proměnlivých a kapitálových nákladů – nelze od sebe oddělit, ani je nelze zkoumat odděleně. Výhody nastávají v důsledku společného uplatnění těchto prvků. Dlouhodobé trvání DDD, jak vyplývá z výše uvedeného, ve velké míře přispívá k existenci výhody. |
| --- | --- |

(236)

Komise na základě výše uvedeného dospěla k závěru, že nejvýznamnější ustanovení DDD znamenají pro výrobce výhody přesahující rámec běžných obchodních transakcí. V souvislosti s tímto nutno poznamenat, že nedůležitější prvky DDD – tedy dlouhodobá rezervace kapacit, minimální zaručený odběr a mechanismus tvorby cen vycházející z cen kapacit a energie, zaměřený na krytí stálých, proměnlivých a kapitálových nákladů – nelze od sebe oddělit, ani je nelze zkoumat odděleně. Výhody nastávají v důsledku společného uplatnění těchto prvků. Dlouhodobé trvání DDD, jak vyplývá z výše uvedeného, ve velké míře přispívá k existenci výhody.

3)   Vliv DDD na trh v období po přistoupení Maďarska k Evropské unii

Vliv DDD na trh v období po přistoupení Maďarska k Evropské unii

| (237) | Zainteresované strany ve svých připomínkách prohlašují, že ceny uplatňované v rámci DDD nepřekračují velkoobchodní ceny. Společnost „Mátrai Erőmű Rt.“ navíc zvlášť zdůrazňuje, že její ceny jsou konkurenceschopné díky vlastním uhelným dolům a tedy nízkým důlním nákladům. Výše uvedené strany v souladu s tímto zastávají názor, že výhody nezískávají. |
| --- | --- |

(237)

Zainteresované strany ve svých připomínkách prohlašují, že ceny uplatňované v rámci DDD nepřekračují velkoobchodní ceny. Společnost „Mátrai Erőmű Rt.“ navíc zvlášť zdůrazňuje, že její ceny jsou konkurenceschopné díky vlastním uhelným dolům a tedy nízkým důlním nákladům. Výše uvedené strany v souladu s tímto zastávají názor, že výhody nezískávají.

| (238) | Komise s touto argumentací nesouhlasí. |
| --- | --- |

(238)

Komise s touto argumentací nesouhlasí.

| (239) | Za prvé – jak toto rozhodnutí výše do detailů uvedlo – skutečně zaplacená cena v rámci DDD je pouze jedním z důsledků DDD, avšak není součástí nejvýznamnějšího podílu výhod poskytovaných DDD. Výše uvedené připomínky bankovních institucí (viz zvláště odstavec (175) a (176)) také potvrzují, že veškeré takové prvky DDD, které zaručují návratnost investic realizovaných do výrobních jednotek a ochraňují výrobce před obchodními riziky plynoucími z jejich činnosti, společně tvoří podstatu výhod DDD. |
| --- | --- |

(239)

Za prvé – jak toto rozhodnutí výše do detailů uvedlo – skutečně zaplacená cena v rámci DDD je pouze jedním z důsledků DDD, avšak není součástí nejvýznamnějšího podílu výhod poskytovaných DDD. Výše uvedené připomínky bankovních institucí (viz zvláště odstavec (175) a (176)) také potvrzují, že veškeré takové prvky DDD, které zaručují návratnost investic realizovaných do výrobních jednotek a ochraňují výrobce před obchodními riziky plynoucími z jejich činnosti, společně tvoří podstatu výhod DDD.

| (240) | Za druhé, cenový rozdíl existující vůči tržním cenám závisí na mnoha faktorech souvisejících s rozvojem trhu, které jsou nezávislé na obsahu DDD a posuzovat je lze výhradně dodatečně. Zmiňované ceny dle DDD jsou v určitém období směrodatnými jednotkovými cenami, které neberou v úvahu výhody plynoucí z ostatních prvků DDD, jako například jakou kapacitu, respektive jaké množství mohli výrobci prodat, kdyby jejich prodej závisel na poptávce trhu. Jak vyplývá z výše uvedeného, dle názoru Komise jsou nedílnou součástí všech posuzovaných DDD hospodářské výhody zajišťované výrobcům, nezávisle na tom, zda v daném okamžiku vedou či nevedou k vyšším cenám, než jsou tržní ceny. |
| --- | --- |

(240)

Za druhé, cenový rozdíl existující vůči tržním cenám závisí na mnoha faktorech souvisejících s rozvojem trhu, které jsou nezávislé na obsahu DDD a posuzovat je lze výhradně dodatečně. Zmiňované ceny dle DDD jsou v určitém období směrodatnými jednotkovými cenami, které neberou v úvahu výhody plynoucí z ostatních prvků DDD, jako například jakou kapacitu, respektive jaké množství mohli výrobci prodat, kdyby jejich prodej závisel na poptávce trhu. Jak vyplývá z výše uvedeného, dle názoru Komise jsou nedílnou součástí všech posuzovaných DDD hospodářské výhody zajišťované výrobcům, nezávisle na tom, zda v daném okamžiku vedou či nevedou k vyšším cenám, než jsou tržní ceny.

| (241) | Komise přesto porovnala ceny reálně uplatňované v DDD s cenami vytvořenými na velkoobchodním trhu, který není krytý DDD, v zájmu toho, aby mohla podat plnohodnotné odpovědi na doručené připomínky, respektive aby lépe pochopila důsledky DDD. |
| --- | --- |

(241)

Komise přesto porovnala ceny reálně uplatňované v DDD s cenami vytvořenými na velkoobchodním trhu, který není krytý DDD, v zájmu toho, aby mohla podat plnohodnotné odpovědi na doručené připomínky, respektive aby lépe pochopila důsledky DDD.

| (242) | V průběhu tohoto porovnání Komise nebere v úvahu ceny z roku 2007, jelikož v průběhu tohoto roku (přesněji od 9. prosince 2006 do 31. prosince 2007) úřední ceny převýšily ceny dle DDD. V souladu s tímto není jisté, že uplatňované ceny zrcadlí přesnou cenu, ke které by vedla aplikace vzorce cen dle DDD. |
| --- | --- |

(242)

V průběhu tohoto porovnání Komise nebere v úvahu ceny z roku 2007, jelikož v průběhu tohoto roku (přesněji od 9. prosince 2006 do 31. prosince 2007) úřední ceny převýšily ceny dle DDD. V souladu s tímto není jisté, že uplatňované ceny zrcadlí přesnou cenu, ke které by vedla aplikace vzorce cen dle DDD.

| (243) | Z toho vyplývá, že Komise porovnala ceny uplatňované na základě DDD s cenami volného trhu v období 2004–2006.

  Tabulka 10


  Průměrná cena elektřiny prodané společnosti MVM v rámci DDD
   (67)









  HUF/kWh |
| --- | --- |
| Elektrárna činná v rámci DDD | 2004 | 2005 | 2006 |
| Dunamenti Erőmű F bloky | (...) | (...) | (...) |
| Dunamenti Erőmű G2 blok | (...) | (...) | (...) |
| Tisza II. Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Pécsi Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Csepel II. Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Kelenföldi Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Újpesti Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Kispesti Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Mátrai Erőmű | (...) | (...) | (...) |
| Paksi Atomerőmű | (...) | (...) | (...) |

(243)

Z toho vyplývá, že Komise porovnala ceny uplatňované na základě DDD s cenami volného trhu v období 2004–2006.

Tabulka 10

Tabulka 10

Průměrná cena elektřiny prodané společnosti MVM v rámci DDD
   (67)

Průměrná cena elektřiny prodané společnosti MVM v rámci DDD

67

HUF/kWh

Elektrárna činná v rámci DDD

2004

2005

2006

Dunamenti Erőmű F bloky

(...)

(...)

(...)

Dunamenti Erőmű G2 blok

(...)

(...)

(...)

Tisza II. Erőmű

(...)

(...)

(...)

Pécsi Erőmű

(...)

(...)

(...)

Csepel II. Erőmű

(...)

(...)

(...)

Kelenföldi Erőmű

(...)

(...)

(...)

Újpesti Erőmű

(...)

(...)

(...)

Kispesti Erőmű

(...)

(...)

(...)

Mátrai Erőmű

(...)

(...)

(...)

Paksi Atomerőmű

(...)

(...)

(...)

Tabulka 11

Tabulka 11

Množství a průměrná cena elektřiny prodané tuzemskými výrobci mimo DDD na volném trhu
   (68)

Množství a průměrná cena elektřiny prodané tuzemskými výrobci mimo DDD na volném trhu

68

| Elektrárna | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- |
| Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) | Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) | Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) |
| Mátrai Erőmű ([...] blok) | 989 097 | 8,15 | 972 813 | 8,33 | 1 082 699 | 9,26 |
| Vértesi Erőmű | 157 701 | 8,02 | 942 999 | 8,79 | 1 213 622 | 10,51 |
| Dunamenti Erőmű [...] blok | 215 647 | 8,57 | 805 381 | 9,85 | 814 702 | 13,29 |
| EMA | 133 439 | 11,07 | 129 252 | 11,83 | 101 607 | 12,92 |
| AES Borsodi Erőmű | (...) | (...) | 18 301 | 11,25 | neuv. (69) | |
| AES Tiszapalkonyai Erőmű | 364 869 | 12,76 | 86 673 | 9,87 | 119 218 | 14,27 |

Elektrárna

2004

2005

2006

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

Mátrai Erőmű ([...] blok)

989 097

8,15

972 813

8,33

1 082 699

9,26

Vértesi Erőmű

157 701

8,02

942 999

8,79

1 213 622

10,51

Dunamenti Erőmű [...] blok

215 647

8,57

805 381

9,85

814 702

13,29

EMA

133 439

11,07

129 252

11,83

101 607

12,92

AES Borsodi Erőmű

(...)

(...)

18 301

11,25

neuv. (69)

69

AES Tiszapalkonyai Erőmű

364 869

12,76

86 673

9,87

119 218

14,27

Tabulka 12

Tabulka 12

Množství a průměrná cena elektřiny z dovozu nakoupená společností MVM
   (70)

Množství a průměrná cena elektřiny z dovozu nakoupená společností MVM

70

| Dovoz | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- |
| Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) | Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) | Množství
  (MWh) | Ceny
  (HUF/kWh) |
| z Ukrajiny přes Slovensko ([...] (72)) | 1 715 200 | [...] (71) | 1 525 600 | [...] (71) | 1 311 400 | [...] (71) |
| Ze Švýcarska přes Slovensko ([...] (72)) | 1 768 100 | [...] (71) | 1 761 700 | [...] (71) | 1 709 200 | [...] (71) |
| Švýcarsko ([...] (72)) | 631 700 | [...] (71) | 629 500 | [...] (71) | 626 200 | [...] (71) |

Dovoz

2004

2005

2006

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

Množství

(MWh)

Ceny

(HUF/kWh)

z Ukrajiny přes Slovensko ([...] (72))

72

1 715 200

[...] (71)

71

1 525 600

[...] (71)

71

1 311 400

[...] (71)

71

Ze Švýcarska přes Slovensko ([...] (72))

72

1 768 100

[...] (71)

71

1 761 700

[...] (71)

71

1 709 200

[...] (71)

71

Švýcarsko ([...] (72))

72

631 700

[...] (71)

71

629 500

[...] (71)

71

626 200

[...] (71)

71

| (244) | Společnost MVM od roku 2003 – v souladu s II. Zákonem o elektrické energii (73) – poskytuje nadbytečnou energii (tedy energii, která není zapotřebí k zásobování spotřebního sektoru) aby prostřednictvím dále uvedených prodejních mechanismů zásobovala soutěžní trh: i) aukce spotřebitelských výrobních kapacit, ii) výběrová řízení vztahující se na kapacity a iii) platforma virtuální formy obchodování, tzv. „Tržnice“. Níže uvedená tabulka uvádí přehled průměrných cen dosažených v průběhu těchto prodejů:

  Tabulka 13


  Průměrné ceny dosažené na aukcích kapacit, ve výběrových řízeních společnosti MVM a na Tržnici
   (74)









  Rok dodávky produktu prodaného na aukci (75) | Průměrná cena aukcí kapacit
  (HUF/kWh) | Rok prodeje dle výběrového řízení a transakce na Tržnici | Průměrná cena prodeje dle výběrového řízení a transakce na Tržnici
  (HUF/kWh) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rok 2004 | 4,7 | 2004 | 6,5 |
| Aukce ze dne 17. června 2002 | Mimošpička: 3,48
  Základ: 8,4 | | |
| Rok 2005 | 5,4 | 2005 | 8,1 |
| Aukce ze dne 9. prosince 2004 | Mimošpička: 4,54
  Základ: 8,32 | | |
| Aukce ze dne 10. června 2005 | Mimošpička: 4,6
  Základ: 8,5 | | |
| Aukce ze dne 21. července 2005 | Základ: 9,3
  Špička: 10,42 | | |
| Rok 2006 | 9,9 | 2006 | 9,1 |
| Aukce ze dne 9. listopadu 2005 | Mimošpička: 6,02
  Základ: 9,74
  Špička: 11,76 | | |
| Aukce ze dne 31. května 2006 | Základ: 11,33 | | |

(244)

Společnost MVM od roku 2003 – v souladu s II. Zákonem o elektrické energii (73) – poskytuje nadbytečnou energii (tedy energii, která není zapotřebí k zásobování spotřebního sektoru) aby prostřednictvím dále uvedených prodejních mechanismů zásobovala soutěžní trh: i) aukce spotřebitelských výrobních kapacit, ii) výběrová řízení vztahující se na kapacity a iii) platforma virtuální formy obchodování, tzv. „Tržnice“. Níže uvedená tabulka uvádí přehled průměrných cen dosažených v průběhu těchto prodejů:

73

Tabulka 13

Tabulka 13

Průměrné ceny dosažené na aukcích kapacit, ve výběrových řízeních společnosti MVM a na Tržnici
   (74)

Průměrné ceny dosažené na aukcích kapacit, ve výběrových řízeních společnosti MVM a na Tržnici

74

Rok dodávky produktu prodaného na aukci (75)

75

Průměrná cena aukcí kapacit

(HUF/kWh)

Rok prodeje dle výběrového řízení a transakce na Tržnici

Průměrná cena prodeje dle výběrového řízení a transakce na Tržnici

(HUF/kWh)

Rok 2004

4,7

2004

6,5

Aukce ze dne 17. června 2002

Mimošpička: 3,48

Základ: 8,4

Rok 2005

5,4

2005

8,1

Aukce ze dne 9. prosince 2004

Mimošpička: 4,54

Základ: 8,32

Aukce ze dne 10. června 2005

Mimošpička: 4,6

Základ: 8,5

Aukce ze dne 21. července 2005

Základ: 9,3

Špička: 10,42

Rok 2006

9,9

2006

9,1

Aukce ze dne 9. listopadu 2005

Mimošpička: 6,02

Základ: 9,74

Špička: 11,76

Aukce ze dne 31. května 2006

Základ: 11,33

| (245) | Z výše uvedených číselných údajů vyplývá, že průměrná prodejní velkoobchodní cena elektřiny v konkurenčním sektoru v Maďarsku se v roce 2004 pohybovala mezi 4,7 a 12,76 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD prodávala elektřinu v tomto pásmu společnosti MVM elektrárna „Paksi Atomerőmű“ a „Mátrai Erőmű“. Elektřina vyrobená blokem [...] elektrárny „Dunamenti Erőmű“ činné v rámci DDD byla prodána za cenu [...] odpovídající nejvyšší ceně na volném trhu ve výši ([...]) HUF/kWh. Všichni ostatní výrobci účtovali společnosti MVM průměrnou cenu mezi 13,86 a 25,46 HUF/kWh. To znamená ceny o 10–100 % vyšší, než byla nejvyšší cena na volném trhu. |
| --- | --- |

(245)

Z výše uvedených číselných údajů vyplývá, že průměrná prodejní velkoobchodní cena elektřiny v konkurenčním sektoru v Maďarsku se v roce 2004 pohybovala mezi 4,7 a 12,76 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD prodávala elektřinu v tomto pásmu společnosti MVM elektrárna „Paksi Atomerőmű“ a „Mátrai Erőmű“. Elektřina vyrobená blokem [...] elektrárny „Dunamenti Erőmű“ činné v rámci DDD byla prodána za cenu [...] odpovídající nejvyšší ceně na volném trhu ve výši ([...]) HUF/kWh. Všichni ostatní výrobci účtovali společnosti MVM průměrnou cenu mezi 13,86 a 25,46 HUF/kWh. To znamená ceny o 10–100 % vyšší, než byla nejvyšší cena na volném trhu.

nejvyšší

| (246) | V roce 2005 se sledované prodejní ceny mimo DDD pohybovaly mezi 5,4 a 12,91 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD pouze elektrárna v Paksi a „Mátrai Erőmű“ prodávala elektřinu v tomto cenovém pásmu dle DDD. Všichni ostatní výrobci účtovali za elektřinu na základě svých DDD průměrnou cenu mezi 13,99 a 25,64 HUF/kWh. To odpovídá cenám o 10–100 % vyšším, než byla nejvyšší cena na volném trhu. |
| --- | --- |

(246)

V roce 2005 se sledované prodejní ceny mimo DDD pohybovaly mezi 5,4 a 12,91 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD pouze elektrárna v Paksi a „Mátrai Erőmű“ prodávala elektřinu v tomto cenovém pásmu dle DDD. Všichni ostatní výrobci účtovali za elektřinu na základě svých DDD průměrnou cenu mezi 13,99 a 25,64 HUF/kWh. To odpovídá cenám o 10–100 % vyšším, než byla nejvyšší cena na volném trhu.

nejvyšší

| (247) | V roce 2006 se prodejní ceny mimo DDD pohybovaly mezi 9,1 a 14,27 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD pouze elektrárna v Paksi a „Mátrai Erőmű“ prodávala elektřinu v tomto cenovém pásmu dle DDD (v případě elektrárny v Paksi v podstatě pod nejnižší cenou na volném trhu). Všichni ostatní výrobci účtovali za elektřinu na základě svých DDD průměrnou cenu mezi 16,67 a 33,49 HUF/kWh. To znamená ceny o 15–135 % vyšší, než byla nejvyšší cena na volném trhu. |
| --- | --- |

(247)

V roce 2006 se prodejní ceny mimo DDD pohybovaly mezi 9,1 a 14,27 HUF/kWh. Z výrobců činných v rámci DDD pouze elektrárna v Paksi a „Mátrai Erőmű“ prodávala elektřinu v tomto cenovém pásmu dle DDD (v případě elektrárny v Paksi v podstatě pod nejnižší cenou na volném trhu). Všichni ostatní výrobci účtovali za elektřinu na základě svých DDD průměrnou cenu mezi 16,67 a 33,49 HUF/kWh. To znamená ceny o 15–135 % vyšší, než byla nejvyšší cena na volném trhu.

nejvyšší

| (248) | Výše uvedené výpočty vycházejí z údajů průměrných cen, tedy nepočítají zvlášť s cenami mimošpičkového období, základních produktů nebo období špičky. Výrobci, kteří by bez DDD prodávali z převážné části své produkty z pásma špičkového zatížení (76), argumentují tím, že jejich ceny nelze porovnávat s cenami základního zatížení. Komise přiznává, že ceny elektřiny za období špičkového zatížení jsou zpravidla skutečně vyšší, než ceny elektřiny v základním zatížení. Pokud tyto ceny porovnáme s prodejem na volném trhu (například s aukcemi elektřiny společnosti MVM), pak průměrná cenová úroveň produktů ve špičkovém období přibližně o 10–30 % překračuje ceny základních produktů. |
| --- | --- |

(248)

Výše uvedené výpočty vycházejí z údajů průměrných cen, tedy nepočítají zvlášť s cenami mimošpičkového období, základních produktů nebo období špičky. Výrobci, kteří by bez DDD prodávali z převážné části své produkty z pásma špičkového zatížení (76), argumentují tím, že jejich ceny nelze porovnávat s cenami základního zatížení. Komise přiznává, že ceny elektřiny za období špičkového zatížení jsou zpravidla skutečně vyšší, než ceny elektřiny v základním zatížení. Pokud tyto ceny porovnáme s prodejem na volném trhu (například s aukcemi elektřiny společnosti MVM), pak průměrná cenová úroveň produktů ve špičkovém období přibližně o 10–30 % překračuje ceny základních produktů.

průměrných

76

| (249) | Pokud však porovnáme ceny za špičkové období elektráren „Csepeli Erőmű“, „Dunamenti Erőmű“ – blok F a [...] s aukcemi kapacity, zjistíme, že ceny elektráren jsou vyšší, než cena zaplacená v průběhu aukcí uplynulých tří let za kterýkoli produkt špičkového období. Kromě toho jsou mezi výrobci uvedenými v tabulce číslo 11, kteří prodávali elektřinu na volném trhu bez DDD, takoví výrobci (například elektrárna EMA), kteří také prodávali převážně produkty špičkového období. |
| --- | --- |

(249)

Pokud však porovnáme ceny za špičkové období elektráren „Csepeli Erőmű“, „Dunamenti Erőmű“ – blok F a [...] s aukcemi kapacity, zjistíme, že ceny elektráren jsou vyšší, než cena zaplacená v průběhu aukcí uplynulých tří let za kterýkoli produkt špičkového období. Kromě toho jsou mezi výrobci uvedenými v tabulce číslo 11, kteří prodávali elektřinu na volném trhu bez DDD, takoví výrobci (například elektrárna EMA), kteří také prodávali převážně produkty špičkového období.

| (250) | Z výše uvedeného porovnání vyplývá, že s výjimkou elektrárny v Paksi a „Mátrai Erőmű“, ceny výrobců činných v rámci DDD, stanovené dle DDD, v letech 2004–2006 skutečně překročily nejvyšší ceny na volném trhu. |
| --- | --- |

(250)

Z výše uvedeného porovnání vyplývá, že s výjimkou elektrárny v Paksi a „Mátrai Erőmű“, ceny výrobců činných v rámci DDD, stanovené dle DDD, v letech 2004–2006 skutečně překročily nejvyšší ceny na volném trhu.

| (251) | V souladu s tímto Komise nesouhlasí s argumenty dotyčných stran, že jejich ceny dle DDD nedosáhly úrovně cen na volném trhu. |
| --- | --- |

(251)

V souladu s tímto Komise nesouhlasí s argumenty dotyčných stran, že jejich ceny dle DDD nedosáhly úrovně cen na volném trhu.

| (252) | Z hlediska elektráren „Mátrai“ a „Paksi“ výše uvedená tabulka ukazuje, že jejich ceny zůstaly pod úrovní nejvyšších cen dosažených na volném trhu. Co se týče elektrárny „Mátrai Erőmű“, její ceny odpovídaly nejvyšší úrovni cen na volném trhu. Přestože její ceny jsou pravděpodobně skutečně konkurenceschopnější, než většina cen dle DDD, Komise si netroufá tvrdit, že elektrárna by byla schopna i bez DDD dosáhnout alespoň těchto cen. V této souvislosti Komise podotýká, že prodejní ceny elektřiny produkované v blocích elektrárny „Mátrai Erőmű“, které jsou činné bez DDD, by zůstaly značně pod úrovní prodejních cen produkce bloků činných v rámci DDD. |
| --- | --- |

(252)

Z hlediska elektráren „Mátrai“ a „Paksi“ výše uvedená tabulka ukazuje, že jejich ceny zůstaly pod úrovní nejvyšších cen dosažených na volném trhu. Co se týče elektrárny „Mátrai Erőmű“, její ceny odpovídaly nejvyšší úrovni cen na volném trhu. Přestože její ceny jsou pravděpodobně skutečně konkurenceschopnější, než většina cen dle DDD, Komise si netroufá tvrdit, že elektrárna by byla schopna i bez DDD dosáhnout alespoň těchto cen. V této souvislosti Komise podotýká, že prodejní ceny elektřiny produkované v blocích elektrárny „Mátrai Erőmű“, které jsou činné bez DDD, by zůstaly značně pod úrovní prodejních cen produkce bloků činných v rámci DDD.

| (253) | Komise si uvědomuje, že ceny vytvořené v sektoru volného trhu (bez DDD) nelze považovat za přesný ekvivalent tržních cen, kterých by dosáhli výrobci činní bez DDD v případě, že by ve sledované době neexistovaly DDD. DDD pokrývající přibližně 60 % výrobního trhu bezpochybně ovlivňují ceny ve zbývající části trhu. Avšak porovnání alespoň poukazuje na rozdíl mezi cenami DDD podrobených revizi a mezi cenami, kterých bylo skutečně dosaženo mimo DDD. |
| --- | --- |

(253)

Komise si uvědomuje, že ceny vytvořené v sektoru volného trhu (bez DDD) nelze považovat za přesný ekvivalent tržních cen, kterých by dosáhli výrobci činní bez DDD v případě, že by ve sledované době neexistovaly DDD. DDD pokrývající přibližně 60 % výrobního trhu bezpochybně ovlivňují ceny ve zbývající části trhu. Avšak porovnání alespoň poukazuje na rozdíl mezi cenami DDD podrobených revizi a mezi cenami, kterých bylo skutečně dosaženo mimo DDD.

| (254) | Elektrárny „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ prohlašují, že na DDD musí pohlíženo jako na služby všeobecného hospodářského zájmu, které zajišťují plynulé zásobování elektrickou energií. Podle jejich názoru DDD splňují všechna kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, a proto je nelze ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovat za státní podporu. |
| --- | --- |

(254)

Elektrárny „Budapesti Erőmű“ a „Csepeli Áramtermelő Kft.“ prohlašují, že na DDD musí pohlíženo jako na služby všeobecného hospodářského zájmu, které zajišťují plynulé zásobování elektrickou energií. Podle jejich názoru DDD splňují všechna kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark, a proto je nelze ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovat za státní podporu.

Altmark

| (255) | Komise prostudovala tyto argumenty a z níže uvedených důvodů s nimi nesouhlasí. |
| --- | --- |

(255)

Komise prostudovala tyto argumenty a z níže uvedených důvodů s nimi nesouhlasí.

| (256) | Ve smyslu právních předpisů Společenství disponují členské státy jistými právními kompetencemi posouzení za účelem určení, které služby jsou považovány za služby všeobecného hospodářského zájmu. Prvotním právem daného členského státu je stanovit v rámcích vymezených právními předpisy Společenství pásmo služeb všeobecného hospodářského zájmu příslušného členského státu. Subjekty zvýhodněné prostřednictvím opatření podpory nemohou své vlastní služby zařadit mezi služby veřejného spotřebitelského charakteru. |
| --- | --- |

(256)

Ve smyslu právních předpisů Společenství disponují členské státy jistými právními kompetencemi posouzení za účelem určení, které služby jsou považovány za služby všeobecného hospodářského zájmu. Prvotním právem daného členského státu je stanovit v rámcích vymezených právními předpisy Společenství pásmo služeb všeobecného hospodářského zájmu příslušného členského státu. Subjekty zvýhodněné prostřednictvím opatření podpory nemohou své vlastní služby zařadit mezi služby veřejného spotřebitelského charakteru.

| (257) | Avšak maďarské orgány v průběhu tohoto řízení nikdy netvrdily, že by kterýkoli z výrobců poskytoval služby všeobecného hospodářského zájmu, ani nepodporovaly žádné takové argumentování výrobců. |
| --- | --- |

(257)

Avšak maďarské orgány v průběhu tohoto řízení nikdy netvrdily, že by kterýkoli z výrobců poskytoval služby všeobecného hospodářského zájmu, ani nepodporovaly žádné takové argumentování výrobců.

| (258) | Komise zastává ostatně stanovisko, že DDD nesplňují kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(258)

Komise zastává ostatně stanovisko, že DDD nesplňují kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark.

Altmark

| (259) | Za prvé, ve smyslu rozsudku ve věci Altmark je zvýhodněná společnost povinna poskytovat služby veřejného spotřebitelského charakteru a povinnosti v rámci těchto služeb musí jednoznačně stanovit stát. |
| --- | --- |

(259)

Za prvé, ve smyslu rozsudku ve věci Altmark je zvýhodněná společnost povinna poskytovat služby veřejného spotřebitelského charakteru a povinnosti v rámci těchto služeb musí jednoznačně stanovit stát.

Altmark

| (260) | Dle platných maďarských právních předpisů je povinností MVM ve sledované době zajistit plynulé zásobování. To je však závazek všeobecného charakteru, který se vztahuje na fakt, že tehdejší jediný kupující musel zajistit plynulé zásobování elektřinou z hlediska celkové poptávky, přičemž však žádnému konkrétnímu výrobci neukládá povinnost charakteru služeb všeobecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(260)

Dle platných maďarských právních předpisů je povinností MVM ve sledované době zajistit plynulé zásobování. To je však závazek všeobecného charakteru, který se vztahuje na fakt, že tehdejší jediný kupující musel zajistit plynulé zásobování elektřinou z hlediska celkové poptávky, přičemž však žádnému konkrétnímu výrobci neukládá povinnost charakteru služeb všeobecného hospodářského zájmu.

| (261) | Cíle vztahující se na zajištění plynulého zásobování energií mají velmi všeobecný charakter. Do určité míry lze konstatovat, že realizaci těchto cílů napomáhají všichni výrobci v energetickém odvětví. Zainteresované strany nepředložily žádný dokument vystavený maďarskými orgány, který by jednoznačně vymezil jakoukoli službu všeobecného hospodářského zájmu a který by konkrétního výrobce (nebo více výrobců) pověřil poskytováním takové přesně vymezené služby. |
| --- | --- |

(261)

Cíle vztahující se na zajištění plynulého zásobování energií mají velmi všeobecný charakter. Do určité míry lze konstatovat, že realizaci těchto cílů napomáhají všichni výrobci v energetickém odvětví. Zainteresované strany nepředložily žádný dokument vystavený maďarskými orgány, který by jednoznačně vymezil jakoukoli službu všeobecného hospodářského zájmu a který by konkrétního výrobce (nebo více výrobců) pověřil poskytováním takové přesně vymezené služby.

| (262) | V těchto ohledech jsou si DDD podobné: vymezují povinnosti stran, avšak neurčují konkrétní služby spotřebitelského charakteru. Sama skutečnost, že všechny elektrárny činné v rámci DDD jsou povinny rezervovat kapacity pro společnost MVM, neznamená, že byla těmto elektrárnám výslovně uložena povinnost zajistit služby spotřebitelského charakteru. Přístup, na který jsme výše poukazovali, by vedl k závěru, že celé energetické odvětví by splňovalo kritéria služeb všeobecného hospodářského zájmu. To je ve zřejmém rozporu s interpretací tohoto pojmu v legislativě a právní praxi Společenství. |
| --- | --- |

(262)

V těchto ohledech jsou si DDD podobné: vymezují povinnosti stran, avšak neurčují konkrétní služby spotřebitelského charakteru. Sama skutečnost, že všechny elektrárny činné v rámci DDD jsou povinny rezervovat kapacity pro společnost MVM, neznamená, že byla těmto elektrárnám výslovně uložena povinnost zajistit služby spotřebitelského charakteru. Přístup, na který jsme výše poukazovali, by vedl k závěru, že celé energetické odvětví by splňovalo kritéria služeb všeobecného hospodářského zájmu. To je ve zřejmém rozporu s interpretací tohoto pojmu v legislativě a právní praxi Společenství.

| (263) | V tomto případě nejsou údajné závazky služeb všeobecného hospodářského zájmu přesně definovány a žádný výrobce není povinen plnit takto konkrétně vymezené závazky veřejných služeb. |
| --- | --- |

(263)

V tomto případě nejsou údajné závazky služeb všeobecného hospodářského zájmu přesně definovány a žádný výrobce není povinen plnit takto konkrétně vymezené závazky veřejných služeb.

| (264) | Zainteresované strany zdůrazňují, že DDD jsou takové dokumenty, které ukládají výrobcům povinnosti služeb všeobecného hospodářského zájmu. Současně však obsahem DDD není žádná konkrétní definice služeb všeobecného hospodářského zájmu, nepoukazují ani na takovou povinnost, ani na ustanovení právních předpisů, které by byly podkladem sloužícím z hlediska služeb všeobecného hospodářského zájmu uložených státem jako povinnost jiným organizacím. |
| --- | --- |

(264)

Zainteresované strany zdůrazňují, že DDD jsou takové dokumenty, které ukládají výrobcům povinnosti služeb všeobecného hospodářského zájmu. Současně však obsahem DDD není žádná konkrétní definice služeb všeobecného hospodářského zájmu, nepoukazují ani na takovou povinnost, ani na ustanovení právních předpisů, které by byly podkladem sloužícím z hlediska služeb všeobecného hospodářského zájmu uložených státem jako povinnost jiným organizacím.

| (265) | Komise ve svých dosavadních rozhodnutích (77) přiznala, že zajištění plynulého zásobování skutečně může představovat službu všeobecného hospodářského zájmu, přihlížejíce k omezením uvedeným v čl. 8 odst. 4 směrnice 96/92ES, (což odpovídá skutečnostem uvedeným v čl. 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES), tedy za předpokladu, že daní výrobci využívají za účelem výroby energie jako prvotní zdroj energie domácí primární zdroje energie, a kdy celkové množství energie v kterémkoli kalendářním roce nepřekračuje 15 % z celkové primární energie potřebné k výrobě elektrické energie spotřebované v příslušném členském státě. |
| --- | --- |

(265)

Komise ve svých dosavadních rozhodnutích (77) přiznala, že zajištění plynulého zásobování skutečně může představovat službu všeobecného hospodářského zájmu, přihlížejíce k omezením uvedeným v čl. 8 odst. 4 směrnice 96/92ES, (což odpovídá skutečnostem uvedeným v čl. 11 odst. 4 směrnice 2003/54/ES), tedy za předpokladu, že daní výrobci využívají za účelem výroby energie jako prvotní zdroj energie domácí primární zdroje energie, a kdy celkové množství energie v kterémkoli kalendářním roce nepřekračuje 15 % z celkové primární energie potřebné k výrobě elektrické energie spotřebované v příslušném členském státě.

77

| (266) | Elektrárna „Mátrai Erőmű Rt.“ byla jediná, která uváděla, že využívá domácí primární palivové zdroje energie. Žádný z ostatních výrobců takový argument nepředložil. Avšak ani společnost „Mátrai Erőmű Rt.“ nepředložila jediný oficiální dokument, dle kterého by ji maďarský stát výslovně pověřil zajištěním přesně definovaných služeb všeobecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(266)

Elektrárna „Mátrai Erőmű Rt.“ byla jediná, která uváděla, že využívá domácí primární palivové zdroje energie. Žádný z ostatních výrobců takový argument nepředložil. Avšak ani společnost „Mátrai Erőmű Rt.“ nepředložila jediný oficiální dokument, dle kterého by ji maďarský stát výslovně pověřil zajištěním přesně definovaných služeb všeobecného hospodářského zájmu.

| (267) | Komise ve smyslu výše uvedeného odmítá argument, že by DDD plnily v oblasti plynulého zajištění zásobování elektřinou služby veřejného charakteru. |
| --- | --- |

(267)

Komise ve smyslu výše uvedeného odmítá argument, že by DDD plnily v oblasti plynulého zajištění zásobování elektřinou služby veřejného charakteru.

| (268) | Za druhé, ukazatele sloužící jako podklad výpočtu kompenzace měly být vymezeny dříve, objektivní a transparentní metodou, kompenzace by neměla překračovat částku potřebnou ke krytí celkových nebo částečných nákladů vyplývajících z povinnosti plnění služeb veřejného spotřebitelského charakteru, s přihlédnutím k příjmům plynoucím z plnění závazků a k obsahu reálného zisku (78). |
| --- | --- |

(268)

Za druhé, ukazatele sloužící jako podklad výpočtu kompenzace měly být vymezeny dříve, objektivní a transparentní metodou, kompenzace by neměla překračovat částku potřebnou ke krytí celkových nebo částečných nákladů vyplývajících z povinnosti plnění služeb veřejného spotřebitelského charakteru, s přihlédnutím k příjmům plynoucím z plnění závazků a k obsahu reálného zisku (78).

78

| (269) | Jelikož neexistuje přesná definice služeb všeobecného hospodářského zájmu, zvláště pak vymezení uvedených služeb a přesné každodenní hospodářské činnosti elektrárny, není možné určit kompenzační ukazatele a/nebo zkontrolovat, zda kompenzace nepřekračuje částku potřebnou ke krytí nákladů vznikajících v souvislosti s plněním služeb všeobecného hospodářského zájmu. Nelze přesně stanovit, ani čemu kompenzace konkrétně odpovídá. |
| --- | --- |

(269)

Jelikož neexistuje přesná definice služeb všeobecného hospodářského zájmu, zvláště pak vymezení uvedených služeb a přesné každodenní hospodářské činnosti elektrárny, není možné určit kompenzační ukazatele a/nebo zkontrolovat, zda kompenzace nepřekračuje částku potřebnou ke krytí nákladů vznikajících v souvislosti s plněním služeb všeobecného hospodářského zájmu. Nelze přesně stanovit, ani čemu kompenzace konkrétně odpovídá.

| (270) | Určení cen dle DDD na základě jistých ukazatelů absolutně není ekvivalentní s přesnými ukazateli používanými k výpočtu kompenzace služeb všeobecného hospodářského zájmu, jelikož tato cena není totožná s kompenzací. Dále skutečnost, že tato cena zahrnuje výhradně částku navýšenou o míru zisku nákladů na výrobu elektřiny, neznamená současně, že neobsahuje žádnou excesívní kompenzaci. Mnohé náklady vyúčtovávané během procesu výroby elektřiny jsou totiž takové běžné náklady, které by měl nést kterýkoli výrobce elektrické energie, oproti nákladům navíc, které vznikají při plnění služeb všeobecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(270)

Určení cen dle DDD na základě jistých ukazatelů absolutně není ekvivalentní s přesnými ukazateli používanými k výpočtu kompenzace služeb všeobecného hospodářského zájmu, jelikož tato cena není totožná s kompenzací. Dále skutečnost, že tato cena zahrnuje výhradně částku navýšenou o míru zisku nákladů na výrobu elektřiny, neznamená současně, že neobsahuje žádnou excesívní kompenzaci. Mnohé náklady vyúčtovávané během procesu výroby elektřiny jsou totiž takové běžné náklady, které by měl nést kterýkoli výrobce elektrické energie, oproti nákladům navíc, které vznikají při plnění služeb všeobecného hospodářského zájmu.

| (271) | Za třetí, pokud společnost plnící závazky služeb veřejného spotřebitelského charakteru nebyla vybrána v rámci výběrového řízení, pak částka kompenzace musí být stanovena cestou analýzy nákladů. Analýza nákladů vychází z takových nákladových prvků, které by z důvodu plnění závazků služeb veřejného spotřebitelského charakteru nesl kterýkoli průměrný, správně řízený a k plnění služeb veřejného charakteru potřebnými výrobními prostředky disponující podnikatelský subjekt, s přihlédnutím k příjmům a reálnému obsahu zisku, který z této činnosti plyne. |
| --- | --- |

(271)

Za třetí, pokud společnost plnící závazky služeb veřejného spotřebitelského charakteru nebyla vybrána v rámci výběrového řízení, pak částka kompenzace musí být stanovena cestou analýzy nákladů. Analýza nákladů vychází z takových nákladových prvků, které by z důvodu plnění závazků služeb veřejného spotřebitelského charakteru nesl kterýkoli průměrný, správně řízený a k plnění služeb veřejného charakteru potřebnými výrobními prostředky disponující podnikatelský subjekt, s přihlédnutím k příjmům a reálnému obsahu zisku, který z této činnosti plyne.

| (272) | Devět DDD z deseti bylo podepsáno bez výběrového řízení. V případě elektrárny „Kispesti Erőmű“ sice výběrové řízení probíhalo, avšak konkrétní cíle týkající se služeb všeobecného hospodářského zájmu zformulovány nebyly. Tato skutečnost ztěžuje posouzení, která část činnosti elektrárny by odpovídala službám veřejného spotřebitelského charakteru a jaká by měla být výše kompenzace, která nedosahuje míry potřebné ke krytí nákladů vyplývajících ze závazku plnění služeb všeobecného hospodářského zájmu. |
| --- | --- |

(272)

Devět DDD z deseti bylo podepsáno bez výběrového řízení. V případě elektrárny „Kispesti Erőmű“ sice výběrové řízení probíhalo, avšak konkrétní cíle týkající se služeb všeobecného hospodářského zájmu zformulovány nebyly. Tato skutečnost ztěžuje posouzení, která část činnosti elektrárny by odpovídala službám veřejného spotřebitelského charakteru a jaká by měla být výše kompenzace, která nedosahuje míry potřebné ke krytí nákladů vyplývajících ze závazku plnění služeb všeobecného hospodářského zájmu.

| (273) | Kromě toho ani maďarské orgány, ani zainteresované strany nepředložily analýzu nákladů vztahující se na zainteresované výrobce za účelem opodstatnění, že tyto náklady skutečně odpovídají nákladům, které běžně nese průměrný podnikatelský subjekt. |
| --- | --- |

(273)

Kromě toho ani maďarské orgány, ani zainteresované strany nepředložily analýzu nákladů vztahující se na zainteresované výrobce za účelem opodstatnění, že tyto náklady skutečně odpovídají nákladům, které běžně nese průměrný podnikatelský subjekt.

| (274) | Komise v závěru podotýká, že s výjimkou elektrárny „Kispesti Erőmű“ byly všechny sledované DDD podepsány bez výběrového řízení. |
| --- | --- |

(274)

Komise v závěru podotýká, že s výjimkou elektrárny „Kispesti Erőmű“ byly všechny sledované DDD podepsány bez výběrového řízení.

| (275) | Z toho vyplývá, že DDD neodpovídají kritériím uvedeným v rozsudku vyneseném ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(275)

Z toho vyplývá, že DDD neodpovídají kritériím uvedeným v rozsudku vyneseném ve věci Altmark.

Altmark

| (276) | Zainteresované strany argumentovaly tím, že ustanovení čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES lze aplikovat na DDD i v případě, kdy tyto jinak nesplňují kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark. Slučitelností tohoto opatření s ustanoveními čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES se zabývá bod číslo 7.7 tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(276)

Zainteresované strany argumentovaly tím, že ustanovení čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES lze aplikovat na DDD i v případě, kdy tyto jinak nesplňují kritéria uvedená v rozsudku vyneseném ve věci Altmark. Slučitelností tohoto opatření s ustanoveními čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES se zabývá bod číslo 7.7 tohoto rozhodnutí.

Altmark

| (277) | DDD byly uzavřeny s jednotlivými podniky určitých hospodářských odvětví. Výše uvedená tabulka 1 uvádí společnosti, které jsou účastníky zmiňovaných DDD. |
| --- | --- |

(277)

DDD byly uzavřeny s jednotlivými podniky určitých hospodářských odvětví. Výše uvedená tabulka 1 uvádí společnosti, které jsou účastníky zmiňovaných DDD.

| (278) | Podle argumentace elektrárny „AES-Tisza Erőmű Kft.“ DDD nejsou selektivní, jelikož dlouhodobé dohody existují v celém energetickém sektoru: mezi společností MVM a výrobci, mezi MVM a dodavatelskými podniky, dále v souvislostech s dovozem elektřiny. Prohlašuje, že v důsledku tehdejších maďarských právních předpisů měli všichni výrobci uzavřeny smlouvy se společností MVM, respektive pouze elektrárny využívající obnovitelnou energii a přidružené elektrárny produkující energii disponovaly krátkodobějšími dohodami. |
| --- | --- |

(278)

Podle argumentace elektrárny „AES-Tisza Erőmű Kft.“ DDD nejsou selektivní, jelikož dlouhodobé dohody existují v celém energetickém sektoru: mezi společností MVM a výrobci, mezi MVM a dodavatelskými podniky, dále v souvislostech s dovozem elektřiny. Prohlašuje, že v důsledku tehdejších maďarských právních předpisů měli všichni výrobci uzavřeny smlouvy se společností MVM, respektive pouze elektrárny využívající obnovitelnou energii a přidružené elektrárny produkující energii disponovaly krátkodobějšími dohodami.

| (279) | Maďarské orgány ve svém podání týkajícím se připomínek zainteresovaných stran uvádějí, že významné elektrárny a bloky elektráren prodávají elektřinu na volném trhu bez existence DDD a bez povinného odběru (například „Dunamenti Erőmű“ blok G1, „Vértesi Erőmű“, „Mátrai Erőmű“ bloky I-II). |
| --- | --- |

(279)

Maďarské orgány ve svém podání týkajícím se připomínek zainteresovaných stran uvádějí, že významné elektrárny a bloky elektráren prodávají elektřinu na volném trhu bez existence DDD a bez povinného odběru (například „Dunamenti Erőmű“ blok G1, „Vértesi Erőmű“, „Mátrai Erőmű“ bloky I-II).

| (280) | Je pravdou, že významné elektrárny a bloky elektráren fungují bez existence DDD (viz příklady uvedené maďarskými orgány). Jen společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ disponuje dvěma takovými elektrárnami, které nejsou činné v rámci DDD. |
| --- | --- |

(280)

Je pravdou, že významné elektrárny a bloky elektráren fungují bez existence DDD (viz příklady uvedené maďarskými orgány). Jen společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ disponuje dvěma takovými elektrárnami, které nejsou činné v rámci DDD.

| (281) | Komise dále podotýká, že skutečnost, že podpora není adresována výhradně jednomu nebo několika předem stanoveným zvýhodněným subjektům, ale zvýhodněné subjekty jsou zvoleny na základě daného počtu objektivních argumentů, ještě neznamená, že sporné opatření nepředstavuje pro zvýhodněné subjekty selektivní výhodu. Postup potřebný k identifikaci zvýhodněných subjektů nemá vliv na to, zda opatření je dle svého charakteru státní podporou (79). |
| --- | --- |

(281)

Komise dále podotýká, že skutečnost, že podpora není adresována výhradně jednomu nebo několika předem stanoveným zvýhodněným subjektům, ale zvýhodněné subjekty jsou zvoleny na základě daného počtu objektivních argumentů, ještě neznamená, že sporné opatření nepředstavuje pro zvýhodněné subjekty selektivní výhodu. Postup potřebný k identifikaci zvýhodněných subjektů nemá vliv na to, zda opatření je dle svého charakteru státní podporou (79).

79

| (282) | Kromě toho na základě judikatury Soudu i takové opatření, které v porovnání s jinými odvětvími hospodářství nacházejícími se v podobné situaci upřednostní celé odvětví, musí být považováno za opatření poskytující celému odvětví selektivní výhodu (80). |
| --- | --- |

(282)

Kromě toho na základě judikatury Soudu i takové opatření, které v porovnání s jinými odvětvími hospodářství nacházejícími se v podobné situaci upřednostní celé odvětví, musí být považováno za opatření poskytující celému odvětví selektivní výhodu (80).

80

| (283) | Na základě výše uvedených konstatování Komise došla k závěru, že DDD jsou selektivní opatření. |
| --- | --- |

(283)

Na základě výše uvedených konstatování Komise došla k závěru, že DDD jsou selektivní opatření.

| (284) | Komise musí zjistit, zda jsou DDD doprovázeny přidělením státních zdrojů. |
| --- | --- |

(284)

Komise musí zjistit, zda jsou DDD doprovázeny přidělením státních zdrojů.

| (285) | Určující zásadou všech sledovaných DDD je povinnost společnosti MVM, aby v průběhu období 15–27 let nakupovala stanovené výrobní kapacity, respektive určené množství vyrobené elektřiny za cenu pokrývající stálé a proměnlivé náklady elektrárny. Z hospodářského hlediska je společnost MVM v důsledku této kupní povinnosti plynule, po celou dobu trvání smlouvy, povinna platit stanovenou cenu za kapacity v určitém množství (cena za kapacitu), respektive za energii v určitém množství (cena za energii). Dle skutečností uvedených výše v kapitole 2 některé DDD předepisují společnosti MVM ještě další povinnosti. Plynulý převod finančních zdrojů na výrobce (tedy platba zmiňovaných cen) tvoří nedílnou součást všech DDD a platí po celou dobu trvání DDD. Samozřejmě, čím je doba trvání DDD delší, tím vyšší je hodnota převedených finančních zdrojů. |
| --- | --- |

(285)

Určující zásadou všech sledovaných DDD je povinnost společnosti MVM, aby v průběhu období 15–27 let nakupovala stanovené výrobní kapacity, respektive určené množství vyrobené elektřiny za cenu pokrývající stálé a proměnlivé náklady elektrárny. Z hospodářského hlediska je společnost MVM v důsledku této kupní povinnosti plynule, po celou dobu trvání smlouvy, povinna platit stanovenou cenu za kapacity v určitém množství (cena za kapacitu), respektive za energii v určitém množství (cena za energii). Dle skutečností uvedených výše v kapitole 2 některé DDD předepisují společnosti MVM ještě další povinnosti. Plynulý převod finančních zdrojů na výrobce (tedy platba zmiňovaných cen) tvoří nedílnou součást všech DDD a platí po celou dobu trvání DDD. Samozřejmě, čím je doba trvání DDD delší, tím vyšší je hodnota převedených finančních zdrojů.

| (286) | V zájmu stanovení, zda lze zdroje poskytnuté společností MVM výrobcům považovat za státní zdroje, hodnotila Komise opatření zvláště na základě dále uvedených hledisek: |
| --- | --- |

(286)

V zájmu stanovení, zda lze zdroje poskytnuté společností MVM výrobcům považovat za státní zdroje, hodnotila Komise opatření zvláště na základě dále uvedených hledisek:

| (287) | V rozsudku vyneseném ve věci PreussenElektra prošetřoval Soud takový mechanismus, ve kterém stát uložil podnikům v soukromém vlastnictví, aby od určených výrobců elektrické energie nakupovaly elektřinu za cenu stanovenou státem, která byla vyšší než tržní cena. Soud rozhodl tak, že v takovém případě se nejedná o využití veřejných zdrojů, a proto se nejedná ani o státní podporu. |
| --- | --- |

(287)

V rozsudku vyneseném ve věci PreussenElektra prošetřoval Soud takový mechanismus, ve kterém stát uložil podnikům v soukromém vlastnictví, aby od určených výrobců elektrické energie nakupovaly elektřinu za cenu stanovenou státem, která byla vyšší než tržní cena. Soud rozhodl tak, že v takovém případě se nejedná o využití veřejných zdrojů, a proto se nejedná ani o státní podporu.

| (288) | Komise je toho názoru, že maďarský systém vykazuje značné rozdíly v porovnání se systémem prošetřovaným Soudem ve výše uvedeném rozhodnutí, především z důvodu rozdílnosti ve vlastnické struktuře podniků, kterým byla uložena kupní povinnost. |
| --- | --- |

(288)

Komise je toho názoru, že maďarský systém vykazuje značné rozdíly v porovnání se systémem prošetřovaným Soudem ve výše uvedeném rozhodnutí, především z důvodu rozdílnosti ve vlastnické struktuře podniků, kterým byla uložena kupní povinnost.

| (289) | Ve věci PreussenElektra byl podnik, jemuž stát uložil kupní povinnost, v soukromém vlastnictví, naproti tomu společnost MVM je v plné míře podnikem ve vlastnictví státu. Z toho vyplývá, že využité zdroje jsou zdroje podniku, který je v plném měřítku ve vlastnictví a pod kontrolou státu. |
| --- | --- |

(289)

Ve věci PreussenElektra byl podnik, jemuž stát uložil kupní povinnost, v soukromém vlastnictví, naproti tomu společnost MVM je v plné míře podnikem ve vlastnictví státu. Z toho vyplývá, že využité zdroje jsou zdroje podniku, který je v plném měřítku ve vlastnictví a pod kontrolou státu.

| (290) | Při zpětném sledování cesty finančních prostředků ve věci PreussenElektra od zvýhodněného subjektu až po zdroje bylo prokázáno, že tento podnik se nikdy nedostal pod bezprostřední nebo zprostředkované řízení státem. Avšak v tomto případě se finance dostaly pod kontrolu státu, jelikož při zpětném sledování cesty financí až ke zdroji lze konstatovat, že se tyto dostaly pod řízení státním podnikem. |
| --- | --- |

(290)

Při zpětném sledování cesty finančních prostředků ve věci PreussenElektra od zvýhodněného subjektu až po zdroje bylo prokázáno, že tento podnik se nikdy nedostal pod bezprostřední nebo zprostředkované řízení státem. Avšak v tomto případě se finance dostaly pod kontrolu státu, jelikož při zpětném sledování cesty financí až ke zdroji lze konstatovat, že se tyto dostaly pod řízení státním podnikem.

| (291) | Komise zastává dále názor, že vystupování společnosti MVM je výsledkem účasti státu. Nutno podotknout, že maďarské orgány v průběhu tohoto řízení nikdy neprohlašovaly, že by stát neměl účast na DDD, a proto by nebyly doprovázeny poskytováním státních zdrojů. |
| --- | --- |

(291)

Komise zastává dále názor, že vystupování společnosti MVM je výsledkem účasti státu. Nutno podotknout, že maďarské orgány v průběhu tohoto řízení nikdy neprohlašovaly, že by stát neměl účast na DDD, a proto by nebyly doprovázeny poskytováním státních zdrojů.

| (292) | Zásada, která je základem DDD, podle které je společnosti MVM uložena kupní povinnost zaručující ziskovost dotyčných elektráren, je výsledkem účasti maďarského státu. Vzhledem k tomu, že tato zásada směrodatná pro celou dobu trvání DDD byla vytvořena při uzavírání smluv, musí Komise zjistit podmínky uzavření DDD (tedy takové okolnosti, za kterých byl tento zásadní princip stanoven), aby bylo možné stanovit účast či neúčast maďarského státu. |
| --- | --- |

(292)

Zásada, která je základem DDD, podle které je společnosti MVM uložena kupní povinnost zaručující ziskovost dotyčných elektráren, je výsledkem účasti maďarského státu. Vzhledem k tomu, že tato zásada směrodatná pro celou dobu trvání DDD byla vytvořena při uzavírání smluv, musí Komise zjistit podmínky uzavření DDD (tedy takové okolnosti, za kterých byl tento zásadní princip stanoven), aby bylo možné stanovit účast či neúčast maďarského státu.

| (293) | Komise při posuzování otázky účasti státu přihlížela mimo jiné k následujícím okolnostem: |
| --- | --- |

(293)

Komise při posuzování otázky účasti státu přihlížela mimo jiné k následujícím okolnostem:

| (294) | V době uzavření DDD, na základě I. Zákona o elektrické energii měla společnost MVM uloženu právní povinnost zajistit plynulé zásobování Maďarska elektřinou za co nejnižších možných nákladů. |
| --- | --- |

(294)

V době uzavření DDD, na základě I. Zákona o elektrické energii měla společnost MVM uloženu právní povinnost zajistit plynulé zásobování Maďarska elektřinou za co nejnižších možných nákladů.

| (295) | Stejný I. Zákon o elektrické energii ukládal společnosti MVM povinnost zjistit požadavky na spotřebu elektřiny a na základě zjištěných skutečností iniciovat potřebné rozšíření výrobních kapacit. Společnost MVM byla povinna vypracovat Celostátní plán výstavby elektráren, který předložila vládě a sněmovně ke schválení. |
| --- | --- |

(295)

Stejný I. Zákon o elektrické energii ukládal společnosti MVM povinnost zjistit požadavky na spotřebu elektřiny a na základě zjištěných skutečností iniciovat potřebné rozšíření výrobních kapacit. Společnost MVM byla povinna vypracovat Celostátní plán výstavby elektráren, který předložila vládě a sněmovně ke schválení.

| (296) | Maďarská vláda a zainteresované strany se ve svých připomínkách shodují, že v době svého uzavření představovaly DDD prostředek určený vládou, který byl zaměřen na zajištění plynulého zásobování elektřinou, respektive na zajištění dalších vládních cílů – tedy modernizace energetického odvětví, se zvláštním přihlédnutím k aktuálním normám ochrany životního prostředí a dále na nutnou reorganizaci sektoru dodavatelů elektřiny (83). Jak ve svých připomínkách formuluje společnost „Csepeli Áramtermelő Kft.“: „DDD musí být posuzovány podle toho, co jsou: nedílná součást snah maďarského státu zaměřených na vybudování diverzifikovaného výrobního portfolia prostřednictvím MVM v takovém období, kdy stát sám nedisponoval finančními prostředky, aby toto realizoval.“ (84) |
| --- | --- |

(296)

Maďarská vláda a zainteresované strany se ve svých připomínkách shodují, že v době svého uzavření představovaly DDD prostředek určený vládou, který byl zaměřen na zajištění plynulého zásobování elektřinou, respektive na zajištění dalších vládních cílů – tedy modernizace energetického odvětví, se zvláštním přihlédnutím k aktuálním normám ochrany životního prostředí a dále na nutnou reorganizaci sektoru dodavatelů elektřiny (83). Jak ve svých připomínkách formuluje společnost „Csepeli Áramtermelő Kft.“: „DDD musí být posuzovány podle toho, co jsou: nedílná součást snah maďarského státu zaměřených na vybudování diverzifikovaného výrobního portfolia prostřednictvím MVM v takovém období, kdy stát sám nedisponoval finančními prostředky, aby toto realizoval.“ (84)

83

84

| (297) | Maďarské orgány informovaly Komisi (85), že v rámci privatizačního procesu elektráren na základě vládního nařízení č. 1114/1994 (XII.7.) byly zahájeny přípravy podpisu DDD. V době příprav zaměřených na DDD a po celou dobu privatizačního procesu existovala úzká spolupráce mezi Energetickým úřadem Maďarské republiky (regulační orgán), Ministerstvem průmyslu a obchodu, Ministerstvem financí, společností „Állami Vagyonügynökség Rt.“, tedy vládním orgánem odpovídajícím za privatizaci, společností MVM a mezi mnoha mezinárodními poradci. |
| --- | --- |

(297)

Maďarské orgány informovaly Komisi (85), že v rámci privatizačního procesu elektráren na základě vládního nařízení č. 1114/1994 (XII.7.) byly zahájeny přípravy podpisu DDD. V době příprav zaměřených na DDD a po celou dobu privatizačního procesu existovala úzká spolupráce mezi Energetickým úřadem Maďarské republiky (regulační orgán), Ministerstvem průmyslu a obchodu, Ministerstvem financí, společností „Állami Vagyonügynökség Rt.“, tedy vládním orgánem odpovídajícím za privatizaci, společností MVM a mezi mnoha mezinárodními poradci.

85

| (298) | V rámci tohoto výše uvedené orgány vytvořily pracovní komisi sestávající částečně z jejich zástupců, která mimo jiné přijala pokyny vztahující se na vypracování DDD a metod stanovení cen. |
| --- | --- |

(298)

V rámci tohoto výše uvedené orgány vytvořily pracovní komisi sestávající částečně z jejich zástupců, která mimo jiné přijala pokyny vztahující se na vypracování DDD a metod stanovení cen.

| (299) | Na žádost maďarské vlády vypracovala mezinárodní advokátní kancelář jednotný vzor smlouvy pro DDD. Maďarské orgány potvrdily, že DDD vycházely z tohoto jednotného vzoru smlouvy. Potvrdily dále, že mechanismy stanovení cen DDD vycházely z vládního nařízení č. 1074/1995 (III.4.) o regulaci cen elektrické energie. Toto vládní nařízení zahrnovalo do detailů vypracovaná pravidla pro výpočet úředních cen elektrické energie. Do DDD byly zapracovány vzorce a definice uvedené ve vládním nařízení (86). |
| --- | --- |

(299)

Na žádost maďarské vlády vypracovala mezinárodní advokátní kancelář jednotný vzor smlouvy pro DDD. Maďarské orgány potvrdily, že DDD vycházely z tohoto jednotného vzoru smlouvy. Potvrdily dále, že mechanismy stanovení cen DDD vycházely z vládního nařízení č. 1074/1995 (III.4.) o regulaci cen elektrické energie. Toto vládní nařízení zahrnovalo do detailů vypracovaná pravidla pro výpočet úředních cen elektrické energie. Do DDD byly zapracovány vzorce a definice uvedené ve vládním nařízení (86).

86

| (300) | Rozhodnutí o podpisu DDD bylo vyneseno jak v souvislosti s privatizací, tak následovně představenstvem společnosti MVM. Členové představenstva jsou voleni valnou hromadou. Na základě sdělení maďarských orgánů (87)„s přihlédnutím k tomu, že ‚MVM Rt.‘ je více než z 99 % ve vlastnictví státu, jmenování, zvolení, respektive odvolání členů představenstva se děje v souladu s vůlí státu“. |
| --- | --- |

(300)

Rozhodnutí o podpisu DDD bylo vyneseno jak v souvislosti s privatizací, tak následovně představenstvem společnosti MVM. Členové představenstva jsou voleni valnou hromadou. Na základě sdělení maďarských orgánů (87)„s přihlédnutím k tomu, že ‚MVM Rt.‘ je více než z 99 % ve vlastnictví státu, jmenování, zvolení, respektive odvolání členů představenstva se děje v souladu s vůlí státu“.

87

| (301) | Na základě vládního nařízení č. 34/1995 (IV.5.) o provádění I. Zákona o elektrické energii byla společnost MVM ve lhůtě devadesáti dnů po přijetí Plánu výstavby elektráren povinna připravit výzvy k předložení nabídek. |
| --- | --- |

(301)

Na základě vládního nařízení č. 34/1995 (IV.5.) o provádění I. Zákona o elektrické energii byla společnost MVM ve lhůtě devadesáti dnů po přijetí Plánu výstavby elektráren povinna připravit výzvy k předložení nabídek.

| (302) | DDD společnosti „Kispesti Erőmű Rt.“ byla podepsána po výběrovém řízení v rámci níže uvedeného právního řízení. |
| --- | --- |

(302)

DDD společnosti „Kispesti Erőmű Rt.“ byla podepsána po výběrovém řízení v rámci níže uvedeného právního řízení.

| (303) | Společná směrnice o postupu povolovacího zřizovacího procesu elektrárny a všeobecných pravidlech výběrového řízení byla vydána odpovědným oborovým ministerstvem a Energetickým úřadem Maďarské republiky v roce 1997. |
| --- | --- |

(303)

Společná směrnice o postupu povolovacího zřizovacího procesu elektrárny a všeobecných pravidlech výběrového řízení byla vydána odpovědným oborovým ministerstvem a Energetickým úřadem Maďarské republiky v roce 1997.

| (304) | Společná směrnice obeznamuje s důvody opodstatňujícími potřebu transformace vlastnické struktury, respektive zřízení nové kapacity výroby elektřiny. Spis jednoznačně stanovuje následující cíle: zajištění plynulého zásobování elektřinou za co možná nejnižších nákladů, modernizace infrastruktury v souladu s předpisy směrnic ochrany životního prostředí, diverzifikace prvotních zdrojů energie, zřízení flexibilnější sítě elektráren disponujících potřebnými rezervami, která bude schopna spolupracovat se západoevropskými sítěmi elektrické energie. Zdůrazňuje také, že provozování budoucí sítě elektráren „musí umožnit ziskový provoz a údržbu přetvořením cen v souladu s ustanoveními zákona“ (88). |
| --- | --- |

(304)

Společná směrnice obeznamuje s důvody opodstatňujícími potřebu transformace vlastnické struktury, respektive zřízení nové kapacity výroby elektřiny. Spis jednoznačně stanovuje následující cíle: zajištění plynulého zásobování elektřinou za co možná nejnižších nákladů, modernizace infrastruktury v souladu s předpisy směrnic ochrany životního prostředí, diverzifikace prvotních zdrojů energie, zřízení flexibilnější sítě elektráren disponujících potřebnými rezervami, která bude schopna spolupracovat se západoevropskými sítěmi elektrické energie. Zdůrazňuje také, že provozování budoucí sítě elektráren „musí umožnit ziskový provoz a údržbu přetvořením cen v souladu s ustanoveními zákona“ (88).

musí umožnit ziskový provoz a údržbu

88

| (305) | Ve 2. bodě společné směrnice ministerstva a Energetického úřadu Maďarské republiky je také uvedeno, že výsledkem realizace výše uvedených cílů musí být „moderní síť elektrické energie splňující předpisy ochrany životního prostředí, která zajistí evropskou spolupráci, návratnost odůvodněných investic a nákladů nesených efektivně fungujícím zvýhodněným subjektem, dále ceny zajišťující zisk potřebný k dlouhodobému provozu. Výše uvedené cíle realizovat takovým způsobem, aby zajišťovaly ... jistotu prvotního zásobování energií, umožnily účastníkům hodlajícím investovat zabezpečení jejich investic a návratnosti investic, ..., a zajistily realizaci zveřejněných úmyslů vlády.“ |
| --- | --- |

(305)

Ve 2. bodě společné směrnice ministerstva a Energetického úřadu Maďarské republiky je také uvedeno, že výsledkem realizace výše uvedených cílů musí být „moderní síť elektrické energie splňující předpisy ochrany životního prostředí, která zajistí evropskou spolupráci, návratnost odůvodněných investic a nákladů nesených efektivně fungujícím zvýhodněným subjektem, dále ceny zajišťující zisk potřebný k dlouhodobému provozu. Výše uvedené cíle realizovat takovým způsobem, aby zajišťovaly ... jistotu prvotního zásobování energií, umožnily účastníkům hodlajícím investovat zabezpečení jejich investic a návratnosti investic, ..., a zajistily realizaci zveřejněných úmyslů vlády.“

návratnost odůvodněných investic a nákladů nesených efektivně fungujícím zvýhodněným subjektem, dále ceny zajišťující zisk potřebný k dlouhodobému provozu

umožnily účastníkům hodlajícím investovat zabezpečení jejich investic a návratnosti investic, ..., a zajistily realizaci zveřejněných úmyslů vlády

| (306) | Společná směrnice dále upravuje výběrové řízení týkající se zřizování kapacit výroby elektrické energie. |
| --- | --- |

(306)

Společná směrnice dále upravuje výběrové řízení týkající se zřizování kapacit výroby elektrické energie.

| (307) | Konečný návrh na vítěze výběrového řízení předložila Hlavní posuzovací komise. Členy této hlavní komise byli zástupci Ministerstva hospodářství, Ministerstva životního prostředí, Energetického úřadu, společnosti MVM a banky ERSTE. Konečné rozhodnutí vyneslo představenstvo společnosti MVM. V souladu se společnou směrnicí byl oficiální výsledek výběrového řízení (výhradně) zveřejněn v úředním věstníku ministerstva. |
| --- | --- |

(307)

Konečný návrh na vítěze výběrového řízení předložila Hlavní posuzovací komise. Členy této hlavní komise byli zástupci Ministerstva hospodářství, Ministerstva životního prostředí, Energetického úřadu, společnosti MVM a banky ERSTE. Konečné rozhodnutí vyneslo představenstvo společnosti MVM. V souladu se společnou směrnicí byl oficiální výsledek výběrového řízení (výhradně) zveřejněn v úředním věstníku ministerstva.

| (308) | II. Zákon o elektrické energii byl vypracován tak, že existenci DDD považuje za danou skutečnost. Tento zákon, který v období posuzování položil základy právních rámců fungování maďarského energetického trhu, v mnoha případech poukazuje na dlouhodobý kupní závazek společnosti MVM. |
| --- | --- |

(308)

II. Zákon o elektrické energii byl vypracován tak, že existenci DDD považuje za danou skutečnost. Tento zákon, který v období posuzování položil základy právních rámců fungování maďarského energetického trhu, v mnoha případech poukazuje na dlouhodobý kupní závazek společnosti MVM.

| (309) | Vládní nařízení č. 183/2002 (23.VIII.) o uvízlých nákladech v čl. 5 odst. 2 nařizuje společnosti MVM povinnost, aby iniciovala nová jednání o DDD v zájmu snížení míry rezervovaných kapacit. Vládní nařízení tímto způsobem ukládá společnosti MVM povinnost podat návrh na modifikaci DDD. |
| --- | --- |

(309)

Vládní nařízení č. 183/2002 (23.VIII.) o uvízlých nákladech v čl. 5 odst. 2 nařizuje společnosti MVM povinnost, aby iniciovala nová jednání o DDD v zájmu snížení míry rezervovaných kapacit. Vládní nařízení tímto způsobem ukládá společnosti MVM povinnost podat návrh na modifikaci DDD.

| (310) | Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ ve svých připomínkách prohlašuje, že následovně po období regulace (tedy po 1. lednu 2004, s výjimkou nové cenové regulace v roce 2007) nebyly ceny dle DDD výsledkem účasti státu, ale vznikly jako výsledek jednání mezi příslušnou elektrárnou a společností MVM. |
| --- | --- |

(310)

Společnost „AES-Tisza Erőmű Kft.“ ve svých připomínkách prohlašuje, že následovně po období regulace (tedy po 1. lednu 2004, s výjimkou nové cenové regulace v roce 2007) nebyly ceny dle DDD výsledkem účasti státu, ale vznikly jako výsledek jednání mezi příslušnou elektrárnou a společností MVM.

| (311) | Komise přiznává, že přesná částka zdrojů převedených na zvýhodněné subjekty nezávisí výhradně na dodatcích uvedených v DDD, které jsou výsledkem účasti státu, ale také na dvoustranných pravidelných jednáních mezi MVM a výrobci. DDD ve skutečnosti poskytují určitý prostor stranám, aby se mohly dohodnout o společností MVM skutečně nakupovaném množství elektřiny, dále – zvláště v ohledu ceny za kapacitu – o jednotlivých elementech ceny, které – jak je uvedeno v odstavci (356) – závisí na mnoha faktorech a občas vyžadují úpravu. Současně však jednání vedená o množství nakupované elektřiny nikdy nemohou vést k menšímu množství, než je množství zaručeného minimálního odběru uvedené v DDD. Stejně tak lze jednání o stanovení cen vést výhradně v rámci mechanismů stanovení cen uvedených v DDD, který je výsledkem účasti státu. Jednání o ceně tedy nemohou zpochybnit kupní povinnost za ceny, které zajišťují krytí odůvodněných nákladů a zisku potřebných k provozování elektrárny. |
| --- | --- |

(311)

Komise přiznává, že přesná částka zdrojů převedených na zvýhodněné subjekty nezávisí výhradně na dodatcích uvedených v DDD, které jsou výsledkem účasti státu, ale také na dvoustranných pravidelných jednáních mezi MVM a výrobci. DDD ve skutečnosti poskytují určitý prostor stranám, aby se mohly dohodnout o společností MVM skutečně nakupovaném množství elektřiny, dále – zvláště v ohledu ceny za kapacitu – o jednotlivých elementech ceny, které – jak je uvedeno v odstavci (356) – závisí na mnoha faktorech a občas vyžadují úpravu. Současně však jednání vedená o množství nakupované elektřiny nikdy nemohou vést k menšímu množství, než je množství zaručeného minimálního odběru uvedené v DDD. Stejně tak lze jednání o stanovení cen vést výhradně v rámci mechanismů stanovení cen uvedených v DDD, který je výsledkem účasti státu. Jednání o ceně tedy nemohou zpochybnit kupní povinnost za ceny, které zajišťují krytí odůvodněných nákladů a zisku potřebných k provozování elektrárny.

| (312) | Kromě toho – nezávisle na pravidelných jednáních mezi MVM a výrobci – samotný fakt přenechání státních zdrojů zvýhodněným subjektům je doprovázen tím, že DDD nařizují rezervování převážné části kapacity elektrárny za protihodnotu. |
| --- | --- |

(312)

Kromě toho – nezávisle na pravidelných jednáních mezi MVM a výrobci – samotný fakt přenechání státních zdrojů zvýhodněným subjektům je doprovázen tím, že DDD nařizují rezervování převážné části kapacity elektrárny za protihodnotu.

| (313) | Všechny zainteresované strany ve svých připomínkách (89) souhlasily s tím, že výpočtové vzorce cen a způsob stanovení cen použité na základě DDD po 1. lednu 2004 probíhalo v souladu s hlavními pravidly cenové regulace. Společnost [...] (90) Erömü Rt. jak ve zmiňovaných připomínkách, tak ve svých poznámkách k rozhodnutí o zahájení řízení uvádí, že jednání o ceně „objasnila“ použití vzorců cen a „vysvětlila“ jejich obsah (91). Přiznává, že DDD jsou založeny na nákladech a pokrývají odůvodněné náklady, dále že od počátku ve velké míře přihlížely k výpočtové metodě použité v nařízeních o cenách. |
| --- | --- |

(313)

Všechny zainteresované strany ve svých připomínkách (89) souhlasily s tím, že výpočtové vzorce cen a způsob stanovení cen použité na základě DDD po 1. lednu 2004 probíhalo v souladu s hlavními pravidly cenové regulace. Společnost [...] (90) Erömü Rt. jak ve zmiňovaných připomínkách, tak ve svých poznámkách k rozhodnutí o zahájení řízení uvádí, že jednání o ceně „objasnila“ použití vzorců cen a „vysvětlila“ jejich obsah (91). Přiznává, že DDD jsou založeny na nákladech a pokrývají odůvodněné náklady, dále že od počátku ve velké míře přihlížely k výpočtové metodě použité v nařízeních o cenách.

89

90

91

| (314) | Společnost [...] kromě toho uvádí, že také vzorec cen uvedený v roční modifikaci její DDD [...] vychází z vládních nařízení: „v modifikaci na rok [...] uvedený výpočtový vzorec pro stanovení ceny za rezervaci (a [...] příloha [...] přehled) se shoduje se vzorcem, který v příslušných nařízeních stanovuje maximální cenu za rezervaci kapacit výrobců a cenu za energii“ (v poznámce pod čarou je uveden odkaz na nařízení MOŽP MR č. 55/1996/IKIM a MH MR č. 46/2000/GM, dále na poslední právní předpis uplatňovaný před 1. lednem 2004, na nařízení MHD MR č. 60/2002/GKM). |
| --- | --- |

(314)

Společnost [...] kromě toho uvádí, že také vzorec cen uvedený v roční modifikaci její DDD [...] vychází z vládních nařízení: „v modifikaci na rok [...] uvedený výpočtový vzorec pro stanovení ceny za rezervaci (a [...] příloha [...] přehled) se shoduje se vzorcem, který v příslušných nařízeních stanovuje maximální cenu za rezervaci kapacit výrobců a cenu za energii“ (v poznámce pod čarou je uveden odkaz na nařízení MOŽP MR č. 55/1996/IKIM a MH MR č. 46/2000/GM, dále na poslední právní předpis uplatňovaný před 1. lednem 2004, na nařízení MHD MR č. 60/2002/GKM).

| (315) | Z výše uvedeného vyplývá, že ani jednání o cenách, ani modifikace DDD se netýkaly základních principů DDD, které byly stanoveny za výše popsaných podmínek v době uzavření příslušných dohod. Základem DDD je i dnes totožný princip, tedy kupní povinnost zajišťující návratnost investic. |
| --- | --- |

(315)

Z výše uvedeného vyplývá, že ani jednání o cenách, ani modifikace DDD se netýkaly základních principů DDD, které byly stanoveny za výše popsaných podmínek v době uzavření příslušných dohod. Základem DDD je i dnes totožný princip, tedy kupní povinnost zajišťující návratnost investic.

| (316) | Z výše uvedeného je zřejmé, že maďarský stát měl podíl na určení kupní povinnosti společnosti MMV vůči výrobcům elektrické energie, která vychází ze zásady pokrytí odůvodněných stálých a proměnlivých nákladů. |
| --- | --- |

(316)

Z výše uvedeného je zřejmé, že maďarský stát měl podíl na určení kupní povinnosti společnosti MMV vůči výrobcům elektrické energie, která vychází ze zásady pokrytí odůvodněných stálých a proměnlivých nákladů.

| (317) | Kromě toho dle stálé judikatury nejsou všechna opatření považována za státní podporu pouze v případě, kdy poskytují zřejmé výhody podnikatelským subjektům bezprostředním a zprostředkovaným převodem státních zdrojů, ale i tehdy, kdy v případě splnění jistých podmínek v budoucnu musí orgány nést takové další finanční závazky, kterým by bez poskytnutí výhody mohly předejít (92). V roce 2004 bylo zřejmé, že společnost MVM bude muset nést další finanční závazky v takovém reálném případě, pokud výrobci a dovozci elektrické energie nabídnou nižší ceny, než jsou ceny uvedené v DDD, jelikož tyto ceny by byly pro společnost MMV podnětem k provedení změn v jejím portfoliu zásobování elektrickou energií, aby v důsledku toho snížila množství elektrické energie nakupované od výrobců činných v rámci DDD, respektive aby dosáhla snížení jejich cen. Na základě povinnosti uložené jí DDD však společnost MVM nemá možnost takové volby, protože – jak bylo výše uvedeno – nemá možnost snížit pod danou minimální úroveň (množství zaručeného odběru) množství nakupované od výrobců činných v rámci DDD, dále nemá možnost realizovat jednání o cenách na základě alternativních nabídek přicházejících od vzájemně si konkurujících výrobců, ale je vázána mechanismy tvorby cen vycházejících z podstaty nákladů, které jsou uvedeny v DDD. Komise na základě této skutečnosti, dále na základě faktů uvedených v odstavcích preambule (315)–(316) dospěla k závěru, že podmínky převedení státních zdrojů v DDD existují od 1. května 2004 a budou existovat po celou dobu trvání DDD, nezávisle na skutečných tržních okolnostech, protože DDD odepírají společnosti MVM takovou možnost volby, která by umožnila snížení částky vydávané na nákup elektřiny potřebné k uspokojení jejích potřeb na co nejnižší možnou úroveň. |
| --- | --- |

(317)

Kromě toho dle stálé judikatury nejsou všechna opatření považována za státní podporu pouze v případě, kdy poskytují zřejmé výhody podnikatelským subjektům bezprostředním a zprostředkovaným převodem státních zdrojů, ale i tehdy, kdy v případě splnění jistých podmínek v budoucnu musí orgány nést takové další finanční závazky, kterým by bez poskytnutí výhody mohly předejít (92). V roce 2004 bylo zřejmé, že společnost MVM bude muset nést další finanční závazky v takovém reálném případě, pokud výrobci a dovozci elektrické energie nabídnou nižší ceny, než jsou ceny uvedené v DDD, jelikož tyto ceny by byly pro společnost MMV podnětem k provedení změn v jejím portfoliu zásobování elektrickou energií, aby v důsledku toho snížila množství elektrické energie nakupované od výrobců činných v rámci DDD, respektive aby dosáhla snížení jejich cen. Na základě povinnosti uložené jí DDD však společnost MVM nemá možnost takové volby, protože – jak bylo výše uvedeno – nemá možnost snížit pod danou minimální úroveň (množství zaručeného odběru) množství nakupované od výrobců činných v rámci DDD, dále nemá možnost realizovat jednání o cenách na základě alternativních nabídek přicházejících od vzájemně si konkurujících výrobců, ale je vázána mechanismy tvorby cen vycházejících z podstaty nákladů, které jsou uvedeny v DDD. Komise na základě této skutečnosti, dále na základě faktů uvedených v odstavcích preambule (315)–(316) dospěla k závěru, že podmínky převedení státních zdrojů v DDD existují od 1. května 2004 a budou existovat po celou dobu trvání DDD, nezávisle na skutečných tržních okolnostech, protože DDD odepírají společnosti MVM takovou možnost volby, která by umožnila snížení částky vydávané na nákup elektřiny potřebné k uspokojení jejích potřeb na co nejnižší možnou úroveň.

92

| (318) | Z výše uvedených konstatování dále vyplývá, že DDD vedou k poskytnutí státních zdrojů. |
| --- | --- |

(318)

Z výše uvedených konstatování dále vyplývá, že DDD vedou k poskytnutí státních zdrojů.

| (319) | Na trhu s elektrickou energií se otevřela volná soutěž a mezi členskými státy se obchoduje s elektřinou, zvláště pak od doby, kdy vstoupila v účinnost společná směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (93). |
| --- | --- |

(319)

Na trhu s elektrickou energií se otevřela volná soutěž a mezi členskými státy se obchoduje s elektřinou, zvláště pak od doby, kdy vstoupila v účinnost společná směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (93).

93

| (320) | V důsledku toho mohou opatření v energetickém odvětví v některém ze členských států zajišťující některým podnikatelským subjektům výhody znamenat překážky pro podniky z jiných členských států ohledně exportu elektrické energie do tohoto státu, respektive mohou být podnětem pro export elektrické energie z tohoto státu do ostatních členských států. To platí zvláště v případě Maďarska, jelikož v důsledku své zeměpisné polohy uprostřed Evropy se snadno napojuje nebo se může snadno napojovat na sítě mnoha současných či budoucích členských států. |
| --- | --- |

(320)

V důsledku toho mohou opatření v energetickém odvětví v některém ze členských států zajišťující některým podnikatelským subjektům výhody znamenat překážky pro podniky z jiných členských států ohledně exportu elektrické energie do tohoto státu, respektive mohou být podnětem pro export elektrické energie z tohoto státu do ostatních členských států. To platí zvláště v případě Maďarska, jelikož v důsledku své zeměpisné polohy uprostřed Evropy se snadno napojuje nebo se může snadno napojovat na sítě mnoha současných či budoucích členských států.

| (321) | Zvláště to platí v případě Maďarska, které leží uprostřed Evropy, a čtyři z jeho sedmi sousedních států jsou členy Evropské unie. Z členských států unie je ve smluvním vztahu se Slovenskem, Rakouskem a Rumunskem. V roce 2004 vyvezlo Maďarsko téměř 14 000 GWh, dovezlo 6 300 GWh. Od roku 2005 se dovoz zvýšil nad 15 000 GWh, vývoz stoupl na množství mezi 8 000 a 10 000 GWh. |
| --- | --- |

(321)

Zvláště to platí v případě Maďarska, které leží uprostřed Evropy, a čtyři z jeho sedmi sousedních států jsou členy Evropské unie. Z členských států unie je ve smluvním vztahu se Slovenskem, Rakouskem a Rumunskem. V roce 2004 vyvezlo Maďarsko téměř 14 000 GWh, dovezlo 6 300 GWh. Od roku 2005 se dovoz zvýšil nad 15 000 GWh, vývoz stoupl na množství mezi 8 000 a 10 000 GWh.

| (322) | V letech následujících po přistoupení Maďarska k Unii bylo téměř 60 % maďarské výrobní kapacity smluvně vázáno společností MVM v rámci DDD. Platnost DDD uplyne v období mezi koncem roku 2010 a 2024. Výše uvedené podmínky kupní povinnosti společnosti MVM zůstanou beze změny až do uplynutí platnosti DDD. |
| --- | --- |

(322)

V letech následujících po přistoupení Maďarska k Unii bylo téměř 60 % maďarské výrobní kapacity smluvně vázáno společností MVM v rámci DDD. Platnost DDD uplyne v období mezi koncem roku 2010 a 2024. Výše uvedené podmínky kupní povinnosti společnosti MVM zůstanou beze změny až do uplynutí platnosti DDD.

| (323) | První krok směrem k otevření maďarského trhu byl učiněn dne 1. července 2004, když všichni spotřebitelé mimo spotřebitelský sektor domácností získali oprávnění vstoupit na volný trh. Dnem 1. ledna 2008 byl zrušen spotřebitelský sektor a v souladu s tímto získali „oprávnění“ všichni spotřebitelé. |
| --- | --- |

(323)

První krok směrem k otevření maďarského trhu byl učiněn dne 1. července 2004, když všichni spotřebitelé mimo spotřebitelský sektor domácností získali oprávnění vstoupit na volný trh. Dnem 1. ledna 2008 byl zrušen spotřebitelský sektor a v souladu s tímto získali „oprávnění“ všichni spotřebitelé.

| (324) | Značná část spotřebitelů s oprávněním si však navzdory otevření trhu v roce 2004 nezvolila sektor volného trhu. Oborová revize Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže prováděná na maďarském trhu s elektřinou došla k jednoznačnému závěru, že nedostatek konkurenceschopných kapacit na volném trhu z důvodu značných kapacit vázaných DDD představuje významnou překážku pro vstoupení na volný trh (94). Přibližně 60 % maďarských výrobních kapacit je prostřednictvím DDD vázáno na spotřebitelský sektor a na jedinou společnost MVM, a o přízeň nových spotřebitelů se mohou ve skutečnosti ucházet pouze zbývající kapacity. |
| --- | --- |

(324)

Značná část spotřebitelů s oprávněním si však navzdory otevření trhu v roce 2004 nezvolila sektor volného trhu. Oborová revize Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže prováděná na maďarském trhu s elektřinou došla k jednoznačnému závěru, že nedostatek konkurenceschopných kapacit na volném trhu z důvodu značných kapacit vázaných DDD představuje významnou překážku pro vstoupení na volný trh (94). Přibližně 60 % maďarských výrobních kapacit je prostřednictvím DDD vázáno na spotřebitelský sektor a na jedinou společnost MVM, a o přízeň nových spotřebitelů se mohou ve skutečnosti ucházet pouze zbývající kapacity.

94

| (325) | Rezervované kapacity, tedy natolik dlouhodobě zaručená množství představují také překážku vstupu nových výrobců na trh, jelikož 60 % z celkové kapacity je vázáno na jediný podnik (ve vlastnictví státu) poskytující zaručený odběr. |
| --- | --- |

(325)

Rezervované kapacity, tedy natolik dlouhodobě zaručená množství představují také překážku vstupu nových výrobců na trh, jelikož 60 % z celkové kapacity je vázáno na jediný podnik (ve vlastnictví státu) poskytující zaručený odběr.

| (326) | Komise i v tomto ohledu přihlédla k oborové revizi Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, která jednoznačně konstatovala, že DDD vedou k uzavření trhu tím, že omezují spotřebitele s oprávněním ve volbě dodavatele a také brání případným velkoobchodníkům, aby vstoupili na trh (95). |
| --- | --- |

(326)

Komise i v tomto ohledu přihlédla k oborové revizi Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, která jednoznačně konstatovala, že DDD vedou k uzavření trhu tím, že omezují spotřebitele s oprávněním ve volbě dodavatele a také brání případným velkoobchodníkům, aby vstoupili na trh (95).

95

| (327) | Zúžení kapacit, které jsou k dispozici mimo DDD, způsobuje kromě výše uvedeného také zvyšování cen na konkurenčním trhu. Značné kapacity a množství elektřiny rezervované v rámci DDD ovlivňují i ceny na volném trhu. |
| --- | --- |

(327)

Zúžení kapacit, které jsou k dispozici mimo DDD, způsobuje kromě výše uvedeného také zvyšování cen na konkurenčním trhu. Značné kapacity a množství elektřiny rezervované v rámci DDD ovlivňují i ceny na volném trhu.

| (328) | Dle revize (96) Regionálního výzkumného centra energetiky týkající se vlivu DDD na velkoobchodní ceny elektřiny v Maďarsku způsobují DDD vyšší velkoobchodní ceny, než jaké ceny by byly dosažitelné bez DDD. Studie v obecnějším významu dále konstatuje, že DDD představují jeden z hlavních faktorů, v důsledku kterých vzniká taková tržní struktura, která „je neslučitelná se zásadami fungování konkurenčního trhu“
   (97). Tato studie mimo jiné navrhuje rozvázat DDD, což by znamenalo řešení pro zajištění volné soutěže na maďarském velkoobchodním trhu s elektřinou. |
| --- | --- |

(328)

Dle revize (96) Regionálního výzkumného centra energetiky týkající se vlivu DDD na velkoobchodní ceny elektřiny v Maďarsku způsobují DDD vyšší velkoobchodní ceny, než jaké ceny by byly dosažitelné bez DDD. Studie v obecnějším významu dále konstatuje, že DDD představují jeden z hlavních faktorů, v důsledku kterých vzniká taková tržní struktura, která „je neslučitelná se zásadami fungování konkurenčního trhu“
   (97). Tato studie mimo jiné navrhuje rozvázat DDD, což by znamenalo řešení pro zajištění volné soutěže na maďarském velkoobchodním trhu s elektřinou.

96

„je neslučitelná se zásadami fungování konkurenčního trhu“

97

| (329) | Komise se ve své oborové revizi (98) prováděné v sektoru elektrické energie také zabývá vlivem DDD na soutěž a obchod. Komise v odstavcích 467–473 konstatuje, že „Dlouhodobé dohody o prodeji elektrické energie (DDD) jsou také způsobilé ovlivňovat množství elektřiny pravidelně distribuované na velkoobchodním trhu“. V souvislosti s polskými DDD tento dokument uvádí, že „mohou znamenat významnou překážku na cestě vývoje polského velkoobchodního trhu“. Poté pokračuje, že „Podobná situace je v Maďarsku, kde společnost ‚Magyar Villamos Művek‘ (MVM), tedy velkoobchodník pro spotřebitelský sektor, nakupuje elektřinu prostřednictvím DDD, tuto poté prodává místním dodavatelům. Maďarské DDD pokrývající největší část potřeby elektřiny tohoto členského státu mohou ovlivňovat velkoobchod podobně, jak bylo uvedeno v souvislosti s polským velkoobchodním trhem, nebo dokonce ve větší míře.“ |
| --- | --- |

(329)

Komise se ve své oborové revizi (98) prováděné v sektoru elektrické energie také zabývá vlivem DDD na soutěž a obchod. Komise v odstavcích 467–473 konstatuje, že „Dlouhodobé dohody o prodeji elektrické energie (DDD) jsou také způsobilé ovlivňovat množství elektřiny pravidelně distribuované na velkoobchodním trhu“. V souvislosti s polskými DDD tento dokument uvádí, že „mohou znamenat významnou překážku na cestě vývoje polského velkoobchodního trhu“. Poté pokračuje, že „Podobná situace je v Maďarsku, kde společnost ‚Magyar Villamos Művek‘ (MVM), tedy velkoobchodník pro spotřebitelský sektor, nakupuje elektřinu prostřednictvím DDD, tuto poté prodává místním dodavatelům. Maďarské DDD pokrývající největší část potřeby elektřiny tohoto členského státu mohou ovlivňovat velkoobchod podobně, jak bylo uvedeno v souvislosti s polským velkoobchodním trhem, nebo dokonce ve větší míře.“

98

| (330) | Všechny výše uvedené studie tedy docházejí k závěru, že DDD narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchodování mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(330)

Všechny výše uvedené studie tedy docházejí k závěru, že DDD narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchodování mezi členskými státy.

| (331) | Zainteresované strany argumentují také tím, že není pravdou, že omezení volných kapacit, které jsou k dispozici, vede ke narušování soutěže, jelikož aukce kapacit společnosti MVM prokazují, že podnik nedokázal prodat ani všechny své nabízené produkty elektrické energie. |
| --- | --- |

(331)

Zainteresované strany argumentují také tím, že není pravdou, že omezení volných kapacit, které jsou k dispozici, vede ke narušování soutěže, jelikož aukce kapacit společnosti MVM prokazují, že podnik nedokázal prodat ani všechny své nabízené produkty elektrické energie.

| (332) | Porovnání (99) nabízeného množství a úspěšně vydražených produktů však současně prokazuje, že společnost MVM téměř na všech aukcích prodala všechny nabízené produkty. Ve většině případů dokonce prodala i dalších 10 % produktů z množství, jehož nabídnutí právní předpis umožnil. |
| --- | --- |

(332)

Porovnání (99) nabízeného množství a úspěšně vydražených produktů však současně prokazuje, že společnost MVM téměř na všech aukcích prodala všechny nabízené produkty. Ve většině případů dokonce prodala i dalších 10 % produktů z množství, jehož nabídnutí právní předpis umožnil.

99

| (333) | Zainteresované strany ve svých připomínkách také zdůraznily, že na obchod mělo vliv mnoho dalších faktorů, které také ovlivnily vytvoření volné soutěže na maďarském velkoobchodním trhu s elektrickou energií. Komise samozřejmě souhlasí s tím, že DDD nepředstavují jediný faktor působící na soutěž a obchod. Také všechny výše uvedené studie přiznávají, že mnoho dalších faktorů (právní předpisy, omezený přístup k přeshraničním kapacitám, značný vliv vývoje cen na mezinárodních energetických trzích, apod.) také ovlivňuje úspěšnost otevření trhu a skutečnou úroveň cen. Současně však všechny studie předložené Komisi v průběhu této revize nebo jinak přístupné – s výjimkou studie objednané a předložené společností „AES-Tisza Erőmű Kft.“ (100) – jednoznačně přiznávají, že DDD vyvíjejí značný vliv na soutěž a obchod. |
| --- | --- |

(333)

Zainteresované strany ve svých připomínkách také zdůraznily, že na obchod mělo vliv mnoho dalších faktorů, které také ovlivnily vytvoření volné soutěže na maďarském velkoobchodním trhu s elektrickou energií. Komise samozřejmě souhlasí s tím, že DDD nepředstavují jediný faktor působící na soutěž a obchod. Také všechny výše uvedené studie přiznávají, že mnoho dalších faktorů (právní předpisy, omezený přístup k přeshraničním kapacitám, značný vliv vývoje cen na mezinárodních energetických trzích, apod.) také ovlivňuje úspěšnost otevření trhu a skutečnou úroveň cen. Současně však všechny studie předložené Komisi v průběhu této revize nebo jinak přístupné – s výjimkou studie objednané a předložené společností „AES-Tisza Erőmű Kft.“ (100) – jednoznačně přiznávají, že DDD vyvíjejí značný vliv na soutěž a obchod.

100

| (334) | Kapacity vázané prostřednictvím DDD, zaručený odběr a mechanismus tvorby cen po celou dobu trvání dohod ochraňují elektrárny před obchodními riziky souvisejícími s jejich provozováním. Jak bylo uvedeno výše v odstavci preambule (211), mezi posledně jmenované patří kolísání výrobních nákladů elektřiny, zvláště nákladů na palivo, změny cen za elektřinu placené konečnými spotřebiteli, dále nerovnoměrnost poptávky konečných spotřebitelů po elektřině. Vzhledem k tomu, že to jsou běžná rizika, která musí výrobci elektřiny fungující bez DDD nést, DDD brání vytvoření stejných soutěžních podmínek mezi výrobci a zkreslují soutěž založenou na schopnostech účastníků. |
| --- | --- |

(334)

Kapacity vázané prostřednictvím DDD, zaručený odběr a mechanismus tvorby cen po celou dobu trvání dohod ochraňují elektrárny před obchodními riziky souvisejícími s jejich provozováním. Jak bylo uvedeno výše v odstavci preambule (211), mezi posledně jmenované patří kolísání výrobních nákladů elektřiny, zvláště nákladů na palivo, změny cen za elektřinu placené konečnými spotřebiteli, dále nerovnoměrnost poptávky konečných spotřebitelů po elektřině. Vzhledem k tomu, že to jsou běžná rizika, která musí výrobci elektřiny fungující bez DDD nést, DDD brání vytvoření stejných soutěžních podmínek mezi výrobci a zkreslují soutěž založenou na schopnostech účastníků.

| (335) | Komise dále konstatuje, že elektrárny činné v rámci DDD jsou členy takových mezinárodních podniků, které jsou přítomny také v mnoha jiných členských státech. Opatření zajišťující sporným podnikům zvýhodnění v soutěži bezpochyby mají vliv na obchodování a mohou narušovat hospodářskou soutěž na společném trhu. |
| --- | --- |

(335)

Komise dále konstatuje, že elektrárny činné v rámci DDD jsou členy takových mezinárodních podniků, které jsou přítomny také v mnoha jiných členských státech. Opatření zajišťující sporným podnikům zvýhodnění v soutěži bezpochyby mají vliv na obchodování a mohou narušovat hospodářskou soutěž na společném trhu.

| (336) | Většina zainteresovaných stran prošetřuje kritéria vlivu na obchodování a zkreslování soutěže s odkazem na tržní okolnosti, které byly charakteristické v době uzavření DDD nebo v každém případě před přistoupením Maďarska k Unii. Komise není ochotna tento přístup akceptovat, v souvislosti s tímto poukazuje na výše uvedené odstavce (156)–(172). |
| --- | --- |

(336)

Většina zainteresovaných stran prošetřuje kritéria vlivu na obchodování a zkreslování soutěže s odkazem na tržní okolnosti, které byly charakteristické v době uzavření DDD nebo v každém případě před přistoupením Maďarska k Unii. Komise není ochotna tento přístup akceptovat, v souvislosti s tímto poukazuje na výše uvedené odstavce (156)–(172).

| (337) | Některé zainteresované strany také uvádějí, že po revizi jejich vlastní DDD tato nemá vliv na obchod, jelikož v porovnání s celkovou celostátní kapacitou je výrobní kapacita jejich elektrárny zanedbatelná. Jelikož principy všech DDD jsou totožné (povinnost nákupu určitého minimálního množství vyrobené elektřiny, rezervování výrobních kapacit, uplatnění ceny pokrývající odůvodněné stálé a proměnlivé náklady v průběhu období 15–27 let), všechny mají vliv na trh. Současně však existence deseti DDD na maďarském trhu najednou logicky znásobuje tento vliv. Zmiňovaný vliv je tím významnější, čím větší kapacity DDD pokrývá. |
| --- | --- |

(337)

Některé zainteresované strany také uvádějí, že po revizi jejich vlastní DDD tato nemá vliv na obchod, jelikož v porovnání s celkovou celostátní kapacitou je výrobní kapacita jejich elektrárny zanedbatelná. Jelikož principy všech DDD jsou totožné (povinnost nákupu určitého minimálního množství vyrobené elektřiny, rezervování výrobních kapacit, uplatnění ceny pokrývající odůvodněné stálé a proměnlivé náklady v průběhu období 15–27 let), všechny mají vliv na trh. Současně však existence deseti DDD na maďarském trhu najednou logicky znásobuje tento vliv. Zmiňovaný vliv je tím významnější, čím větší kapacity DDD pokrývá.

| (338) | V důsledku tohoto Komise konstatuje, že výše uvedená ustanovení DDD mají vliv na obchodování a mohou narušovat hospodářskou soutěž. |
| --- | --- |

(338)

V důsledku tohoto Komise konstatuje, že výše uvedená ustanovení DDD mají vliv na obchodování a mohou narušovat hospodářskou soutěž.

| (339) | Komise v bodě č. 3.1 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti týkající se skutečnosti, zda DDD elektrárny „Paksi Atomerőmű“ představuje státní podporu, vzhledem k případným podstatným odchylkám od ostatních DDD. Ve výsledku revize však Komise došla k závěru, že výše uvedené posouzení kritérií státní podpory se vztahuje stejnou měrou i na DDD elektrárny „Paksi Atomerőmű“, jelikož relevantní ustanovení této DDD jsou totožná s principy ostatních DDD. Individuální relevantní charakteristiku DDD elektrárny Paks uvedlo toto rozhodnutí výše, v rámci analýzy příslušných kritérií. |
| --- | --- |

(339)

Komise v bodě č. 3.1 rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti týkající se skutečnosti, zda DDD elektrárny „Paksi Atomerőmű“ představuje státní podporu, vzhledem k případným podstatným odchylkám od ostatních DDD. Ve výsledku revize však Komise došla k závěru, že výše uvedené posouzení kritérií státní podpory se vztahuje stejnou měrou i na DDD elektrárny „Paksi Atomerőmű“, jelikož relevantní ustanovení této DDD jsou totožná s principy ostatních DDD. Individuální relevantní charakteristiku DDD elektrárny Paks uvedlo toto rozhodnutí výše, v rámci analýzy příslušných kritérií.

| (340) | Na základě této analýzy zastává Komise názor, že za státní podporu jsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány nejvýznamnější podmínky kupní povinnosti uvedené v DDD: tedy podmínka rezervování kapacit a zaručeného odběru společností MVM za takových podmínek, jejichž cílem je zajistit návratnost investic elektráren, přičemž je osvobozuje od obchodních rizik plynoucích z provozování. Tato státní podpora je výsledkem současného uplatnění rezervování kapacit, zaručeného minimálního odběru, mechanismu tvorby cen založeného na cenách za kapacity a energii a zaměřeného na pokrytí stálých, proměnlivých a kapitálových nákladů, dále dlouhé doby trvání smluv překračující obvyklou tržní praxi. |
| --- | --- |

(340)

Na základě této analýzy zastává Komise názor, že za státní podporu jsou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES považovány nejvýznamnější podmínky kupní povinnosti uvedené v DDD: tedy podmínka rezervování kapacit a zaručeného odběru společností MVM za takových podmínek, jejichž cílem je zajistit návratnost investic elektráren, přičemž je osvobozuje od obchodních rizik plynoucích z provozování. Tato státní podpora je výsledkem současného uplatnění rezervování kapacit, zaručeného minimálního odběru, mechanismu tvorby cen založeného na cenách za kapacity a energii a zaměřeného na pokrytí stálých, proměnlivých a kapitálových nákladů, dále dlouhé doby trvání smluv překračující obvyklou tržní praxi.

7.4   Použitelnost DDD po přistoupení

Použitelnost DDD po přistoupení

| (341) | Zúčastněné strany tvrdí, že v souladu s obecnou zásadou zákazu zpětné účinnosti není Komise po přistoupení oprávněna prošetřovat opatření vytvořená na právním základě před přistoupením. |
| --- | --- |

(341)

Zúčastněné strany tvrdí, že v souladu s obecnou zásadou zákazu zpětné účinnosti není Komise po přistoupení oprávněna prošetřovat opatření vytvořená na právním základě před přistoupením.

| (342) | Komise nemůže s tímto tvrzením souhlasit. Všechna opatření (bez ohledu na jejich zákonnost podle vnitrostátních pravidel před přistoupením) začnou ke dni přistoupení podléhat pravidlům acquis communautaire. Zvláštní pravidla pro opatření státní podpory stanovená v příloze IV Aktu o přistoupení se vztahují na opatření podpory i v případě, že byla vytvořena v souladu s vnitrostátními právními předpisy před přistoupením. |
| --- | --- |

(342)

Komise nemůže s tímto tvrzením souhlasit. Všechna opatření (bez ohledu na jejich zákonnost podle vnitrostátních pravidel před přistoupením) začnou ke dni přistoupení podléhat pravidlům acquis communautaire. Zvláštní pravidla pro opatření státní podpory stanovená v příloze IV Aktu o přistoupení se vztahují na opatření podpory i v případě, že byla vytvořena v souladu s vnitrostátními právními předpisy před přistoupením.

acquis communautaire

| (343) | Kapitola 3 bod 1 přílohy IV Aktu o přistoupení vymezuje jako existující podporu pouze tři kategorie opatření: i) opatření, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994; ii) opatření, která byla po posouzení Komisí uvedena na seznamu v příloze IV Smlouvy o přistoupení, a iii) opatření, která byla schválena Komisí v rámci tzv. prozatímního mechanismu. Všechna opatření nadále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nespadají do žádné z těchto tří kategorií, jsou po přistoupení považována za novou podporu; Komise je proto plně oprávněna zakázat tato opatření, nejsou-li slučitelná se společným trhem. Toto uplatňování pravidel státní podpory na budoucí účinky opatření nadále použitelných po přistoupení neznamená uplatňování pravidel ES v oblasti státních podpor se zpětným účinkem a v každém případě to je v souladu s Aktem o přistoupení. |
| --- | --- |

(343)

Kapitola 3 bod 1 přílohy IV Aktu o přistoupení vymezuje jako existující podporu pouze tři kategorie opatření: i) opatření, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994; ii) opatření, která byla po posouzení Komisí uvedena na seznamu v příloze IV Smlouvy o přistoupení, a iii) opatření, která byla schválena Komisí v rámci tzv. prozatímního mechanismu. Všechna opatření nadále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nespadají do žádné z těchto tří kategorií, jsou po přistoupení považována za novou podporu; Komise je proto plně oprávněna zakázat tato opatření, nejsou-li slučitelná se společným trhem. Toto uplatňování pravidel státní podpory na budoucí účinky opatření nadále použitelných po přistoupení neznamená uplatňování pravidel ES v oblasti státních podpor se zpětným účinkem a v každém případě to je v souladu s Aktem o přistoupení.

| (344) | Kapitola 3 bod 2 přílohy IV Aktu o přistoupení stanoví „prozatímní mechanismus“. Ten poskytuje právní rámec pro posuzování režimů podpory a jednotlivých opatření podpory, jež byly v novém členském státě zavedeny přede dnem přistoupení a jsou nadále použitelné po přistoupení. |
| --- | --- |

(344)

Kapitola 3 bod 2 přílohy IV Aktu o přistoupení stanoví „prozatímní mechanismus“. Ten poskytuje právní rámec pro posuzování režimů podpory a jednotlivých opatření podpory, jež byly v novém členském státě zavedeny přede dnem přistoupení a jsou nadále použitelné po přistoupení.

| (345) | Zúčastněné strany tvrdí, že vzhledem ke skutečnosti, že pravidla Společenství v oblasti státních podpor platí až ode dne přistoupení, jako opatření použitelná po přistoupení lze vymezit pouze opatření podpory, která poskytují dodatečný prospěch po přistoupení. Tvrdí, že DDD neposkytují dodatečný prospěch po přistoupení, jelikož jejich cenové vzorce byly stanoveny před přistoupením, finanční účast státu byla proto plně známa před přistoupením. |
| --- | --- |

(345)

Zúčastněné strany tvrdí, že vzhledem ke skutečnosti, že pravidla Společenství v oblasti státních podpor platí až ode dne přistoupení, jako opatření použitelná po přistoupení lze vymezit pouze opatření podpory, která poskytují dodatečný prospěch po přistoupení. Tvrdí, že DDD neposkytují dodatečný prospěch po přistoupení, jelikož jejich cenové vzorce byly stanoveny před přistoupením, finanční účast státu byla proto plně známa před přistoupením.

| (346) | Komise předkládá tyto připomínky. Platnost DDD skončí v období mezi rokem 2010 a 2024, tj. po přistoupení. Pouze výjimečně Komise usuzovala, že opatření podpory, které je po přistoupení nadále v platnosti, nepředstavuje podporu použitelnou po přistoupení ve smyslu Aktu o přistoupení. Tuto výjimečnou praxi je však nutno (jako všechny výjimky v právu) vykládat v užším slova smyslu, aby se zamezilo tomu, že se kontrole Komise v oblasti státních podpor vymknou opatření, jež podle záměru signatářů Aktu o přistoupení mají podléhat této kontrole. |
| --- | --- |

(346)

Komise předkládá tyto připomínky. Platnost DDD skončí v období mezi rokem 2010 a 2024, tj. po přistoupení. Pouze výjimečně Komise usuzovala, že opatření podpory, které je po přistoupení nadále v platnosti, nepředstavuje podporu použitelnou po přistoupení ve smyslu Aktu o přistoupení. Tuto výjimečnou praxi je však nutno (jako všechny výjimky v právu) vykládat v užším slova smyslu, aby se zamezilo tomu, že se kontrole Komise v oblasti státních podpor vymknou opatření, jež podle záměru signatářů Aktu o přistoupení mají podléhat této kontrole.

| (347) | V této souvislosti Komise ve své praxi (101) skutečně usuzovala, že opatření podpory, u nichž byla hospodářská účast státu přesně známa před přistoupením, nejsou použitelná po přistoupení ve smyslu přílohy IV Aktu o přistoupení. |
| --- | --- |

(347)

V této souvislosti Komise ve své praxi (101) skutečně usuzovala, že opatření podpory, u nichž byla hospodářská účast státu přesně známa před přistoupením, nejsou použitelná po přistoupení ve smyslu přílohy IV Aktu o přistoupení.

101

| (348) | DDD nestanoví maximální výši finanční účasti státu, ani ji nebylo možno před přistoupením přesně vypočítat pro celou dobu trvání DDD. |
| --- | --- |

(348)

DDD nestanoví maximální výši finanční účasti státu, ani ji nebylo možno před přistoupením přesně vypočítat pro celou dobu trvání DDD.

| (349) | Naopak, hospodářská účast státu na základě DDD závisí na parametrech, jejichž budoucí vývoj nebyl v době přistoupení znám. DDD mimoto zaručují výrobcům ochranu před výkyvy v nákladech, jež nesouvisí s transakcemi nebo událostmi před přistoupením, nýbrž se týkají budoucího vývoje, proto nebyly ke dni přistoupení známy. |
| --- | --- |

(349)

Naopak, hospodářská účast státu na základě DDD závisí na parametrech, jejichž budoucí vývoj nebyl v době přistoupení znám. DDD mimoto zaručují výrobcům ochranu před výkyvy v nákladech, jež nesouvisí s transakcemi nebo událostmi před přistoupením, nýbrž se týkají budoucího vývoje, proto nebyly ke dni přistoupení známy.

| (350) | Skutečnost, že účast státu na základě DDD nebyla ke dni přistoupení známa a že DDD ukládaly státu další povinnosti po přistoupení, prokazují zejména níže uvedené okolnosti. |
| --- | --- |

(350)

Skutečnost, že účast státu na základě DDD nebyla ke dni přistoupení známa a že DDD ukládaly státu další povinnosti po přistoupení, prokazují zejména níže uvedené okolnosti.

| (351) | Za prvé, přesné ceny elektřiny, za něž výrobci elektřiny prodávají elektřinu společnosti MVM, nejsou v jednotlivých DDD stanoveny. Ceny jsou výsledkem výpočtů, které se provádějí pomocí vzorce zahrnujícího řadu parametrů, jejichž vývoj nelze předvídat. |
| --- | --- |

(351)

Za prvé, přesné ceny elektřiny, za něž výrobci elektřiny prodávají elektřinu společnosti MVM, nejsou v jednotlivých DDD stanoveny. Ceny jsou výsledkem výpočtů, které se provádějí pomocí vzorce zahrnujícího řadu parametrů, jejichž vývoj nelze předvídat.

| (352) | Cenové vzorce DDD zahrnují cenu za kapacitu a cenu za energii s dalšími různými cenami v závislosti na výrobcích. |
| --- | --- |

(352)

Cenové vzorce DDD zahrnují cenu za kapacitu a cenu za energii s dalšími různými cenami v závislosti na výrobcích.

| (353) | Vzorec stanoví pouze přípustné náklady a sazby v rámci jednotlivých kategorií poplatků a váhu dané kategorie poplatků v ceně. |
| --- | --- |

(353)

Vzorec stanoví pouze přípustné náklady a sazby v rámci jednotlivých kategorií poplatků a váhu dané kategorie poplatků v ceně.

| (354) | Sami výrobci i společnost MVM ve svých připomínkách připouštějí, že přesný význam jednotlivých kategorií poplatků je nutno dále objasnit při jednání se společností MVM. |
| --- | --- |

(354)

Sami výrobci i společnost MVM ve svých připomínkách připouštějí, že přesný význam jednotlivých kategorií poplatků je nutno dále objasnit při jednání se společností MVM.

| (355) | Mnoho kategorií nákladů v DDD je proměnlivých a nemohly být přesně známy před přistoupením. Například: |
| --- | --- |

(355)

Mnoho kategorií nákladů v DDD je proměnlivých a nemohly být přesně známy před přistoupením. Například:

| (356) | Cena za kapacitu

  Tato kategorie nákladů bere v úvahu zaručené kapacity i kapacity skutečně využité pro společnost MVM. Tato kategorie nákladů závisí mimo jiné na ročním, měsíčním a týdenním plánování. Každá DDD odkazuje na pravidla pravidelného plánování a přesná konečná cena v každé DDD závisí na ročních, měsíčních a týdenních plánech. Tyto kategorie nákladů nelze samozřejmě stanovit přesně předem. Strany mohou ve svých plánech například předpokládat „nadměrné kapacity“ pro dané období. Celková cena, kterou má společnost MVM uhradit, závisí nutně na dalších parametrech, například počasí, jež ovlivňují poptávku po elektřině.
  Tato kategorie nákladů závisí rovněž na směnných kurzech HUF. |
| --- | --- |

(356)

Cena za kapacitu

Cena za kapacitu

Tato kategorie nákladů bere v úvahu zaručené kapacity i kapacity skutečně využité pro společnost MVM. Tato kategorie nákladů závisí mimo jiné na ročním, měsíčním a týdenním plánování. Každá DDD odkazuje na pravidla pravidelného plánování a přesná konečná cena v každé DDD závisí na ročních, měsíčních a týdenních plánech. Tyto kategorie nákladů nelze samozřejmě stanovit přesně předem. Strany mohou ve svých plánech například předpokládat „nadměrné kapacity“ pro dané období. Celková cena, kterou má společnost MVM uhradit, závisí nutně na dalších parametrech, například počasí, jež ovlivňují poptávku po elektřině.

Tato kategorie nákladů závisí rovněž na směnných kurzech HUF.

| (357) | Cena za energii

  Tato kategorie nákladů závisí především na nákladech na palivo. Tyto náklady kolísají podle pravidel trhu, jež jsou mimo kontrolu smluvních stran. Náklady spojené s budoucím vývojem cen paliva nepodléhají v DDD žádnému konkrétnímu limitu.
  Přesná výše cen za energii splatná za určité časové období samozřejmě závisí rovněž na přesném objemu prodeje pro společnost MVM, jenž lze vypočítat pouze následně. |
| --- | --- |

(357)

Cena za energii

Cena za energii

Tato kategorie nákladů závisí především na nákladech na palivo. Tyto náklady kolísají podle pravidel trhu, jež jsou mimo kontrolu smluvních stran. Náklady spojené s budoucím vývojem cen paliva nepodléhají v DDD žádnému konkrétnímu limitu.

Přesná výše cen za energii splatná za určité časové období samozřejmě závisí rovněž na přesném objemu prodeje pro společnost MVM, jenž lze vypočítat pouze následně.

| (358) | Různé další ceny (jsou-li použitelné)

  Některé DDD stanoví další ceny za kapacity, které byly rezervovány, nakonec však nebyly využity. Jejich přesnou výši však nelze samozřejmě stanovit předem. |
| --- | --- |

(358)

Různé další ceny (jsou-li použitelné)

Různé další ceny (jsou-li použitelné)

Některé DDD stanoví další ceny za kapacity, které byly rezervovány, nakonec však nebyly využity. Jejich přesnou výši však nelze samozřejmě stanovit předem.

| (359) | Ve většině DDD existuje systém bonus/malus, na jehož základě mají výrobci nárok na bonus, pokud v době špičky provozují více kapacit, než je stanoveno v DDD, nebo vyrobí více elektřiny. Malus se uplatňuje v případě, že výrobce poskytne méně kapacity, než se předpokládalo v DDD a ročních/měsíčních plánech. |
| --- | --- |

(359)

Ve většině DDD existuje systém bonus/malus, na jehož základě mají výrobci nárok na bonus, pokud v době špičky provozují více kapacit, než je stanoveno v DDD, nebo vyrobí více elektřiny. Malus se uplatňuje v případě, že výrobce poskytne méně kapacity, než se předpokládalo v DDD a ročních/měsíčních plánech.

| (360) | Tyto výpočty, stejně jako ostatní výše uvedené výpočty, jsou založeny na pravidelných provozních plánech a závisí rovněž na chování výrobce. V žádném případě je nelze stanovit předem. |
| --- | --- |

(360)

Tyto výpočty, stejně jako ostatní výše uvedené výpočty, jsou založeny na pravidelných provozních plánech a závisí rovněž na chování výrobce. V žádném případě je nelze stanovit předem.

| (361) | Ze všech výše uvedených skutečností vyplývá, že stanovení přesné konečné ceny za nákup elektřiny u smluv s dobou trvání v délce 15 až 27 let je technicky nemožné. Přesná cena bere v úvahu pravidelné plány výroby a závisí na poptávce po elektřině, chování jednotlivých stran smlouvy, cenách paliva, atd. |
| --- | --- |

(361)

Ze všech výše uvedených skutečností vyplývá, že stanovení přesné konečné ceny za nákup elektřiny u smluv s dobou trvání v délce 15 až 27 let je technicky nemožné. Přesná cena bere v úvahu pravidelné plány výroby a závisí na poptávce po elektřině, chování jednotlivých stran smlouvy, cenách paliva, atd.

| (362) | Ačkoli ne všechna tato tvrzení platí pro veškeré DDD (jelikož se kategorie přípustných nákladů v závislosti na DDD do jisté míry liší), všechny DDD obsahují cenové prvky, jež nelze s přesností stanovit předem. |
| --- | --- |

(362)

Ačkoli ne všechna tato tvrzení platí pro veškeré DDD (jelikož se kategorie přípustných nákladů v závislosti na DDD do jisté míry liší), všechny DDD obsahují cenové prvky, jež nelze s přesností stanovit předem.

| (363) | V tomto kontextu zastává Komise názor, že existence cenových vzorců nepředstavuje dostatečný limit pro hospodářskou účast státu. Samotná existence řady měnících se parametrů ve vzorci znemožňuje určit budoucí úroveň účasti státu s dostatečnou přesností. |
| --- | --- |

(363)

V tomto kontextu zastává Komise názor, že existence cenových vzorců nepředstavuje dostatečný limit pro hospodářskou účast státu. Samotná existence řady měnících se parametrů ve vzorci znemožňuje určit budoucí úroveň účasti státu s dostatečnou přesností.

| (364) | Jako podružný argument lze uvést, že finanční účast společnosti MMV v rámci DDD je velmi závislá na poptávce. Tato finanční účast se rovná rozdílu mezi kupní cenou na základě DDD a příjmy, které může MVM získat prodejem elektřiny. Cenu, za kterou společnost MVM prodává elektřinu, však nelze určit předem. Tato cena závisí na přesných příjmech z prodeje společnosti MVM na základě smluv s regionálními distributory, výsledku aukcí, nabídkových řízeních a prodeji na „tržnici“. Tyto ceny jsou ovlivněny rovněž pravidelnou regulací úředních cen a výkyvy tržní poptávky. To zvyšuje nepředvídatelnost účasti státu na základě DDD. Může se dokonce stát, že zaručený odběr stanovený v DDD rostoucí měrou překračuje skutečné potřeby společnosti MVM, zejména po úplné liberalizaci energetického trhu v lednu 2008. Nadbytek elektřiny může vést k ještě vyšším neznámým nákladům, což dále zvyšuje nepředvídatelnost přesné účasti státu na základě DDD. |
| --- | --- |

(364)

Jako podružný argument lze uvést, že finanční účast společnosti MMV v rámci DDD je velmi závislá na poptávce. Tato finanční účast se rovná rozdílu mezi kupní cenou na základě DDD a příjmy, které může MVM získat prodejem elektřiny. Cenu, za kterou společnost MVM prodává elektřinu, však nelze určit předem. Tato cena závisí na přesných příjmech z prodeje společnosti MVM na základě smluv s regionálními distributory, výsledku aukcí, nabídkových řízeních a prodeji na „tržnici“. Tyto ceny jsou ovlivněny rovněž pravidelnou regulací úředních cen a výkyvy tržní poptávky. To zvyšuje nepředvídatelnost účasti státu na základě DDD. Může se dokonce stát, že zaručený odběr stanovený v DDD rostoucí měrou překračuje skutečné potřeby společnosti MVM, zejména po úplné liberalizaci energetického trhu v lednu 2008. Nadbytek elektřiny může vést k ještě vyšším neznámým nákladům, což dále zvyšuje nepředvídatelnost přesné účasti státu na základě DDD.

| (365) | Platby společnosti MVM výrobcům elektřiny po přistoupení nejsou proto pouhým vyplacením tranší v rámci celkového pevně stanoveného limitu určeného před přistoupením. |
| --- | --- |

(365)

Platby společnosti MVM výrobcům elektřiny po přistoupení nejsou proto pouhým vyplacením tranší v rámci celkového pevně stanoveného limitu určeného před přistoupením.

| (366) | DDD posuzované v tomto rozhodnutí jsou proto použitelné po přistoupení ve smyslu kapitoly 3 přílohy IV Aktu o přistoupení. |
| --- | --- |

(366)

DDD posuzované v tomto rozhodnutí jsou proto použitelné po přistoupení ve smyslu kapitoly 3 přílohy IV Aktu o přistoupení.

7.5   DDD jako „nová podpora“ na rozdíl od „existující podpory“

DDD jako „nová podpora“ na rozdíl od „existující podpory“

| (367) | V kapitole 3 přílohy IV Aktu o přistoupení je uvedeno, že „pokud Komise do tří měsíců od obdržení úplných informací o existujícím podpůrném opatření nebo od obdržení prohlášení nového členského státu, kterým tento stát informuje Komisi, že poskytnuté informace považuje za úplné, neboť dodatečné požadované informace nejsou dostupné nebo již byly poskytnuty, nevznese námitky na základě vážných pochybností o slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem, má se za to, že Komise proti němu nemá námitek.“ |
| --- | --- |

(367)

V kapitole 3 přílohy IV Aktu o přistoupení je uvedeno, že „pokud Komise do tří měsíců od obdržení úplných informací o existujícím podpůrném opatření nebo od obdržení prohlášení nového členského státu, kterým tento stát informuje Komisi, že poskytnuté informace považuje za úplné, neboť dodatečné požadované informace nejsou dostupné nebo již byly poskytnuty, nevznese námitky na základě vážných pochybností o slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem, má se za to, že Komise proti němu nemá námitek.“

| (368) | Na základě tohoto ustanovení některé zúčastněné strany tvrdí, že Komise promeškala tříměsíční lhůtu po oznámení Maďarska ze dne 31. března 2004, a tím mlčky schválila opatření v rámci prozatímního postupu. |
| --- | --- |

(368)

Na základě tohoto ustanovení některé zúčastněné strany tvrdí, že Komise promeškala tříměsíční lhůtu po oznámení Maďarska ze dne 31. března 2004, a tím mlčky schválila opatření v rámci prozatímního postupu.

| (369) | V tomto ohledu Komise podotýká, že předmětem oznámení ze dne 31. března 2004 v rámci prozatímního postupu bylo nařízení o náhradách poskytnutých společnosti MVM, nikoli DDD. Maďarsko oznámení vzalo zpět a případ NN byl Komisí později otevřen v souvislosti se samotnými DDD (viz kapitola I výše). |
| --- | --- |

(369)

V tomto ohledu Komise podotýká, že předmětem oznámení ze dne 31. března 2004 v rámci prozatímního postupu bylo nařízení o náhradách poskytnutých společnosti MVM, nikoli DDD. Maďarsko oznámení vzalo zpět a případ NN byl Komisí později otevřen v souvislosti se samotnými DDD (viz kapitola I výše).

| (370) | Je nutno zmínit, že (jak je uvedeno v tabulce níže) Komise ve skutečnosti nezmeškala tříměsíční lhůtu, na niž poukazují zúčastněné strany:







  Událost | Datum | Lhůta po přijetí informací |
| --- | --- | --- | --- |
| Oznámení Maďarska | 31.3.2004 | |
| Dotazy Komise | 29.4.2004 | 29 dnů |
| Odpovědi Maďarska | 4.6.2004 | |
| Dotazy Komise | 10.8.2004 | 2 měsíce a 6 dnů |
| Odpovědi Maďarska | 21.10.2004 | |
| Dotazy Komise | 17.1.2005 | 2 měsíce a 27 dnů |
| Odpovědi Maďarska | 7.4.2005 | |
| Zpětvzetí oznámení Maďarskem | 15.4.2005 | 8 dnů |

(370)

Je nutno zmínit, že (jak je uvedeno v tabulce níže) Komise ve skutečnosti nezmeškala tříměsíční lhůtu, na niž poukazují zúčastněné strany:

Událost

Datum

Lhůta po přijetí informací

Oznámení Maďarska

31.3.2004

Dotazy Komise

29.4.2004

29 dnů

Odpovědi Maďarska

4.6.2004

Dotazy Komise

10.8.2004

2 měsíce a 6 dnů

Odpovědi Maďarska

21.10.2004

Dotazy Komise

17.1.2005

2 měsíce a 27 dnů

Odpovědi Maďarska

7.4.2005

Zpětvzetí oznámení Maďarskem

15.4.2005

8 dnů

| (371) | Kromě výše uvedené písemné korespondence se ve dnech 15. července 2004, 30. listopadu 2004 a 12. ledna 2005 uskutečnily osobní schůzky mezi Komisí a maďarskými orgány. |
| --- | --- |

(371)

Kromě výše uvedené písemné korespondence se ve dnech 15. července 2004, 30. listopadu 2004 a 12. ledna 2005 uskutečnily osobní schůzky mezi Komisí a maďarskými orgány.

| (372) | Co se týká tohoto řízení, Komise zde posuzuje, zda DDD obsahují existující nebo novou podporu, a to na základě ustanovení Aktu o přistoupení a procesního nařízení. |
| --- | --- |

(372)

Co se týká tohoto řízení, Komise zde posuzuje, zda DDD obsahují existující nebo novou podporu, a to na základě ustanovení Aktu o přistoupení a procesního nařízení.

| (373) | V souladu s kapitolou 3 přílohy IV Aktu o přistoupení jsou všechna opatření státní podpory, která vstoupila v platnost před přistoupením a jsou nadále použitelná po tomto dni a nespadají do žádné z níže uvedených kategorií existující podpory, považována od přistoupení za novou podporu ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(373)

V souladu s kapitolou 3 přílohy IV Aktu o přistoupení jsou všechna opatření státní podpory, která vstoupila v platnost před přistoupením a jsou nadále použitelná po tomto dni a nespadají do žádné z níže uvedených kategorií existující podpory, považována od přistoupení za novou podporu ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.

| (374) | DDD, jichž se týká toto rozhodnutí, vstoupily v platnost v období mezi rokem 1995 a 2001, tj. před přistoupením Maďarska k EU dne 1. května 2004. Toto rozhodnutí se týká pouze DDD, které byly v platnosti ke dni přistoupení. Nevztahuje se na DDD, jež skončily před tímto dnem. Ze všech dalších důvodů uvedených v bodě 7.4 je opatření použitelné po přistoupení ve smyslu Aktu o přistoupení. |
| --- | --- |

(374)

DDD, jichž se týká toto rozhodnutí, vstoupily v platnost v období mezi rokem 1995 a 2001, tj. před přistoupením Maďarska k EU dne 1. května 2004. Toto rozhodnutí se týká pouze DDD, které byly v platnosti ke dni přistoupení. Nevztahuje se na DDD, jež skončily před tímto dnem. Ze všech dalších důvodů uvedených v bodě 7.4 je opatření použitelné po přistoupení ve smyslu Aktu o přistoupení.

| (375) | Tři kategorie existující podpory uvedené v Aktu o přistoupení zahrnují:






  1) | Opatření podpory, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994.
  Všechny DDD byly podepsány a vstoupily v platnost po 10. prosinci 1994. |
| --- | --- | --- |

(375)

Tři kategorie existující podpory uvedené v Aktu o přistoupení zahrnují:

1)

Opatření podpory, která nabyla účinku před 10. prosincem 1994.

Všechny DDD byly podepsány a vstoupily v platnost po 10. prosinci 1994.

| 2) | Opatření podpory, která byla uvedena na seznamu existujících opatření státní podpory připojeném k Aktu o přistoupení.
  DDD obecně, ani žádná jednotlivá DDD nebyly zahrnuty v dodatku přílohy IV Aktu o přistoupení uvedeném v kapitole 3 bodu 1 písm. b) přílohy IV, který obsahuje seznam existujících opatření podpory. |
| --- | --- |

2)

Opatření podpory, která byla uvedena na seznamu existujících opatření státní podpory připojeném k Aktu o přistoupení.

DDD obecně, ani žádná jednotlivá DDD nebyly zahrnuty v dodatku přílohy IV Aktu o přistoupení uvedeném v kapitole 3 bodu 1 písm. b) přílohy IV, který obsahuje seznam existujících opatření podpory.

| 3) | Opatření podpory, která byla ke dni přistoupení posouzena orgánem pro dohled nad státní podporou nového členského státu, která byla shledána slučitelnými s právem Společenství a v jejichž případě Komise nevznesla námitku na základě vážných pochybností o slučitelnosti opatření se společným trhem postupem stanoveným v Aktu o přistoupení, tzv. „prozatímním postupem“ (viz kapitola 3 bod 2 přílohy IV Aktu o přistoupení).
  V rámci tzv. prozatímního postupu nebyly Komisi předloženy žádné DDD. |
| --- | --- |

3)

Opatření podpory, která byla ke dni přistoupení posouzena orgánem pro dohled nad státní podporou nového členského státu, která byla shledána slučitelnými s právem Společenství a v jejichž případě Komise nevznesla námitku na základě vážných pochybností o slučitelnosti opatření se společným trhem postupem stanoveným v Aktu o přistoupení, tzv. „prozatímním postupem“ (viz kapitola 3 bod 2 přílohy IV Aktu o přistoupení).

V rámci tzv. prozatímního postupu nebyly Komisi předloženy žádné DDD.

| (376) | Jelikož DDD nepatří do žádné z kategorií existující podpory uvedených v Aktu o přistoupení, představují ode dne přistoupení novou podporu. |
| --- | --- |

(376)

Jelikož DDD nepatří do žádné z kategorií existující podpory uvedených v Aktu o přistoupení, představují ode dne přistoupení novou podporu.

| (377) | Komise podotýká, že tato kategorizace je rovněž v souladu s poslední větou čl. 1 písm. b) bodu v) procesního nařízení. V tomto článku se stanoví, že pokud se opatření stanou podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství (v tomto případě následkem liberalizace trhu s elektřinou na základě směrnice 96/92/ES, která v Maďarsku vstoupila v platnost dnem přistoupení k Evropské unii), nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci, tj. jsou považovány za novou podporu. |
| --- | --- |

(377)

Komise podotýká, že tato kategorizace je rovněž v souladu s poslední větou čl. 1 písm. b) bodu v) procesního nařízení. V tomto článku se stanoví, že pokud se opatření stanou podporou následkem liberalizace činnosti právem Společenství (v tomto případě následkem liberalizace trhu s elektřinou na základě směrnice 96/92/ES, která v Maďarsku vstoupila v platnost dnem přistoupení k Evropské unii), nebudou považována za existující podporu po datu stanoveném pro liberalizaci, tj. jsou považovány za novou podporu.

| (378) | Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ tvrdí, že poslední věta čl. 1 písm. b) bodu v) procesního nařízení neplatí. Tato společnost se dovolává rozsudku ve věci Alzetta Mauro
   (102) a tvrdí, že podpora poskytnutá na trhu, který byl před liberalizací uzavřen hospodářské soutěži, musí být ode dne liberalizace považována za existující podporu. |
| --- | --- |

(378)

Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ tvrdí, že poslední věta čl. 1 písm. b) bodu v) procesního nařízení neplatí. Tato společnost se dovolává rozsudku ve věci Alzetta Mauro
   (102) a tvrdí, že podpora poskytnutá na trhu, který byl před liberalizací uzavřen hospodářské soutěži, musí být ode dne liberalizace považována za existující podporu.

Alzetta Mauro

102

| (379) | Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jak již bylo projednáno výše, Komise zastává názor, že účelem ustanovení o státní podpoře, která jsou obsažena v Aktu o přistoupení, je zajistit, aby Komise přezkoumala všechna opatření, jež mohou ode dne přistoupení narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy. Na rozdíl od smluv o přistoupení před 1. květnem 2004 má Akt o přistoupení, který vstoupil v platnost dne 1. května 2004, omezit opatření, o nichž se usuzuje, že představují existující podporu, na tři zvláštní výše popsané případy. Rozsudek ve věci Alzetta Mauro se netýká opatření v oblasti působnosti Aktu o přistoupení, nelze proto mít za to, že je v tomto ohledu použitelný na posuzované DDD. Rozsudek ve věci Alzetta Mauro se mimoto týká situace před vstupem nařízení (ES) č. 659/1999 v platnost. |
| --- | --- |

(379)

Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jak již bylo projednáno výše, Komise zastává názor, že účelem ustanovení o státní podpoře, která jsou obsažena v Aktu o přistoupení, je zajistit, aby Komise přezkoumala všechna opatření, jež mohou ode dne přistoupení narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy. Na rozdíl od smluv o přistoupení před 1. květnem 2004 má Akt o přistoupení, který vstoupil v platnost dne 1. května 2004, omezit opatření, o nichž se usuzuje, že představují existující podporu, na tři zvláštní výše popsané případy. Rozsudek ve věci Alzetta Mauro se netýká opatření v oblasti působnosti Aktu o přistoupení, nelze proto mít za to, že je v tomto ohledu použitelný na posuzované DDD. Rozsudek ve věci Alzetta Mauro se mimoto týká situace před vstupem nařízení (ES) č. 659/1999 v platnost.

Alzetta Mauro

Alzetta Mauro

| (380) | Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ rovněž tvrdí, že se čl. 1 písm. b) bod v) nevztahuje na jednotlivá opatření podpory, „jelikož jednotlivá opatření podpory nejsou výslovně zmíněna“. Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Neexistuje žádný důvod, proč by se odkaz na „podporu“ a „některá opatření“ neměl vztahovat na jednotlivou podporu i režimy podpory. Článek 4 nařízení č. 659/1999 důsledně odkazuje na oznámená „opatření“, Komise však předpokládá, že by zúčastněná strana netvrdila, že se článek 4 vztahuje výhradně na předběžné přezkoumání oznámených režimů podpory. |
| --- | --- |

(380)

Společnost „Budapesti Erőmű Rt.“ rovněž tvrdí, že se čl. 1 písm. b) bod v) nevztahuje na jednotlivá opatření podpory, „jelikož jednotlivá opatření podpory nejsou výslovně zmíněna“. Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Neexistuje žádný důvod, proč by se odkaz na „podporu“ a „některá opatření“ neměl vztahovat na jednotlivou podporu i režimy podpory. Článek 4 nařízení č. 659/1999 důsledně odkazuje na oznámená „opatření“, Komise však předpokládá, že by zúčastněná strana netvrdila, že se článek 4 vztahuje výhradně na předběžné přezkoumání oznámených režimů podpory.

jelikož jednotlivá opatření podpory nejsou výslovně zmíněna

| (381) | Na základě Aktu o přistoupení a procesního nařízení proto Komise vyvozuje závěr, že DDD představují novou podporu. |
| --- | --- |

(381)

Na základě Aktu o přistoupení a procesního nařízení proto Komise vyvozuje závěr, že DDD představují novou podporu.

7.6   Komise není oprávněna zrušit účinnost platně uzavřených soukromých dohod („pacta sunt servanta“) – Právní nejistota – Proporcionalita

Komise není oprávněna zrušit účinnost platně uzavřených soukromých dohod („pacta sunt servanta“) – Právní nejistota – Proporcionalita

| (382) | Komise chce reagovat na připomínky zúčastněných stran, že soukromoprávní smlouvy nemůže Komise zrušit, jelikož tento výsledek by byl podle zúčastněných stran v rozporu s pravidly státní podpory obsaženými ve Smlouvě o ES, zásadou právní jistoty a požadavkem proporcionality. |
| --- | --- |

(382)

Komise chce reagovat na připomínky zúčastněných stran, že soukromoprávní smlouvy nemůže Komise zrušit, jelikož tento výsledek by byl podle zúčastněných stran v rozporu s pravidly státní podpory obsaženými ve Smlouvě o ES, zásadou právní jistoty a požadavkem proporcionality.

| (383) | Komise tato tvrzení odmítá. Forma podpory (soukromoprávní smlouva v případě DDD) není z hlediska státní podpory důležitá; pro analýzu Komise je důležitý pouze účinek opatření. Pokud podmínky soukromoprávní smlouvy vedou k protiprávní a neslučitelné státní podpoře pro jednu ze smluvních stran, musí členský stát tyto podmínky zrušit. Zrušení protiprávního a neslučitelného opatření státní podpory musí nařídit Komise, a to i v případě, že státní podpora představuje natolik podstatnou část dohody, že její zrušení ve skutečnosti ovlivní platnost samotné dohody. |
| --- | --- |

(383)

Komise tato tvrzení odmítá. Forma podpory (soukromoprávní smlouva v případě DDD) není z hlediska státní podpory důležitá; pro analýzu Komise je důležitý pouze účinek opatření. Pokud podmínky soukromoprávní smlouvy vedou k protiprávní a neslučitelné státní podpoře pro jednu ze smluvních stran, musí členský stát tyto podmínky zrušit. Zrušení protiprávního a neslučitelného opatření státní podpory musí nařídit Komise, a to i v případě, že státní podpora představuje natolik podstatnou část dohody, že její zrušení ve skutečnosti ovlivní platnost samotné dohody.

| (384) | Co se týká právní jistoty, Komise předkládá tyto připomínky. Evropská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Maďarskou republikou na straně druhé, která připravila cestu přistoupení, byla podepsána dne 16. prosince 1991 a vstoupila v platnost dne 1. února 1994, tj. před uzavřením DDD. Maďarsko oficiálně požádalo o přistoupení dne 31. března 1994. V době, kdy strany uzavíraly DDD (1995 až 2001) již Maďarsko muselo v souladu s článkem 62 Evropské dohody uvést pravidla hospodářské soutěže do souladu se Smlouvou o ES. Bylo proto zřejmé, že DDD byly podepsány na tak dlouhou dobu, že neskončí před přistoupením Maďarska k EU. |
| --- | --- |

(384)

Co se týká právní jistoty, Komise předkládá tyto připomínky. Evropská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Maďarskou republikou na straně druhé, která připravila cestu přistoupení, byla podepsána dne 16. prosince 1991 a vstoupila v platnost dne 1. února 1994, tj. před uzavřením DDD. Maďarsko oficiálně požádalo o přistoupení dne 31. března 1994. V době, kdy strany uzavíraly DDD (1995 až 2001) již Maďarsko muselo v souladu s článkem 62 Evropské dohody uvést pravidla hospodářské soutěže do souladu se Smlouvou o ES. Bylo proto zřejmé, že DDD byly podepsány na tak dlouhou dobu, že neskončí před přistoupením Maďarska k EU.

| (385) | Maďarská republika podepsala Smlouvu o přistoupení dne 16. dubna 2003 (103). Smlouva o přistoupení vstoupila v platnost dne 1. května 2004. Ode dne přistoupení se ustanovení zakládajících smluv a sekundárních právních předpisů stala v Maďarsku závaznými v souladu s článkem 2 Aktu o přistoupení. Tzv. acquis communautaire se proto vztahuje na veškeré smluvní vztahy v nových členských státech a jakékoli výjimky z tohoto pravidla mohou vyplývat pouze ze samotného Aktu o přistoupení. Akt o přistoupení připojený ke Smlouvě a jeho přílohy nestanoví žádnou výjimku v rámci pravidel státní podpory, která by DDD nebo energetické odvětví obecně vyjímala z přímého uplatňování právních předpisů EU v oblasti státních podpor. |
| --- | --- |

(385)

Maďarská republika podepsala Smlouvu o přistoupení dne 16. dubna 2003 (103). Smlouva o přistoupení vstoupila v platnost dne 1. května 2004. Ode dne přistoupení se ustanovení zakládajících smluv a sekundárních právních předpisů stala v Maďarsku závaznými v souladu s článkem 2 Aktu o přistoupení. Tzv. acquis communautaire se proto vztahuje na veškeré smluvní vztahy v nových členských státech a jakékoli výjimky z tohoto pravidla mohou vyplývat pouze ze samotného Aktu o přistoupení. Akt o přistoupení připojený ke Smlouvě a jeho přílohy nestanoví žádnou výjimku v rámci pravidel státní podpory, která by DDD nebo energetické odvětví obecně vyjímala z přímého uplatňování právních předpisů EU v oblasti státních podpor.

103

acquis communautaire

| (386) | Komise proto musí uplatňovat právo EU v oblasti hospodářské soutěže na Maďarsko stejně jako na všechny ostatní členské státy, co se týká energetického odvětví. V rozporu s tvrzením zúčastněných stran zastává Komise názor, že právní nejistotu na společném energetickém trhu ve skutečnosti zavádí neuplatňování pravidel státní podpory na DDD. Přistoupení členských států může skutečně vést k případům, kdy opatření, které před přistoupením neporušuje vnitrostátní právní předpisy, je od přistoupení považováno za státní podporu a jako takové spadá pod kontrolu státní podpory ze strany Komise. |
| --- | --- |

(386)

Komise proto musí uplatňovat právo EU v oblasti hospodářské soutěže na Maďarsko stejně jako na všechny ostatní členské státy, co se týká energetického odvětví. V rozporu s tvrzením zúčastněných stran zastává Komise názor, že právní nejistotu na společném energetickém trhu ve skutečnosti zavádí neuplatňování pravidel státní podpory na DDD. Přistoupení členských států může skutečně vést k případům, kdy opatření, které před přistoupením neporušuje vnitrostátní právní předpisy, je od přistoupení považováno za státní podporu a jako takové spadá pod kontrolu státní podpory ze strany Komise.

| (387) | Komise proto v připomínkách zúčastněných stran nezjistila žádná platná tvrzení, co se týká důvodů, proč toto řízení není slučitelné se zásadou právní jistoty. |
| --- | --- |

(387)

Komise proto v připomínkách zúčastněných stran nezjistila žádná platná tvrzení, co se týká důvodů, proč toto řízení není slučitelné se zásadou právní jistoty.

7.7   Posouzení slučitelnosti

Posouzení slučitelnosti

| (388) | Ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví obecný zákaz státní podpory ve Společenství. |
| --- | --- |

(388)

Ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví obecný zákaz státní podpory ve Společenství.

| (389) | Ustanovení čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES stanoví výjimky z obecného pravidla, že takováto podpora není slučitelná se společným trhem, jak je uvedeno v čl. 87 odst. 1. |
| --- | --- |

(389)

Ustanovení čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES stanoví výjimky z obecného pravidla, že takováto podpora není slučitelná se společným trhem, jak je uvedeno v čl. 87 odst. 1.

| (390) | Výjimky v čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES se na tento případ nevztahují, jelikož opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, nemá nahradit škodu způsobenou přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země. |
| --- | --- |

(390)

Výjimky v čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES se na tento případ nevztahují, jelikož opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, nemá nahradit škodu způsobenou přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země.

| (391) | Další výjimky jsou stanoveny v čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(391)

Další výjimky jsou stanoveny v čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES.

| (392) | Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. a) stanoví, že „podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“ mohou být považovány za slučitelné se společným trhem. V době přistoupení bylo možno celé území Maďarska považovat za takovouto oblast a většina jeho regionů dosud využívá takovouto podporu (104). |
| --- | --- |

(392)

Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. a) stanoví, že „podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“ mohou být považovány za slučitelné se společným trhem. V době přistoupení bylo možno celé území Maďarska považovat za takovouto oblast a většina jeho regionů dosud využívá takovouto podporu (104).

104

| (393) | Komise přijala pokyny k posuzování této podpory. Při vstupu Maďarska do EU platily pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (105) (dále jen „dřívější pokyny k regionální podpoře“). Těmito pokyny se řídilo rovněž posuzování regionální podpory na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES. Pro období od 1. ledna 2007 Komise přijala nové pokyny k regionální podpoře (106) (dále jen „nové pokyny k regionální podpoře“). |
| --- | --- |

(393)

Komise přijala pokyny k posuzování této podpory. Při vstupu Maďarska do EU platily pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (105) (dále jen „dřívější pokyny k regionální podpoře“). Těmito pokyny se řídilo rovněž posuzování regionální podpory na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES. Pro období od 1. ledna 2007 Komise přijala nové pokyny k regionální podpoře (106) (dále jen „nové pokyny k regionální podpoře“).

105

106

| (394) | Podle obou pokynů k regionální podpoře je možno státní podporu povolit v zásadě pouze pro investiční náklady (107). Podle obou pokynů platí: |
| --- | --- |

(394)

Podle obou pokynů k regionální podpoře je možno státní podporu povolit v zásadě pouze pro investiční náklady (107). Podle obou pokynů platí:

107

| (395) | „Regionální podpora, jejímž cílem je snížení běžných výdajů podniku (provozní podpora), je obvykle zakázána. Výjimečně lze takovou podporu poskytnout v regionech způsobilých k podpoře podle čl. 87 odst. 3 písm. a) za předpokladu, že i) je oprávněná z hlediska jejího příspěvku k regionálnímu rozvoji a z hlediska jejího charakteru a ii) její výše je úměrná znevýhodněním, která se snaží zmírnit. Je na členském státě, aby prokázal existenci znevýhodnění a stupeň jejich závažnosti.“ (108) |
| --- | --- |

(395)

„Regionální podpora, jejímž cílem je snížení běžných výdajů podniku (provozní podpora), je obvykle zakázána. Výjimečně lze takovou podporu poskytnout v regionech způsobilých k podpoře podle čl. 87 odst. 3 písm. a) za předpokladu, že i) je oprávněná z hlediska jejího příspěvku k regionálnímu rozvoji a z hlediska jejího charakteru a ii) její výše je úměrná znevýhodněním, která se snaží zmírnit. Je na členském státě, aby prokázal existenci znevýhodnění a stupeň jejich závažnosti.“ (108)

108

| (396) | Podporu nelze považovat za investiční podporu. Investiční podpora je vymezena pomocí seznamu možných způsobilých nákladů, které jsou uvedeny v obou pokynech k regionální podpoře. Platby na základě DDD jednoznačně zahrnují rovněž jiné náklady. Nejzřejmějším příkladem je to, že DDD zaručují náklady na palivo spojené s provozem elektráren. DDD zahrnují rovněž osobní náklady. Tyto náklady nejsou zjevně způsobilé pro investiční podporu. Naopak patří do běžných výdajů hospodářského subjektu a jako takové musí být zahrnuty do provozních nákladů, jak je vymezují oboje pokyny k regionální podpoře. |
| --- | --- |

(396)

Podporu nelze považovat za investiční podporu. Investiční podpora je vymezena pomocí seznamu možných způsobilých nákladů, které jsou uvedeny v obou pokynech k regionální podpoře. Platby na základě DDD jednoznačně zahrnují rovněž jiné náklady. Nejzřejmějším příkladem je to, že DDD zaručují náklady na palivo spojené s provozem elektráren. DDD zahrnují rovněž osobní náklady. Tyto náklady nejsou zjevně způsobilé pro investiční podporu. Naopak patří do běžných výdajů hospodářského subjektu a jako takové musí být zahrnuty do provozních nákladů, jak je vymezují oboje pokyny k regionální podpoře.

| (397) | Co se týká provozní podpory, v průběhu řízení maďarské orgány ani zúčastněné strany neprokázaly žádná regionální znevýhodnění týkající se zvláštních cílových regionů DDD, a rovněž neprokázaly, že výše podpory je úměrná těmto znevýhodněním. |
| --- | --- |

(397)

Co se týká provozní podpory, v průběhu řízení maďarské orgány ani zúčastněné strany neprokázaly žádná regionální znevýhodnění týkající se zvláštních cílových regionů DDD, a rovněž neprokázaly, že výše podpory je úměrná těmto znevýhodněním.

| (398) | Oboje regionální pokyny mimoto stanoví, že se provozní podpora musí každopádně postupně snižovat a být časově omezená. Podpora poskytnutá prostřednictvím DDD se postupně nesnižuje a doba trvání v délce 15 až 27 let zdaleka přesahuje dobu, která by byla podle obou pokynů přípustná. DDD nespadají taktéž pod žádnou zvláštní výjimku uvedenou v pokynech k regionální podpoře a maďarské orgány ani zúčastněné strany nepředložily žádná tvrzení za tímto účelem. |
| --- | --- |

(398)

Oboje regionální pokyny mimoto stanoví, že se provozní podpora musí každopádně postupně snižovat a být časově omezená. Podpora poskytnutá prostřednictvím DDD se postupně nesnižuje a doba trvání v délce 15 až 27 let zdaleka přesahuje dobu, která by byla podle obou pokynů přípustná. DDD nespadají taktéž pod žádnou zvláštní výjimku uvedenou v pokynech k regionální podpoře a maďarské orgány ani zúčastněné strany nepředložily žádná tvrzení za tímto účelem.

| (399) | Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že podpora není způsobilá pro odchylku stanovenou v čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(399)

Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že podpora není způsobilá pro odchylku stanovenou v čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES.

| (400) | Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouva o ES stanoví, že „podpory, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“, mohou být považovány za slučitelné se společným trhem. |
| --- | --- |

(400)

Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouva o ES stanoví, že „podpory, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“, mohou být považovány za slučitelné se společným trhem.

| (401) | Komise podotýká, že dotyčná podpora nemá napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu. |
| --- | --- |

(401)

Komise podotýká, že dotyčná podpora nemá napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu.

| (402) | Komise rovněž nezjistila žádné důkazy, že podpora má napravit vážnou poruchu v maďarském hospodářství. Komise připouští, že elektřina je důležitým produktem pro hospodářství kteréhokoli členského státu a že v 90. letech minulého století bylo nutné toto odvětví v Maďarsku modernizovat. |
| --- | --- |

(402)

Komise rovněž nezjistila žádné důkazy, že podpora má napravit vážnou poruchu v maďarském hospodářství. Komise připouští, že elektřina je důležitým produktem pro hospodářství kteréhokoli členského státu a že v 90. letech minulého století bylo nutné toto odvětví v Maďarsku modernizovat.

| (403) | Komise je však názoru, že se pojem „vážná porucha hospodářství některého členského státu“ vztahuje na mnohem závažnější případy a nelze jej použít na dohody o běžných dodávkách elektřiny. Komise mimoto podotýká, že tento pojem znamená prvek naléhavosti, což není s DDD slučitelné. |
| --- | --- |

(403)

Komise je však názoru, že se pojem „vážná porucha hospodářství některého členského státu“ vztahuje na mnohem závažnější případy a nelze jej použít na dohody o běžných dodávkách elektřiny. Komise mimoto podotýká, že tento pojem znamená prvek naléhavosti, což není s DDD slučitelné.

| (404) | Maďarské orgány ani zúčastněné strany netvrdily, že DDD jsou slučitelné s čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(404)

Maďarské orgány ani zúčastněné strany netvrdily, že DDD jsou slučitelné s čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES.

| (405) | Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem vyvozuje Komise závěr, že podpora není způsobilá pro výjimku obsaženou v čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(405)

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem vyvozuje Komise závěr, že podpora není způsobilá pro výjimku obsaženou v čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES.

| (406) | Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy o ES stanoví, že podpory určené na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví mohou být považovány za slučitelné se společným trhem, jestliže neovlivní podmínky obchodu a hospodářské soutěže ve Společenství v míře odporující společnému zájmu. Toto ustanovení se zjevně na DDD nevztahuje. |
| --- | --- |

(406)

Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy o ES stanoví, že podpory určené na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví mohou být považovány za slučitelné se společným trhem, jestliže neovlivní podmínky obchodu a hospodářské soutěže ve Společenství v míře odporující společnému zájmu. Toto ustanovení se zjevně na DDD nevztahuje.

| (407) | Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c) umožňuje schválení podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Komise vypracovala řadu pokynů a sdělení, která objasňují uplatňování výjimky obsažené v tomto ustanovení. |
| --- | --- |

(407)

Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c) umožňuje schválení podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Komise vypracovala řadu pokynů a sdělení, která objasňují uplatňování výjimky obsažené v tomto ustanovení.

| (408) | Co se týká starých i nových pokynů k regionální podpoře, v 393. až 398. bodě odůvodnění je prokázáno, že DDD nejsou s těmito pokyny slučitelné. |
| --- | --- |

(408)

Co se týká starých i nových pokynů k regionální podpoře, v 393. až 398. bodě odůvodnění je prokázáno, že DDD nejsou s těmito pokyny slučitelné.

| (409) | Komise podotýká, že pokyny k ochraně životního prostředí použitelné v době přistoupení Maďarska k EU (109), například pokyny k regionální podpoře, povolují v prvé řadě investiční podporu. Provozní podpora je omezena na zvláštní cíle. První je podpora pro nakládání s odpady a úspory energie (oddíl E.3.1), která je omezena na dobu trvání v délce nejvýše 5 let. Druhou je podpora ve formě snížení daní či osvobození od daně (oddíl E.3.2). Třetí je podpora pro obnovitelné zdroje energie (oddíl E.3.3). Žádné z těchto ustanovení v tomto případě zjevně neplatí. |
| --- | --- |

(409)

Komise podotýká, že pokyny k ochraně životního prostředí použitelné v době přistoupení Maďarska k EU (109), například pokyny k regionální podpoře, povolují v prvé řadě investiční podporu. Provozní podpora je omezena na zvláštní cíle. První je podpora pro nakládání s odpady a úspory energie (oddíl E.3.1), která je omezena na dobu trvání v délce nejvýše 5 let. Druhou je podpora ve formě snížení daní či osvobození od daně (oddíl E.3.2). Třetí je podpora pro obnovitelné zdroje energie (oddíl E.3.3). Žádné z těchto ustanovení v tomto případě zjevně neplatí.

109

| (410) | Čtvrtým a posledním druhem provozní podpory je podpora, kterou lze schválit jako podporu v případě kombinované výroby elektrické energie a tepla (dále jen „kombinovaná výroba“) (oddíl E.3.4). Někteří z dotyčných výrobců vyrábějí teplo i elektrickou energii. DDD však nesplňují podmínky bodu 66, a tudíž podmínky možností uvedených v bodech 58 až 65 pokynů k ochraně životního prostředí. Jednou z podmínek stanovených v bodě 66 je, že opatření podpory je výhodné ve smyslu ochrany životního prostředí vzhledem k tomu, že účinnost konverze je obzvláště vysoká, opatření umožní snížit spotřebu energie nebo výrobní proces bude méně poškozovat životní prostředí. Nic v informacích, které má Komise k dispozici, nenaznačuje, že je tato podmínka splněna. |
| --- | --- |

(410)

Čtvrtým a posledním druhem provozní podpory je podpora, kterou lze schválit jako podporu v případě kombinované výroby elektrické energie a tepla (dále jen „kombinovaná výroba“) (oddíl E.3.4). Někteří z dotyčných výrobců vyrábějí teplo i elektrickou energii. DDD však nesplňují podmínky bodu 66, a tudíž podmínky možností uvedených v bodech 58 až 65 pokynů k ochraně životního prostředí. Jednou z podmínek stanovených v bodě 66 je, že opatření podpory je výhodné ve smyslu ochrany životního prostředí vzhledem k tomu, že účinnost konverze je obzvláště vysoká, opatření umožní snížit spotřebu energie nebo výrobní proces bude méně poškozovat životní prostředí. Nic v informacích, které má Komise k dispozici, nenaznačuje, že je tato podmínka splněna.

| (411) | Členské státy mohou při poskytování provozní podpory na kombinovanou výrobu využít tyto tři možnosti:






  — | možnost 1: podpora k nahrazení rozdílu mezi výrobními náklady zařízení pro kombinovanou výrobu a tržní cenou vyrobené energie, |
| --- | --- | --- |

(411)

Členské státy mohou při poskytování provozní podpory na kombinovanou výrobu využít tyto tři možnosti:

—

možnost 1: podpora k nahrazení rozdílu mezi výrobními náklady zařízení pro kombinovanou výrobu a tržní cenou vyrobené energie,

| — | možnost 2: zavedení tržních mechanismů, jako jsou zelená osvědčení či nabídková řízení, |
| --- | --- |

—

možnost 2: zavedení tržních mechanismů, jako jsou zelená osvědčení či nabídková řízení,

| — | možnost 3: podpora jako náhrada ušetřených vnějších nákladů, což jsou environmentální náklady, které by společnost musela nést, kdyby stejné množství energie nebylo vyrobeno v rámci kombinované výroby, |
| --- | --- |

—

možnost 3: podpora jako náhrada ušetřených vnějších nákladů, což jsou environmentální náklady, které by společnost musela nést, kdyby stejné množství energie nebylo vyrobeno v rámci kombinované výroby,

| — | možnost 4: podpora je omezena na 5 let, postupně se snižuje nebo je omezena na 50 % způsobilých nákladů. |
| --- | --- |

—

možnost 4: podpora je omezena na 5 let, postupně se snižuje nebo je omezena na 50 % způsobilých nákladů.

| (412) | Je zřejmé, že DDD nesplňují podmínky možnosti 2 a možnosti 3. Podmínky možnosti 1 nejsou rovněž splněny, jelikož pro výpočet výše podpory není použita tržní cena vyrobené energie. Částky podpory převedené na základě dané DDD nezávisí na cenách nabídnutých jiným výrobcem elektřiny, nýbrž výhradně na investičních a provozních nákladech, které dotyčnému výrobci vzniknou. |
| --- | --- |

(412)

Je zřejmé, že DDD nesplňují podmínky možnosti 2 a možnosti 3. Podmínky možnosti 1 nejsou rovněž splněny, jelikož pro výpočet výše podpory není použita tržní cena vyrobené energie. Částky podpory převedené na základě dané DDD nezávisí na cenách nabídnutých jiným výrobcem elektřiny, nýbrž výhradně na investičních a provozních nákladech, které dotyčnému výrobci vzniknou.

| (413) | Maďarsko ani žádný z dotyčných výrobců ve skutečnosti neuváděli slučitelnost na základě těchto ustanovení, ani neprokázali, že elektrárny splňují kritéria pokynů k ochraně životního prostředí týkající se provozní podpory pro kombinovanou výrobu. |
| --- | --- |

(413)

Maďarsko ani žádný z dotyčných výrobců ve skutečnosti neuváděli slučitelnost na základě těchto ustanovení, ani neprokázali, že elektrárny splňují kritéria pokynů k ochraně životního prostředí týkající se provozní podpory pro kombinovanou výrobu.

| (414) | Dne 23. ledna 2008 Komise přijala nové pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (110). Tyto nové pokyny povolují provozní podporu rovněž pouze v případě úspory energie, kombinované výroby, využití obnovitelných zdrojů energie a daňových úlev a osvobození od daně. Jak je uvedeno výše, nic z toho se na DDD nevztahuje. |
| --- | --- |

(414)

Dne 23. ledna 2008 Komise přijala nové pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (110). Tyto nové pokyny povolují provozní podporu rovněž pouze v případě úspory energie, kombinované výroby, využití obnovitelných zdrojů energie a daňových úlev a osvobození od daně. Jak je uvedeno výše, nic z toho se na DDD nevztahuje.

110

| (415) | Pokud jde o kombinovanou výrobu, existují tři možnosti, z nichž si členské státy mohou při poskytování takovéto podpory vybrat:






  — | varianta 1: podpora na vyrovnání rozdílu mezi výrobními náklady zařízení pro kombinovanou výrobu a tržní cenou vyrobené energie, |
| --- | --- | --- |

(415)

Pokud jde o kombinovanou výrobu, existují tři možnosti, z nichž si členské státy mohou při poskytování takovéto podpory vybrat:

—

varianta 1: podpora na vyrovnání rozdílu mezi výrobními náklady zařízení pro kombinovanou výrobu a tržní cenou vyrobené energie,

| — | varianta 2: zavedení tržních mechanismů, jako jsou zelená osvědčení nebo veřejné soutěže, |
| --- | --- |

—

varianta 2: zavedení tržních mechanismů, jako jsou zelená osvědčení nebo veřejné soutěže,

| — | varianta 3: podpora je omezena na 5 let, postupně se snižuje nebo je omezena na 50 % způsobilých nákladů. |
| --- | --- |

—

varianta 3: podpora je omezena na 5 let, postupně se snižuje nebo je omezena na 50 % způsobilých nákladů.

DDD nesplňují žádnou z těchto podmínek. Maďarské orgány ani výrobci elektřiny nepředložili žádné důkazy o splnění těchto kritérií nových pokynů k ochraně životního prostředí.

| (416) | Z pokynů a sdělení, jež Komise vypracovala s cílem objasnit, jak bude přesně uplatňovat odchylku obsaženou v čl. 87 odst. 3 písm. c), je jediným, co lze v daném případě použít, metodika pro převodní náklady (viz 26. bod odůvodnění). |
| --- | --- |

(416)

Z pokynů a sdělení, jež Komise vypracovala s cílem objasnit, jak bude přesně uplatňovat odchylku obsaženou v čl. 87 odst. 3 písm. c), je jediným, co lze v daném případě použít, metodika pro převodní náklady (viz 26. bod odůvodnění).

| (417) | Tato metodika se týká podpory poskytnuté nástupnickým společnostem bývalého monopolu, které do elektráren investovaly před liberalizací odvětví elektřiny a které mohou mít problémy se získáním svých investičních nákladů zpět na liberalizovaném trhu. Jelikož jedním ze základních rysů DDD je umožnit, aby některé společnosti, které investovaly do elektráren před liberalizací odvětví elektřiny, nadále využívaly záruku příjmů, jež zajišťuje návratnost investic, je nutno metodiku považovat za příslušný základ pro posouzení slučitelnosti DDD. |
| --- | --- |

(417)

Tato metodika se týká podpory poskytnuté nástupnickým společnostem bývalého monopolu, které do elektráren investovaly před liberalizací odvětví elektřiny a které mohou mít problémy se získáním svých investičních nákladů zpět na liberalizovaném trhu. Jelikož jedním ze základních rysů DDD je umožnit, aby některé společnosti, které investovaly do elektráren před liberalizací odvětví elektřiny, nadále využívaly záruku příjmů, jež zajišťuje návratnost investic, je nutno metodiku považovat za příslušný základ pro posouzení slučitelnosti DDD.

| (418) | Komise poznamenává, že maďarské orgány ani žádný z výrobců elektřiny ve svých připomínkách netvrdili, že DDD jsou slučitelné s kritérií metodiky. Většina výrobců ve skutečnosti vyvozuje závěr, že DDD jsou obchodními dohodami uzavřenými dlouho před existencí metodiky a kritéria vyrovnávacího mechanismu nejsou k posouzení DDD jednoduše vhodná. |
| --- | --- |

(418)

Komise poznamenává, že maďarské orgány ani žádný z výrobců elektřiny ve svých připomínkách netvrdili, že DDD jsou slučitelné s kritérií metodiky. Většina výrobců ve skutečnosti vyvozuje závěr, že DDD jsou obchodními dohodami uzavřenými dlouho před existencí metodiky a kritéria vyrovnávacího mechanismu nejsou k posouzení DDD jednoduše vhodná.

| (419) | Hlavním účelem metodiky pro převodní náklady je napomoci energetickému odvětví přejít na liberalizovaný trh tím, že nástupnickým energetickým společnostem bývalého monopolu je umožněno přizpůsobit se zavedení hospodářské soutěže (111). |
| --- | --- |

(419)

Hlavním účelem metodiky pro převodní náklady je napomoci energetickému odvětví přejít na liberalizovaný trh tím, že nástupnickým energetickým společnostem bývalého monopolu je umožněno přizpůsobit se zavedení hospodářské soutěže (111).

111

| (420) | Metodika stanoví zásady, které Komise používá při posuzování opatření podpory, jež mají vyrovnat náklady na povinnosti nebo záruky, které by kvůli liberalizaci trhu s elektřinou již nemuselo být možné plnit. Na takovéto povinnosti nebo záruky se odkazuje jako na „převodní náklady“ a mohou mít rozmanité podoby, zejména investice provedené na základě předpokládané nebo výslovné záruky prodeje. |
| --- | --- |

(420)

Metodika stanoví zásady, které Komise používá při posuzování opatření podpory, jež mají vyrovnat náklady na povinnosti nebo záruky, které by kvůli liberalizaci trhu s elektřinou již nemuselo být možné plnit. Na takovéto povinnosti nebo záruky se odkazuje jako na „převodní náklady“ a mohou mít rozmanité podoby, zejména investice provedené na základě předpokládané nebo výslovné záruky prodeje.

| (421) | Jelikož samy DDD představují výslovnou záruku prodeje před liberalizací, lze mít za to, že elektrárny, na něž se vztahují DDD, spadají do oblasti působnosti metodiky. |
| --- | --- |

(421)

Jelikož samy DDD představují výslovnou záruku prodeje před liberalizací, lze mít za to, že elektrárny, na něž se vztahují DDD, spadají do oblasti působnosti metodiky.

| (422) | Komise však podotýká, že řada prvků hlavních zásad obsažených v DDD nesplňuje podmínky stanovené v oddíle 4 metodiky. Za prvé, nesplňují podmínku stanovenou v bodě 4.2 metodiky, která vyžaduje, aby opatření k vyplacení podpory musela vzít v úvahu budoucí rozvoj hospodářské soutěže. Mechanismy stanovení cen v DDD jsou navrženy tak, aby za účelem stanovení ceny zohledňovaly pouze zvláštní parametry dotyčné elektrárny. Není nutno brát v úvahu ceny nabízené konkurenčními výrobci a jejich výrobní kapacity. |
| --- | --- |

(422)

Komise však podotýká, že řada prvků hlavních zásad obsažených v DDD nesplňuje podmínky stanovené v oddíle 4 metodiky. Za prvé, nesplňují podmínku stanovenou v bodě 4.2 metodiky, která vyžaduje, aby opatření k vyplacení podpory musela vzít v úvahu budoucí rozvoj hospodářské soutěže. Mechanismy stanovení cen v DDD jsou navrženy tak, aby za účelem stanovení ceny zohledňovaly pouze zvláštní parametry dotyčné elektrárny. Není nutno brát v úvahu ceny nabízené konkurenčními výrobci a jejich výrobní kapacity.

| (423) | Podle bodu 4.9 metodiky Komise přistupuje mimořádně podezíravě k podpoře, jejíž výše nebude pravděpodobně upravena, aby byly náležitě zohledněny rozdíly mezi hospodářskými a tržními předpoklady, jež byly původně přijaty při odhadu převodních nákladů a jejich skutečných změn v čase. DDD spadají do této kategorie, jelikož k navržení opatření podpory nebyl použit žádný tržní předpoklad. Skutečnost, že se hlavní zásady DDD navzdory postupnému otvírání trhu s elektřinou nezměnily, a ukládají tudíž společnosti MVM povinnost nakupovat elektřinu v množství převyšujícím její potřeby a prodávat tuto elektřinu na volném trhu, jednoznačně prokazuje, že DDD neberou v úvahu skutečný rozvoj trhu. |
| --- | --- |

(423)

Podle bodu 4.9 metodiky Komise přistupuje mimořádně podezíravě k podpoře, jejíž výše nebude pravděpodobně upravena, aby byly náležitě zohledněny rozdíly mezi hospodářskými a tržními předpoklady, jež byly původně přijaty při odhadu převodních nákladů a jejich skutečných změn v čase. DDD spadají do této kategorie, jelikož k navržení opatření podpory nebyl použit žádný tržní předpoklad. Skutečnost, že se hlavní zásady DDD navzdory postupnému otvírání trhu s elektřinou nezměnily, a ukládají tudíž společnosti MVM povinnost nakupovat elektřinu v množství převyšujícím její potřeby a prodávat tuto elektřinu na volném trhu, jednoznačně prokazuje, že DDD neberou v úvahu skutečný rozvoj trhu.

| (424) | Jak bylo prokázáno v kapitole 3, jednou z hlavních výhod DDD pro výrobce elektřiny je povinnost společnosti MVM nakupovat stanovené kapacity a zaručené množství elektřiny za cenu pokrývající stálé, proměnlivé a kapitálové náklady, a to po dobu odpovídající přibližně době životnosti nebo amortizace aktiv. V důsledku toho DDD zavazují jednu ze smluvních stran, aby nakupovala elektřinu od druhé strany bez ohledu na skutečný vývoj nabídek konkurentů. |
| --- | --- |

(424)

Jak bylo prokázáno v kapitole 3, jednou z hlavních výhod DDD pro výrobce elektřiny je povinnost společnosti MVM nakupovat stanovené kapacity a zaručené množství elektřiny za cenu pokrývající stálé, proměnlivé a kapitálové náklady, a to po dobu odpovídající přibližně době životnosti nebo amortizace aktiv. V důsledku toho DDD zavazují jednu ze smluvních stran, aby nakupovala elektřinu od druhé strany bez ohledu na skutečný vývoj nabídek konkurentů.

| (425) | Řada členských států zavedla vyrovnávací mechanismy, podle nichž je maximální výše podpory stanovena předem na základě analýzy budoucího konkurenčního trhu, a zejména budoucích tržních cen vyplývajících ze vzájemného působení nabídky a poptávky. Pokud jsou skutečné příjmy dosažené dotyčnými výrobci vyšší, než se předpokládalo, jsou skutečné granty přepočítány a stanoveny na nižší úrovni než maximální částka. Dopad náhrady na trh je proto omezen na nejnižší možnou míru, zejména proto, že pro příjemce není zajištěna minimální úroveň výroby a prodeje. |
| --- | --- |

(425)

Řada členských států zavedla vyrovnávací mechanismy, podle nichž je maximální výše podpory stanovena předem na základě analýzy budoucího konkurenčního trhu, a zejména budoucích tržních cen vyplývajících ze vzájemného působení nabídky a poptávky. Pokud jsou skutečné příjmy dosažené dotyčnými výrobci vyšší, než se předpokládalo, jsou skutečné granty přepočítány a stanoveny na nižší úrovni než maximální částka. Dopad náhrady na trh je proto omezen na nejnižší možnou míru, zejména proto, že pro příjemce není zajištěna minimální úroveň výroby a prodeje.

| (426) | V tomto ohledu DDD místo aby napomohly přechodu na konkurenční trh, vytvářejí ve skutečnosti překážku pro rozvoj skutečné hospodářské soutěže na podstatné části trhu pro výrobu elektřiny. Opatření k vyplacení podpory proto neumožňují vzít v úvahu budoucí rozvoj hospodářské soutěže a výše podpory není podmíněna rozvojem skutečné hospodářské soutěže. |
| --- | --- |

(426)

V tomto ohledu DDD místo aby napomohly přechodu na konkurenční trh, vytvářejí ve skutečnosti překážku pro rozvoj skutečné hospodářské soutěže na podstatné části trhu pro výrobu elektřiny. Opatření k vyplacení podpory proto neumožňují vzít v úvahu budoucí rozvoj hospodářské soutěže a výše podpory není podmíněna rozvojem skutečné hospodářské soutěže.

| (427) | V důsledku toho DDD odporují rovněž zásadám stanoveným v oddíle 5 metodiky, podle nichž nesmí být ujednání o financování v rozporu se zájmem Společenství, zejména hospodářskou soutěží. Podle oddílu 5 nesmí ujednání o financování odrazovat jiné podniky nebo nové účastníky od vstupu na určité vnitrostátní nebo regionální trhy. Jak je však zdůrazněno mimo jiné v 220. bodě odůvodnění, systém rezervace kapacity a ceny za kapacity odrazuje společnost MVM, která je zdaleka největším kupujícím na velkoobchodním trhu, aby přešla k jiným výrobcům, na něž se nevztahují DDD. Otevření trhu a podmínky stanovené v DDD mimoto nutí společnost MVM k tomu, aby nakupovala více elektřiny, než potřebuje, a tuto elektřinu dále prodávala na volném trhu prostřednictvím prodejních mechanismů. To samo o sobě brání vstupu nových účastníků na velkoobchodní trh. Komise se domnívá, že DDD narušují hospodářskou soutěž na maďarském velkoobchodním trhu s elektřinou po dobu, která značně přesahuje dobu potřebnou k přiměřenému přechodu na konkurenční trh. |
| --- | --- |

(427)

V důsledku toho DDD odporují rovněž zásadám stanoveným v oddíle 5 metodiky, podle nichž nesmí být ujednání o financování v rozporu se zájmem Společenství, zejména hospodářskou soutěží. Podle oddílu 5 nesmí ujednání o financování odrazovat jiné podniky nebo nové účastníky od vstupu na určité vnitrostátní nebo regionální trhy. Jak je však zdůrazněno mimo jiné v 220. bodě odůvodnění, systém rezervace kapacity a ceny za kapacity odrazuje společnost MVM, která je zdaleka největším kupujícím na velkoobchodním trhu, aby přešla k jiným výrobcům, na něž se nevztahují DDD. Otevření trhu a podmínky stanovené v DDD mimoto nutí společnost MVM k tomu, aby nakupovala více elektřiny, než potřebuje, a tuto elektřinu dále prodávala na volném trhu prostřednictvím prodejních mechanismů. To samo o sobě brání vstupu nových účastníků na velkoobchodní trh. Komise se domnívá, že DDD narušují hospodářskou soutěž na maďarském velkoobchodním trhu s elektřinou po dobu, která značně přesahuje dobu potřebnou k přiměřenému přechodu na konkurenční trh.

| (428) | Pravidla obsažená v DDD nesplňují kritéria stanovená v bodě 4.5 metodiky, jelikož maximální výše podpory, jež má být výrobcům vyplacena v období od 1. května 2004 do doby skončení platnosti DDD, není stanovena předem. |
| --- | --- |

(428)

Pravidla obsažená v DDD nesplňují kritéria stanovená v bodě 4.5 metodiky, jelikož maximální výše podpory, jež má být výrobcům vyplacena v období od 1. května 2004 do doby skončení platnosti DDD, není stanovena předem.

| (429) | Bod 4.8 metodiky uvádí, že Komise přistupuje mimořádně podezíravě k podpoře, která má zajistit veškeré příjmy nebo část příjmů, jichž bylo dosahováno před vstupem směrnice 96/92/ES (112) v platnost, bez pečlivého zohlednění způsobilých převodních nákladů, které mohou vyplývat z otevření trhu. |
| --- | --- |

(429)

Bod 4.8 metodiky uvádí, že Komise přistupuje mimořádně podezíravě k podpoře, která má zajistit veškeré příjmy nebo část příjmů, jichž bylo dosahováno před vstupem směrnice 96/92/ES (112) v platnost, bez pečlivého zohlednění způsobilých převodních nákladů, které mohou vyplývat z otevření trhu.

112

| (430) | Skutečnost, že DDD byly v době přistoupení Maďarska k Evropské unii zachovány, měla zajistit většinu příjmů, jichž výrobci elektřiny dosahovali před vstupem směrnice 96/92/ES v platnost. Elektrárny, na něž se vztahují DDD, mají mimoto velmi významný podíl na trhu, a to po velmi dlouhou dobu, která značně přesahuje dobu potřebnou pro přiměřený přechod na trh. |
| --- | --- |

(430)

Skutečnost, že DDD byly v době přistoupení Maďarska k Evropské unii zachovány, měla zajistit většinu příjmů, jichž výrobci elektřiny dosahovali před vstupem směrnice 96/92/ES v platnost. Elektrárny, na něž se vztahují DDD, mají mimoto velmi významný podíl na trhu, a to po velmi dlouhou dobu, která značně přesahuje dobu potřebnou pro přiměřený přechod na trh.

| (431) | V rámci hlavních ustanovení DDD nemůže Komise mimoto oddělit soubor prvků, jež by podle metodiky bylo možno považovat za slučitelné se společným trhem. K zajištění slučitelnosti DDD by nepostačovalo zejména zkrácení doby jejich trvání, jelikož by způsob financování, který je založen na rezervovaných kapacitách a zaručeném odebraném množství, nadále bránil rozvoji skutečné hospodářské soutěže. Mechanismy tvorby cen by byly rovněž nadále v rozporu s cílem podpořit vznik skutečně konkurenčního trhu, na němž ceny vyplývají ze vzájemného působení nabídky a poptávky. |
| --- | --- |

(431)

V rámci hlavních ustanovení DDD nemůže Komise mimoto oddělit soubor prvků, jež by podle metodiky bylo možno považovat za slučitelné se společným trhem. K zajištění slučitelnosti DDD by nepostačovalo zejména zkrácení doby jejich trvání, jelikož by způsob financování, který je založen na rezervovaných kapacitách a zaručeném odebraném množství, nadále bránil rozvoji skutečné hospodářské soutěže. Mechanismy tvorby cen by byly rovněž nadále v rozporu s cílem podpořit vznik skutečně konkurenčního trhu, na němž ceny vyplývají ze vzájemného působení nabídky a poptávky.

| (432) | Na základě výše uvedených úvah vyvozuje Komise závěr, že DDD nejsou slučitelné s kritérii stanovenými v metodice. |
| --- | --- |

(432)

Na základě výše uvedených úvah vyvozuje Komise závěr, že DDD nejsou slučitelné s kritérii stanovenými v metodice.

| (433) | Některé zúčastněné strany rovněž tvrdily, že by se na DDD mohl vztahovat čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES i tehdy, pokud nesplňují kritéria rozsudku ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(433)

Některé zúčastněné strany rovněž tvrdily, že by se na DDD mohl vztahovat čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES i tehdy, pokud nesplňují kritéria rozsudku ve věci Altmark.

Altmark

| (434) | Komise zastává názor, že úvahy uvedené v 255. až 275. bodě odůvodnění s ohledem na kritéria rozsudku ve věci Altmark vedou rovněž k závěru, že čl. 86 odst. 2 nelze na DDD použít. |
| --- | --- |

(434)

Komise zastává názor, že úvahy uvedené v 255. až 275. bodě odůvodnění s ohledem na kritéria rozsudku ve věci Altmark vedou rovněž k závěru, že čl. 86 odst. 2 nelze na DDD použít.

Altmark

| (435) | Ustanovení čl. 86 odst. 2 lze použít pouze na společnosti, které poskytují přesně stanovené služby obecného hospodářského zájmu, což v tomto konkrétním případě neplatí, jak je prokázáno v 256. až 267. bodě odůvodnění. Náhrada za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu musí být mimoto úměrná dodatečně vzniklým nákladům; jinými slovy, pro výpočet souvisejících nákladů musí být možné stanovit rozsah služeb obecného hospodářského zájmu. Tak tomu v tomto případě není, jak je prokázáno v 268. až 270. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(435)

Ustanovení čl. 86 odst. 2 lze použít pouze na společnosti, které poskytují přesně stanovené služby obecného hospodářského zájmu, což v tomto konkrétním případě neplatí, jak je prokázáno v 256. až 267. bodě odůvodnění. Náhrada za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu musí být mimoto úměrná dodatečně vzniklým nákladům; jinými slovy, pro výpočet souvisejících nákladů musí být možné stanovit rozsah služeb obecného hospodářského zájmu. Tak tomu v tomto případě není, jak je prokázáno v 268. až 270. bodě odůvodnění.

| (436) | Posuzovaná podpora proto představuje státní podporu, která není slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(436)

Posuzovaná podpora proto představuje státní podporu, která není slučitelná se společným trhem.

7.8   Navrácení

Navrácení

| (437) | Podle Smlouvy o ES a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná se společným trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný stát takovou podporu zruší nebo upraví (113). Povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou se společným trhem, slouží podle stálé judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (114). Podle Soudního dvora je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (115). |
| --- | --- |

(437)

Podle Smlouvy o ES a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná se společným trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný stát takovou podporu zruší nebo upraví (113). Povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou se společným trhem, slouží podle stálé judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (114). Podle Soudního dvora je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (115).

113

114

115

| (438) | V souladu s touto judikaturou se v čl. 14 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství“. |
| --- | --- |

(438)

V souladu s touto judikaturou se v čl. 14 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Komise nebude vyžadovat navrácení podpory, pokud by to bylo v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství“.

| (439) | Některé zúčastněné strany tvrdily, že by zrušení soukromoprávních smluv rozhodnutím Komise bylo v rozporu se zásadou právní jistoty, jelikož DDD jsou soukromoprávními smlouvami, jež výrobci uzavřeli v dobré víře za tržních podmínek, které převládaly v té době. Tvrdily rovněž, že takovéto rozhodnutí by bylo v rozporu se zásadou proporcionality. Komise tato tvrzení odmítá z důvodů uvedených v 382. až 387. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(439)

Některé zúčastněné strany tvrdily, že by zrušení soukromoprávních smluv rozhodnutím Komise bylo v rozporu se zásadou právní jistoty, jelikož DDD jsou soukromoprávními smlouvami, jež výrobci uzavřeli v dobré víře za tržních podmínek, které převládaly v té době. Tvrdily rovněž, že takovéto rozhodnutí by bylo v rozporu se zásadou proporcionality. Komise tato tvrzení odmítá z důvodů uvedených v 382. až 387. bodě odůvodnění.

| (440) | Co se týká proporcionality, Soudní dvůr rozhodl, že navrácení protiprávně poskytnuté státní podpory v zájmu obnovení předchozího stavu nelze v zásadě považovat za nepřiměřené cílům ustanovení Smlouvy týkajících se státní podpory (116). |
| --- | --- |

(440)

Co se týká proporcionality, Soudní dvůr rozhodl, že navrácení protiprávně poskytnuté státní podpory v zájmu obnovení předchozího stavu nelze v zásadě považovat za nepřiměřené cílům ustanovení Smlouvy týkajících se státní podpory (116).

116

| (441) | Komise se proto domnívá, že existují dostatečné důvody pro navrácení podpory poskytnuté prostřednictvím DDD v zájmu obnovení podmínek hospodářské soutěže. |
| --- | --- |

(441)

Komise se proto domnívá, že existují dostatečné důvody pro navrácení podpory poskytnuté prostřednictvím DDD v zájmu obnovení podmínek hospodářské soutěže.

| (442) | V 176. až 236. bodě odůvodnění bylo prokázáno, že výhoda plynoucí z DDD přesahuje případný kladný rozdíl mezi cenami DDD a cenami, jichž by bylo možno na trhu dosáhnout bez DDD. |
| --- | --- |

(442)

V 176. až 236. bodě odůvodnění bylo prokázáno, že výhoda plynoucí z DDD přesahuje případný kladný rozdíl mezi cenami DDD a cenami, jichž by bylo možno na trhu dosáhnout bez DDD.

| (443) | Komise je však názoru, že celkovou hodnotu všech podmínek dlouhodobých kupních povinností společnosti MVM, jak jsou uvedeny v 174. až 236. bodě odůvodnění, za období mezi 1. květnem 2004 a zrušením DDD nelze vypočítat přesně. Proto při nařízení navrácení protiprávní podpory Komise omezí inkasní příkaz na rozdíl, který může existovat mezi příjmy výrobců elektřiny podle DDD a příjmy, jichž by v tomto období mohli na trhu dosáhnout bez DDD. |
| --- | --- |

(443)

Komise je však názoru, že celkovou hodnotu všech podmínek dlouhodobých kupních povinností společnosti MVM, jak jsou uvedeny v 174. až 236. bodě odůvodnění, za období mezi 1. květnem 2004 a zrušením DDD nelze vypočítat přesně. Proto při nařízení navrácení protiprávní podpory Komise omezí inkasní příkaz na rozdíl, který může existovat mezi příjmy výrobců elektřiny podle DDD a příjmy, jichž by v tomto období mohli na trhu dosáhnout bez DDD.

| (444) | S ohledem na stanovení částky, jež má být výrobci navrácena, Komise uznává, že přesný výpočet výše státní podpory, kterou příjemci skutečně získali, je poměrně složitý, jelikož závisí na tom, jaké by byly ceny a množství vyrobené a prodané elektřiny na maďarském velkoobchodním trhu mezi 1. květnem 2004 a dnem zrušení DDD, pokud by během tohoto období nebyla žádná z DDD v platnosti. Jelikož se DDD vztahují na velkou část maďarských výrobních kapacit, trh podle „srovnávacího scénáře“ (117) by se výrazně lišil od trhu, jaký byl ve skutečnosti. |
| --- | --- |

(444)

S ohledem na stanovení částky, jež má být výrobci navrácena, Komise uznává, že přesný výpočet výše státní podpory, kterou příjemci skutečně získali, je poměrně složitý, jelikož závisí na tom, jaké by byly ceny a množství vyrobené a prodané elektřiny na maďarském velkoobchodním trhu mezi 1. květnem 2004 a dnem zrušení DDD, pokud by během tohoto období nebyla žádná z DDD v platnosti. Jelikož se DDD vztahují na velkou část maďarských výrobních kapacit, trh podle „srovnávacího scénáře“ (117) by se výrazně lišil od trhu, jaký byl ve skutečnosti.

117

| (445) | Zvláštním rysem elektřiny je to, že jakmile je vyrobena, nelze ji hospodárně skladovat. K zajištění stability sítě musí být nabídka elektřiny a poptávka po ni neustále vyrovnaná. Množství energie, které výrobci a dovozci elektřiny mohou na velkoobchodním trhu prodat během určitého období, a cena, kterou mohou za tuto elektřinu získat, nezávisí na celkovém množství elektřiny požadované odběrateli během tohoto období, nýbrž na množství elektřiny požadované v každém okamžiku (118). Poptávka po elektřině mimoto během dne a sezónně značně kolísá, což znamená, že výrobní a dovozní kapacity potřebné k uspokojení poptávky v každém okamžiku rovněž kolísají a že některé výrobní jednotky dodávají elektřinu pouze v době vysoké poptávky (119). Fungování trhu proto nelze s naprostou přesností posoudit na základě údajů o roční spotřebě, výrobě a cenách, které má Komise k dispozici. |
| --- | --- |

(445)

Zvláštním rysem elektřiny je to, že jakmile je vyrobena, nelze ji hospodárně skladovat. K zajištění stability sítě musí být nabídka elektřiny a poptávka po ni neustále vyrovnaná. Množství energie, které výrobci a dovozci elektřiny mohou na velkoobchodním trhu prodat během určitého období, a cena, kterou mohou za tuto elektřinu získat, nezávisí na celkovém množství elektřiny požadované odběrateli během tohoto období, nýbrž na množství elektřiny požadované v každém okamžiku (118). Poptávka po elektřině mimoto během dne a sezónně značně kolísá, což znamená, že výrobní a dovozní kapacity potřebné k uspokojení poptávky v každém okamžiku rovněž kolísají a že některé výrobní jednotky dodávají elektřinu pouze v době vysoké poptávky (119). Fungování trhu proto nelze s naprostou přesností posoudit na základě údajů o roční spotřebě, výrobě a cenách, které má Komise k dispozici.

118

119

| (446) | Podle judikatury Soudního dvora však žádné ustanovení práva Společenství nevyžaduje, aby Komise v případě, že nařídí navrácení podpory, která byla prohlášena za neslučitelnou se společným trhem, stanovila přesnou částku podpory, jež má být navrácena. Postačuje, aby rozhodnutí Komise obsahovalo informaci, která členskému státu umožní stanovit tuto částku bez větších potíží (120). |
| --- | --- |

(446)

Podle judikatury Soudního dvora však žádné ustanovení práva Společenství nevyžaduje, aby Komise v případě, že nařídí navrácení podpory, která byla prohlášena za neslučitelnou se společným trhem, stanovila přesnou částku podpory, jež má být navrácena. Postačuje, aby rozhodnutí Komise obsahovalo informaci, která členskému státu umožní stanovit tuto částku bez větších potíží (120).

120

| (447) | Komise proto uvádí pokyny, jak vyčíslit částku podpory, která má být navrácena. Jak bylo uvedeno výše, DDD mají natolik významný podíl na maďarském trhu pro výrobu elektřiny, že by se ceny bez DDD lišily od cen, jež byly skutečně zaznamenány v konkurenčním segmentu. Cenu, kterou by výrobci mohli získat při neexistenci DDD, je proto možno vypočítat na základě tržní simulace spočívající v analýze fungování velkoobchodního trhu s elektřinou podle „srovnávacího scénáře“. Účelem simulace je odhadnout, jaký by byl prodej a ceny podle srovnávacího scénáře s cílem stanovit spolehlivé odhady částek, jež by společnost MVM uhradila dotyčným výrobcům za elektřinu, kterou by od nich nakoupila podle tohoto scénáře. Simulace musí splňovat podmínky stanovené v následujících bodech odůvodnění. |
| --- | --- |

(447)

Komise proto uvádí pokyny, jak vyčíslit částku podpory, která má být navrácena. Jak bylo uvedeno výše, DDD mají natolik významný podíl na maďarském trhu pro výrobu elektřiny, že by se ceny bez DDD lišily od cen, jež byly skutečně zaznamenány v konkurenčním segmentu. Cenu, kterou by výrobci mohli získat při neexistenci DDD, je proto možno vypočítat na základě tržní simulace spočívající v analýze fungování velkoobchodního trhu s elektřinou podle „srovnávacího scénáře“. Účelem simulace je odhadnout, jaký by byl prodej a ceny podle srovnávacího scénáře s cílem stanovit spolehlivé odhady částek, jež by společnost MVM uhradila dotyčným výrobcům za elektřinu, kterou by od nich nakoupila podle tohoto scénáře. Simulace musí splňovat podmínky stanovené v následujících bodech odůvodnění.

| (448) | Za prvé, vzhledem k tomu, že elektřina má velmi malou cenovou pružnost poptávky, je nutno simulaci provést za předpokladu, že zatížení soustavy je ve srovnávacím scénáři v každém okamžiku totožné se zatížením, jež bylo skutečně v tomto okamžiku zaznamenáno. |
| --- | --- |

(448)

Za prvé, vzhledem k tomu, že elektřina má velmi malou cenovou pružnost poptávky, je nutno simulaci provést za předpokladu, že zatížení soustavy je ve srovnávacím scénáři v každém okamžiku totožné se zatížením, jež bylo skutečně v tomto okamžiku zaznamenáno.

| (449) | Za druhé, jak bylo uvedeno v 196. bodě odůvodnění, elektřina je prodávána na konkurenčních velkoobchodních trzích prostřednictvím smluv o okamžitém dodání nebo prostřednictvím termínových smluv. Šetření v odvětví energetiky prokázalo, že výše termínových cen závisí na jednotlivých očekáváních, co se týká vývoje cen na okamžitých trzích. Na rozdíl od okamžitých trhů, u nichž ekonomická teorie předpokládá, že v podmínkách dokonalé hospodářské soutěže je cena v každém okamžiku rovna nejvyšším krátkodobým mezním nákladům všech výrobních jednotek potřebných k uspokojení poptávky (121), pro termínové trhy neexistuje žádné výslovné cenové měřítko, jež by bylo možno odhadnout pomocí ekonomické teorie. Mimoto nelze simulovat dopad strategií vypracovaných prodávajícími a kupujícími s ohledem na arbitráž mezi smlouvami o okamžitém dodání a termínovými smlouvami. Tuto skutečnost dokládá široká škála situací zaznamenaných na velkoobchodních trzích v celé Evropě. Šetření v odvětví energetiky prokázalo, že se poměr mezi objemy obchodovanými ve formě okamžitých produktů a spotřebou elektřiny v daném členském státě mezi jednotlivými členskými státy značně liší (122). |
| --- | --- |

(449)

Za druhé, jak bylo uvedeno v 196. bodě odůvodnění, elektřina je prodávána na konkurenčních velkoobchodních trzích prostřednictvím smluv o okamžitém dodání nebo prostřednictvím termínových smluv. Šetření v odvětví energetiky prokázalo, že výše termínových cen závisí na jednotlivých očekáváních, co se týká vývoje cen na okamžitých trzích. Na rozdíl od okamžitých trhů, u nichž ekonomická teorie předpokládá, že v podmínkách dokonalé hospodářské soutěže je cena v každém okamžiku rovna nejvyšším krátkodobým mezním nákladům všech výrobních jednotek potřebných k uspokojení poptávky (121), pro termínové trhy neexistuje žádné výslovné cenové měřítko, jež by bylo možno odhadnout pomocí ekonomické teorie. Mimoto nelze simulovat dopad strategií vypracovaných prodávajícími a kupujícími s ohledem na arbitráž mezi smlouvami o okamžitém dodání a termínovými smlouvami. Tuto skutečnost dokládá široká škála situací zaznamenaných na velkoobchodních trzích v celé Evropě. Šetření v odvětví energetiky prokázalo, že se poměr mezi objemy obchodovanými ve formě okamžitých produktů a spotřebou elektřiny v daném členském státě mezi jednotlivými členskými státy značně liší (122).

121

122

| (450) | Jak je uvedeno v 198. bodě odůvodnění, okamžité ceny, zejména ceny zaznamenané při okamžitém burzovním prodeji, obvykle znamenají reference pro celý velkoobchodní trh, včetně termínových produktů. Komise proto zastává názor, že ke zjištění částek podpory, jež mají být vráceny, je nutno velkoobchodní trh simulovat za předpokladu, že se s veškerou elektřinou obchoduje na základě smluv o okamžitém dodání, s výjimkou zvláštních prvků uvedených v 453. až 456. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(450)

Jak je uvedeno v 198. bodě odůvodnění, okamžité ceny, zejména ceny zaznamenané při okamžitém burzovním prodeji, obvykle znamenají reference pro celý velkoobchodní trh, včetně termínových produktů. Komise proto zastává názor, že ke zjištění částek podpory, jež mají být vráceny, je nutno velkoobchodní trh simulovat za předpokladu, že se s veškerou elektřinou obchoduje na základě smluv o okamžitém dodání, s výjimkou zvláštních prvků uvedených v 453. až 456. bodě odůvodnění.

| (451) | Simulace by měla být provedena na základě krátkodobých mezních nákladů dotyčných výrobních jednotek. Simulace by proto měla vzít v úvahu příslušné údaje, které jsou specifické pro každou výrobní jednotku provozovanou v Maďarsku (123) v období mezi 1. květnem 2004 a skutečným dnem zrušením DDD, zejména s ohledem na vybudovanou kapacitu, tepelnou účinnost, náklady na palivo a jiné hlavní složky proměnlivých nákladů a období plánovaného a nuceného přerušení dodávek. Simulace by měla být mimoto provedena se základním předpokladem, že na simulovaném okamžitém trhu v každém okamžiku existuje pouze jedna cena vyplývající z mechanismů nabídky a poptávky. Tato jediná cena v průběhu času kolísá kvůli výkyvům v poptávce a proměnlivých nákladech. |
| --- | --- |

(451)

Simulace by měla být provedena na základě krátkodobých mezních nákladů dotyčných výrobních jednotek. Simulace by proto měla vzít v úvahu příslušné údaje, které jsou specifické pro každou výrobní jednotku provozovanou v Maďarsku (123) v období mezi 1. květnem 2004 a skutečným dnem zrušením DDD, zejména s ohledem na vybudovanou kapacitu, tepelnou účinnost, náklady na palivo a jiné hlavní složky proměnlivých nákladů a období plánovaného a nuceného přerušení dodávek. Simulace by měla být mimoto provedena se základním předpokladem, že na simulovaném okamžitém trhu v každém okamžiku existuje pouze jedna cena vyplývající z mechanismů nabídky a poptávky. Tato jediná cena v průběhu času kolísá kvůli výkyvům v poptávce a proměnlivých nákladech.

123

| (452) | Simulace musí přihlédnout ke skutečnosti, že podle srovnávacího scénáře by společnost MVM nemusela nakupovat objem elektřiny přesahující množství, jež potřebuje k uspokojení potřeb spotřebitelského segmentu (124). Prodejní mechanismy uvedené v 226. bodě odůvodnění by proto podle srovnávacího scénáře neexistovaly a potřeby společnosti MVM by byly omezeny na množství potřebné k uspokojení poptávky spotřebitelského segmentu. |
| --- | --- |

(452)

Simulace musí přihlédnout ke skutečnosti, že podle srovnávacího scénáře by společnost MVM nemusela nakupovat objem elektřiny přesahující množství, jež potřebuje k uspokojení potřeb spotřebitelského segmentu (124). Prodejní mechanismy uvedené v 226. bodě odůvodnění by proto podle srovnávacího scénáře neexistovaly a potřeby společnosti MVM by byly omezeny na množství potřebné k uspokojení poptávky spotřebitelského segmentu.

124

| (453) | Při simulaci je nutno vzít v úvahu rovněž určité zvláštní, řádně odůvodněné situace, které mohou znamenat odchylku od zásady mezních nákladů, na nichž je celá simulace založena. S těmito zvláštními situacemi se mohou setkat zařízení pro kombinovanou výrobu. V závislosti na jejich smlouvách nebo zákonných povinnostech s ohledem na dodávku tepla mohou tato zařízení prodávat elektřinu za cenu nižší, než jsou jejich krátkodobé mezní náklady. |
| --- | --- |

(453)

Při simulaci je nutno vzít v úvahu rovněž určité zvláštní, řádně odůvodněné situace, které mohou znamenat odchylku od zásady mezních nákladů, na nichž je celá simulace založena. S těmito zvláštními situacemi se mohou setkat zařízení pro kombinovanou výrobu. V závislosti na jejich smlouvách nebo zákonných povinnostech s ohledem na dodávku tepla mohou tato zařízení prodávat elektřinu za cenu nižší, než jsou jejich krátkodobé mezní náklady.

| (454) | Tyto případy se mohou týkat rovněž výrobních jednotek, které využívají režim veřejné podpory, a sice z toho důvodu, že jsou založeny na technologiích šetrných k životnímu prostředí. Tak je tomu v Maďarsku, kde právní předpisy společnosti MVM a regionálním energetickým společnostem ukládají povinný odběr elektřiny vyrobené při kombinované výrobě nebo z odpadu či obnovitelných zdrojů energie za úředně regulované ceny, které jsou obvykle vyšší než ceny zaznamenané v konkurenčním segmentu velkoobchodního trhu. Simulace musí přihlédnout ke skutečnosti, že tento systém povinného odběru je zaveden rovněž ve srovnávacím scénáři. Množství elektřiny nakoupené společností MVM v rámci režimu povinného odběru a ceny uhrazené za tuto energii jsou proto totožné s množstvím a cenami zaznamenanými ve skutečném scénáři (125). |
| --- | --- |

(454)

Tyto případy se mohou týkat rovněž výrobních jednotek, které využívají režim veřejné podpory, a sice z toho důvodu, že jsou založeny na technologiích šetrných k životnímu prostředí. Tak je tomu v Maďarsku, kde právní předpisy společnosti MVM a regionálním energetickým společnostem ukládají povinný odběr elektřiny vyrobené při kombinované výrobě nebo z odpadu či obnovitelných zdrojů energie za úředně regulované ceny, které jsou obvykle vyšší než ceny zaznamenané v konkurenčním segmentu velkoobchodního trhu. Simulace musí přihlédnout ke skutečnosti, že tento systém povinného odběru je zaveden rovněž ve srovnávacím scénáři. Množství elektřiny nakoupené společností MVM v rámci režimu povinného odběru a ceny uhrazené za tuto energii jsou proto totožné s množstvím a cenami zaznamenanými ve skutečném scénáři (125).

125

| (455) | Simulace musí zohlednit rovněž skutečnost, že určité fyzicky dostupné výrobní kapacity nejsou k dispozici pro dodávku elektřiny na velkoobchodní trh, jelikož jsou rezervovány k poskytování vyrovnávacích služeb pro provozovatele přenosové soustavy. Podle skutečného scénáře jsou vyrovnávací služby poskytovány výrobci účastnícími se DDD i ostatními výrobci. Simulaci je nutno provést za předpokladu, že podle „srovnávacího scénáře“ jsou kapacity rezervované pro poskytování vyrovnávacích služeb pro provozovatele přenosové soustavy, elektřina poskytnutá na základě těchto kapacit a cena za tuto elektřinu stejné jako podle skutečného scénáře. |
| --- | --- |

(455)

Simulace musí zohlednit rovněž skutečnost, že určité fyzicky dostupné výrobní kapacity nejsou k dispozici pro dodávku elektřiny na velkoobchodní trh, jelikož jsou rezervovány k poskytování vyrovnávacích služeb pro provozovatele přenosové soustavy. Podle skutečného scénáře jsou vyrovnávací služby poskytovány výrobci účastnícími se DDD i ostatními výrobci. Simulaci je nutno provést za předpokladu, že podle „srovnávacího scénáře“ jsou kapacity rezervované pro poskytování vyrovnávacích služeb pro provozovatele přenosové soustavy, elektřina poskytnutá na základě těchto kapacit a cena za tuto elektřinu stejné jako podle skutečného scénáře.

| (456) | Podle srovnávacího scénáře se může množství dovezené a vyvezené elektřiny a ceny, které lze za ně získat, lišit od množství a cen ve skutečném scénáři. Tento účinek by však nebylo možné posoudit přesně bez rozšíření simulace na trhy vyvážejících a dovážejících zemí, jelikož rozhodnutí účastníků trhu o vývozu nebo dovozu z jedné země do druhé jsou ovlivněna tržními podmínkami panujícími v dovážející i vyvážející zemi. Vzhledem k tomu, že objemy dovezené do Maďarska a vyvezené z Maďarska jsou v porovnáni s objemy vyrobenými a spotřebovanými v této zemi omezené, a s přihlédnutím ke skutečnosti, že jedna třetina celkového dovozu je pokryta dlouhodobými smlouvami (126), se Komise domnívá, že takovéto rozšíření simulace by vyžadovalo neúměrné úsilí. Maďarsko proto může mít za to, že podle srovnávacího scénáře jsou dovezené a vyvezené množství a odpovídající ceny stejné jako ve skutečném scénáři. |
| --- | --- |

(456)

Podle srovnávacího scénáře se může množství dovezené a vyvezené elektřiny a ceny, které lze za ně získat, lišit od množství a cen ve skutečném scénáři. Tento účinek by však nebylo možné posoudit přesně bez rozšíření simulace na trhy vyvážejících a dovážejících zemí, jelikož rozhodnutí účastníků trhu o vývozu nebo dovozu z jedné země do druhé jsou ovlivněna tržními podmínkami panujícími v dovážející i vyvážející zemi. Vzhledem k tomu, že objemy dovezené do Maďarska a vyvezené z Maďarska jsou v porovnáni s objemy vyrobenými a spotřebovanými v této zemi omezené, a s přihlédnutím ke skutečnosti, že jedna třetina celkového dovozu je pokryta dlouhodobými smlouvami (126), se Komise domnívá, že takovéto rozšíření simulace by vyžadovalo neúměrné úsilí. Maďarsko proto může mít za to, že podle srovnávacího scénáře jsou dovezené a vyvezené množství a odpovídající ceny stejné jako ve skutečném scénáři.

126

| (457) | Komisi je známo, že někteří výrobci, kteří se neúčastní DDD se společností MVM, uzavřeli dlouhodobé nebo střednědobé smlouvy o dodávkách elektřiny s jinými odběrateli. Komise však zastává názor, že takovéto smlouvy by za účelem simulace neměly být brány v úvahu, jelikož ukončení DDD ke dni 1. května 2004 či dříve, jež je základním předpokladem srovnávacího scénáře, by nutně změnilo obchodní strategie všech výrobců vzhledem k velkému podílu vybudovaných kapacit, jež byly rezervovány v rámci DDD. Jak je uvedeno v 449. bodě odůvodnění, není možné odhadnout podíl elektřiny prodané ve formě okamžitých a termínových produktů. Je proto vhodné usuzovat, že by všichni výrobci prodávali elektřinu ve formě okamžitých produktů, pokud se na ně nevztahuje jedna ze situací uvedených v 453. až 456. bodě odůvodnění. |
| --- | --- |

(457)

Komisi je známo, že někteří výrobci, kteří se neúčastní DDD se společností MVM, uzavřeli dlouhodobé nebo střednědobé smlouvy o dodávkách elektřiny s jinými odběrateli. Komise však zastává názor, že takovéto smlouvy by za účelem simulace neměly být brány v úvahu, jelikož ukončení DDD ke dni 1. května 2004 či dříve, jež je základním předpokladem srovnávacího scénáře, by nutně změnilo obchodní strategie všech výrobců vzhledem k velkému podílu vybudovaných kapacit, jež byly rezervovány v rámci DDD. Jak je uvedeno v 449. bodě odůvodnění, není možné odhadnout podíl elektřiny prodané ve formě okamžitých a termínových produktů. Je proto vhodné usuzovat, že by všichni výrobci prodávali elektřinu ve formě okamžitých produktů, pokud se na ně nevztahuje jedna ze situací uvedených v 453. až 456. bodě odůvodnění.

| (458) | Nejpřesnějším způsobem simulace velkoobchodního trhu s elektřinou je simulace na hodinovém základě s přihlédnutím ke všem parametrům, jež jsou specifické pro jednotlivé hodiny. Komise však uzná simulaci omezenou na reprezentativní časové vzorky a extrapolaci výsledků simulace provedené u jednotlivých reprezentativních časových vzorků na celé posuzované období. |
| --- | --- |

(458)

Nejpřesnějším způsobem simulace velkoobchodního trhu s elektřinou je simulace na hodinovém základě s přihlédnutím ke všem parametrům, jež jsou specifické pro jednotlivé hodiny. Komise však uzná simulaci omezenou na reprezentativní časové vzorky a extrapolaci výsledků simulace provedené u jednotlivých reprezentativních časových vzorků na celé posuzované období.

| (459) | Simulace by měla přinést spolehlivé odhady množství elektřiny dodané jednotlivými výrobními jednotkami a ceny získané za tuto elektřinu na základě srovnávacího scénáře. Poměr mezi elektřinou, kterou společnost MVM potřebuje k uspokojení potřeb regulovaného segmentu (127), a celkovým množstvím elektřiny dodané na velkoobchodní trh v každém okamžiku je nutno odhadnout na základě historických údajů o celkové spotřebě konečných uživatelů v regulovaném segmentu a celkové spotřebě všech konečných uživatelů ve skutečném scénáři. |
| --- | --- |

(459)

Simulace by měla přinést spolehlivé odhady množství elektřiny dodané jednotlivými výrobními jednotkami a ceny získané za tuto elektřinu na základě srovnávacího scénáře. Poměr mezi elektřinou, kterou společnost MVM potřebuje k uspokojení potřeb regulovaného segmentu (127), a celkovým množstvím elektřiny dodané na velkoobchodní trh v každém okamžiku je nutno odhadnout na základě historických údajů o celkové spotřebě konečných uživatelů v regulovaném segmentu a celkové spotřebě všech konečných uživatelů ve skutečném scénáři.

127

| (460) | Tento podíl se použije k odhadu množství elektřiny, jež by podle srovnávacího scénáře každý výrobce prodal společnosti MVM v každém okamžiku. Na základě těchto odhadů je nutno celkové částky, které by společnost MVM podle srovnávacího scénáře zaplatila jednotlivým výrobcům za elektřinu nakoupenou k uspokojení poptávky v regulovaném segmentu, odhadnout pro celé posuzované období (128). |
| --- | --- |

(460)

Tento podíl se použije k odhadu množství elektřiny, jež by podle srovnávacího scénáře každý výrobce prodal společnosti MVM v každém okamžiku. Na základě těchto odhadů je nutno celkové částky, které by společnost MVM podle srovnávacího scénáře zaplatila jednotlivým výrobcům za elektřinu nakoupenou k uspokojení poptávky v regulovaném segmentu, odhadnout pro celé posuzované období (128).

128

| (461) | Poslední krok při výpočtu částek, jež mají být navráceny, musí zohlednit skutečnost, že podle skutečného scénáře neprodávali výrobci veškerou elektřinu vyrobenou ve výrobních blocích, na něž se vztahují DDD, společnosti MVM, nýbrž využívali své nerezervované kapacity k prodeji jiným odběratelům než společnosti MVM. Pro každý dotčený výrobní blok je nutno částku podpory, jež má být navrácena, vypočítat na ročním základě podle rozdílu mezi příjmy dosaženými z prodeje elektřiny společnosti MVM v rámci DDD (129) podle skutečného scénáře a částkami, jež by společnost MVM zaplatila podle srovnávacího scénáře, vypočítanými v souladu s výše uvedenými zásadami. |
| --- | --- |

(461)

Poslední krok při výpočtu částek, jež mají být navráceny, musí zohlednit skutečnost, že podle skutečného scénáře neprodávali výrobci veškerou elektřinu vyrobenou ve výrobních blocích, na něž se vztahují DDD, společnosti MVM, nýbrž využívali své nerezervované kapacity k prodeji jiným odběratelům než společnosti MVM. Pro každý dotčený výrobní blok je nutno částku podpory, jež má být navrácena, vypočítat na ročním základě podle rozdílu mezi příjmy dosaženými z prodeje elektřiny společnosti MVM v rámci DDD (129) podle skutečného scénáře a částkami, jež by společnost MVM zaplatila podle srovnávacího scénáře, vypočítanými v souladu s výše uvedenými zásadami.

129

| (462) | Komise však připouští, že podle srovnávacího scénáře mohou dotyční výrobci dosáhnout u jiných odběratelů než společnosti MVM vyšších příjmů, než získali od těchto odběratelů podle skutečného scénáře. Příčinou je zejména skutečnost, že podle srovnávacího scénáře není společností MVM rezervována žádná kapacita, což výrobcům poskytuje dodatečné možnosti prodat vyrobenou elektřinu jiným odběratelům než společnosti MVM. Maďarsko proto může od částek vypočítaných podle 461. bodu odůvodnění odečíst rozdíl mezi příjmy, jichž by výrobci podle srovnávacího scénáře dosáhli u jiných odběratelů než společnosti MVM, a příjmy, které podle skutečného scénáře získali od odběratelů jiných než společnost MVM, je-li tento rozdíl kladný. |
| --- | --- |

(462)

Komise však připouští, že podle srovnávacího scénáře mohou dotyční výrobci dosáhnout u jiných odběratelů než společnosti MVM vyšších příjmů, než získali od těchto odběratelů podle skutečného scénáře. Příčinou je zejména skutečnost, že podle srovnávacího scénáře není společností MVM rezervována žádná kapacita, což výrobcům poskytuje dodatečné možnosti prodat vyrobenou elektřinu jiným odběratelům než společnosti MVM. Maďarsko proto může od částek vypočítaných podle 461. bodu odůvodnění odečíst rozdíl mezi příjmy, jichž by výrobci podle srovnávacího scénáře dosáhli u jiných odběratelů než společnosti MVM, a příjmy, které podle skutečného scénáře získali od odběratelů jiných než společnost MVM, je-li tento rozdíl kladný.

| (463) | Úroky, jež mají být navráceny podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999, je rovněž nutno vypočítat na ročním základě. |
| --- | --- |

(463)

Úroky, jež mají být navráceny podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 659/1999, je rovněž nutno vypočítat na ročním základě.

| (464) | Aby mohla Komise posoudit přesnost a spolehlivost simulace, kterou Maďarsko provedlo, mělo by jí Maďarsko poskytnout podrobný popis základní metodiky a soubor údajů použitých při simulaci. |
| --- | --- |

(464)

Aby mohla Komise posoudit přesnost a spolehlivost simulace, kterou Maďarsko provedlo, mělo by jí Maďarsko poskytnout podrobný popis základní metodiky a soubor údajů použitých při simulaci.

| (465) | Komise ví o existenci vhodných nástrojů, jejichž pomocí lze provést potřebnou simulaci. Takovýto nástroj Komise použila v rámci šetření v odvětví energetiky k posouzení struktury a výkonnosti šesti evropských velkoobchodních trhů (130). Tyto nástroje používá rovněž řada výrobců elektřiny a obchodníků s elektřinou za účelem dlouhodobých odhadů, provedení studií pro plánování zdrojů a k optimalizaci dodávek vyrobené elektřiny. Jak bylo uvedeno výše, Komise je ochotna uznat určitá zjednodušení, zejména použití reprezentativních časových vzorků místo simulace na hodinovém základě. Podle zásady loajální spolupráce stanovené v článku 10 Smlouvy se proto od Maďarska požaduje, aby v přiměřené lhůtě provedlo simulaci podle výše uvedených zásad a aby vypočítalo částku podpory, která má být navrácena na základě této simulace. |
| --- | --- |

(465)

Komise ví o existenci vhodných nástrojů, jejichž pomocí lze provést potřebnou simulaci. Takovýto nástroj Komise použila v rámci šetření v odvětví energetiky k posouzení struktury a výkonnosti šesti evropských velkoobchodních trhů (130). Tyto nástroje používá rovněž řada výrobců elektřiny a obchodníků s elektřinou za účelem dlouhodobých odhadů, provedení studií pro plánování zdrojů a k optimalizaci dodávek vyrobené elektřiny. Jak bylo uvedeno výše, Komise je ochotna uznat určitá zjednodušení, zejména použití reprezentativních časových vzorků místo simulace na hodinovém základě. Podle zásady loajální spolupráce stanovené v článku 10 Smlouvy se proto od Maďarska požaduje, aby v přiměřené lhůtě provedlo simulaci podle výše uvedených zásad a aby vypočítalo částku podpory, která má být navrácena na základě této simulace.

130

| (466) | Soudní dvůr má za to, že když členský stát narazí na nepředvídané a nepředvídatelné potíže nebo si uvědomí následky, které Komise nevzala v úvahu, může se s těmito problémy obrátit na Komisi a navrhnout patřičné změny. V takovém případě musí Komise a členský stát spolupracovat v dobré víře na odstranění obtíží v souladu s ustanoveními Smlouvy o ES (131). |
| --- | --- |

(466)

Soudní dvůr má za to, že když členský stát narazí na nepředvídané a nepředvídatelné potíže nebo si uvědomí následky, které Komise nevzala v úvahu, může se s těmito problémy obrátit na Komisi a navrhnout patřičné změny. V takovém případě musí Komise a členský stát spolupracovat v dobré víře na odstranění obtíží v souladu s ustanoveními Smlouvy o ES (131).

131

| (467) | Komise proto Maďarsko vyzývá, aby jí sdělilo případné problémy, s nimiž se setkalo při provádění tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(467)

Komise proto Maďarsko vyzývá, aby jí sdělilo případné problémy, s nimiž se setkalo při provádění tohoto rozhodnutí.

8.   ZÁVĚR

ZÁVĚR

| (468) | Komise vyvozuje závěr, že DDD výrobcům elektřiny poskytují protiprávní státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a že tato podpora není slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(468)

Komise vyvozuje závěr, že DDD výrobcům elektřiny poskytují protiprávní státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES a že tato podpora není slučitelná se společným trhem.

| (469) | Jak je objasněno v bodě 7.3, prvek státní podpory obsažený v DDD spočívá v povinnosti společnosti MVM nakoupit určitou kapacitu a zaručené minimální množství elektřiny za cenu pokrývající kapitálové, stálé a proměnlivé náklady, a to po značnou část doby životnosti výrobních jednotek, a zaručit tak návratnost investic. |
| --- | --- |

(469)

Jak je objasněno v bodě 7.3, prvek státní podpory obsažený v DDD spočívá v povinnosti společnosti MVM nakoupit určitou kapacitu a zaručené minimální množství elektřiny za cenu pokrývající kapitálové, stálé a proměnlivé náklady, a to po značnou část doby životnosti výrobních jednotek, a zaručit tak návratnost investic.

| (470) | Jelikož tato státní podpora není slučitelná se Smlouvou o ES, musí být ukončena, |
| --- | --- |

(470)

Jelikož tato státní podpora není slučitelná se Smlouvou o ES, musí být ukončena,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

1.   Kupní povinnosti stanovené v dlouhodobých dohodách o prodeji elektřiny mezi společnostmi Magyar Villamos Művek Rt. a Budapesti Erőmű Rt., Dunamenti Erőmű Rt., Mátrai Erőmű Rt., AES-Tisza Erőmű Kft, Csepeli Áramtermelő Kft., Paksi Atomerőmű Rt. a Pécsi Erőmű Rt. (signatář původní DDD a předchůdce společnosti Pannon Hőerőmű Rt.) (132) představují státní podporu pro výrobce elektřiny ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy ES.

132

2.   Státní podpora uvedená v čl. 1 odst. 1 není slučitelná se společným trhem.

3.   Maďarsko přestane poskytovat státní podporu uvedenou v odstavci 1 do šesti měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.

Článek 2

1.   Maďarsko zajistí navrácení podpory uvedené v článku 1 příjemci.

2.   Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům k dispozici, až do dne, kdy byly získány zpět.

3.   Úroky se vypočtou na základě složené úrokové míry v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (133) ve znění nařízení (ES) č. 271/2008 (134).

133

134

Článek 3

1.   Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Maďarsko Komisi informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím, a zejména informace o krocích podniknutých k provedení vhodné simulace velkoobchodního trhu s cílem stanovit částky, jež mají být navráceny, podrobnou metodiku, která má být použita, a podrobný popis souboru údajů, jež mají být za tímto účelem použity.

2.   Maďarsko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného vrácení podpory uvedené v článku 1. Na vyžádání Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Maďarsko poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemci navrátili.

Článek 4

1.   Maďarsko vypočítá přesnou částku podpory, která má být navrácena, na základě vhodné simulace velkoobchodního trhu s elektřinou, jaký by existoval v případě, že by ode dne 1. května 2004 neplatila žádná z dlouhodobých dohod o prodeji elektřiny uvedených v čl. 1 odst. 1.

2.   Do šesti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Maďarsko vypočítá částky, jež mají být navráceny, podle metody popsané v odstavci 1 a předloží Komisi veškeré příslušné informace o simulaci, zejména jejích výsledcích, podrobný popis použité metodiky a soubor údajů použitých k provedení simulace.

Článek 5

Maďarsko zajistí, aby k navrácení podpory uvedené v článku 1 došlo ve lhůtě deseti měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.

Článek 6

Toto rozhodnutí je určeno Maďarské republice.

V Bruselu dne 4. června 2008.

Za Komisi

Neelie KROES

členka Komise

---

(1)  Úř. věst. C 324, 21.12.2005, s. 12.

1

(2)  183/2002. (23.VIII.) Vládní nařízení o detailních pravidlech stanovení a spravování převodních nákladů.

2

(3)  Dopis maďarských orgánů ze dne 4. června 2004, zaznamenaný do evidence téhož dne a dopis ze dne 20. října 2004, zaznamenaný do evidence dne 21. října 2004.

3

(4)  Dopis společnosti „AES-Tisza Erőmű Kft.“ ze dne 21. prosince 2004.

4

(5)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1.

5

(6)  Úř. věst. C 324, 21.12.2005, s. 12.

6

(7)  Žádost ze dne 14. prosince 2005, která byla Komisí přijata dne 20. prosince 2005.

7

(8)  Žádosti zaznamenané do evidence 9. ledna 2006 (Budapesti Erőmű), 19. ledna 2006 (AES-Tisza, [...] ()), 17. ledna 2006 (Electrabel), 19. ledna 2006 [...], respektive 20. ledna 2006 (Csepeli Erőmű), které byly Komisí přijaty v dopisech ze dne 13., 18., 20. a 24. ledna 2006, respektive dne 27. února.

8

(9)  Údaje klasifikované jako oborové tajemství označuje toto rozhodnutí dále označením [...].

(10)  Dopis byl zaznamenán do evidence dne 3. dubna 2006.

10

(11)  2080/2007. (V.11.) Korm. Határozat a villamos energia iparban kötött hosszú távú szerződések rendezéséről.

11

(12)  Zákon č. LXXXVI z roku 2007.

12

(13)  Vyjma dopisy ze dne 7. prosince 2007 a dne 14. ledna 2008.

13

(14)  Komise přijala dne 26. července 2001. Zpřístupněno na webové stránce Komise na následující adrese: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/specific_rules.html

14

(15)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2003/54/ES (26. červen 2003) o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37).

15

(16)  Podání ze dne 20. července 2005, zaevidované dne 25. července 2005.

16

(17)  V několika případech existují zvláštní DDD s elektrárnami, jako například v případě různých bloků elektrárny „Mátrai Erőmű“ a „Dunamenti Erőmű“.

17

(18)  Kompenzační energie, minutová rezerva, způsobilost black-start, apod.

18

(19)  Tyto splátky vycházejí z výpočtů vytížení výrobní kapacity (MW), ale ne z poměru prodeje elektřiny (MWh). Tyto splátky předložily maďarské orgány Komisi ve svém dopise ze dne 4. června 2004. Stejné hodnoty jsou uvedeny ve zprávě Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže MR o oborové kontrole provedené na maďarském trhu s elektřinou (15. květen 2006).

19

(20)  V březnu 2008 zrušeno společnou dohodou.

20

(21)  Rejstřík vychází z informací poskytnutých maďarskými orgány dne 20. října 2004, dále ze směrnice Energetického úřadu Maďarské republiky o provedení revize nákladů za účelem přípravy stanovení cen v lednu 2001 (Směrnice Energetického úřadu Maďarské republiky pro provedení revize nákladů za účelem přípravy stanovení cen v lednu 2001).

21

Směrnice Energetického úřadu Maďarské republiky pro provedení revize nákladů za účelem přípravy stanovení cen v lednu 2001

(22)  Dopis ze dne 20. července 2005, zaevidovaný dne 25. července 2005.

22

(23)  Dopis ze dne 28. června 2006, zaevidovaný dne 29. června 2006.

23

(24)  Viz zpráva Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže MR o oborové kontrole provedené na maďarském trhu s elektřinou (15. květen 2006).

24

(25)  Zákon č. XXXV z roku 2006 o novelizaci některých zákonů týkajících se regulace cen elektřiny.

25

(26)  Údaje uvedené v tabulce vycházejí ze statistiky zveřejněné ve Statistické ročence elektřiny. Viz dále dopis maďarských orgánů zaevidovaný dne 21. dubna 2008.

26

(27)  Nominální výkon: zaručený nominální výkon strojových jednotek vbudovaných v maďarských elektrárnách uvedený v MW. Změny mohou nastat pouze v případě rozšíření nebo demontáže.

27

(28)  Stálý využitelný výkon: výkon, který je elektrárna schopna poskytovat s přihlédnutím k trvale povolenému přetížení a stávajícím stálým nedostatkům. Nominální výkon je hodnota snížená o výpadky stálého charakteru a zvýšená o povolené přetížení.

28

(29)  Využitelný výkon: stálý výkon, který je k dispozici, snížený o výpadky v důsledku plánované údržby.

29

(30)  Údaje uvedené v tabulce vycházejí z hodnot uvedených v DDD odeslaných maďarskými orgány Komisi. Viz dále dopis maďarských orgánů zaevidovaný dne 21. dubna 2008.

30

(31)  Smluvní hodnota průměrného výkonu, který je k dispozici.

31

(32)  Mezi 400 a 700 MW (poznámky pod čarou s označením malými písmeny nejsou uvedeny v ověřené verzi rozhodnutí, avšak do veřejné verze se uvádějí, abychom signalizovali pásmo hodnot objemu jednotlivých údajů, na které se vztahuje oborová povinnost uchování tajemství).

32

(33)  Mezi 600 a 900 MW.

33

(34)  Mezi 4 057 a 4 357 MW.

34

(35)  Mezi 4 725,9 a 5 025,9 MW.

35

(36)  Mezi 4 749,6 a 5 049,6 MW.

36

(37)  Mezi 4 724,7 a 5 024,7 MW.

37

(38)  Údaje uvedené v tabulce vycházejí z DDD předložených maďarskými orgány, ze statistiky zveřejněné na webové stránce Energetického úřadu Maďarské republiky (www.eh.gov.hu) a z dopisu maďarských orgánů ze dne 21. dubna 2008. Množství zaručeného odběru stanoveného v obchodních dohodách se může poněkud lišit od množství předepsaných DDD. Údaje skutečného odběru zahrnují v případě elektráren, kterých se DDD týkají, veškerý prodej z jejich strany pro společnost MVM.

38

(39)  Údaje týkající se celkové produkce elektřiny a samospotřeby zahrnují i takové bloky elektráren, které nespadají pod účinnost dohod DDD.

39

(40)  Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropské unie, Úř. věst. L 236, 23.9.2003.

40

(41)  Úř. věst. L 27, 30.1.1997, s. 20.

41

(42)  Věc. č. C-482/99 16. května 2002, Francouzská republika v. Komise Evropských společenství [2002], Sb. rozh., I-04397).

42

Francouzská republika v. Komise Evropských společenství

(43)  Bylo poukázáno na věc Scott S.A. číslo T-366/00.

43

(44)  Úř. věst. C 34, 7.2.2004, s. 8.

44

(45)  Rozsudek Evropského soudu číslo C-280/00 vynesený ve věci Altmark trans Gmbh a Regierungsprasidium Magdeburg kontra Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH és Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht [2003], Sb. rozh. I-07747).

45

(46)  Směrnice 2003/54/ES.

46

(47)  Rozsudek Soudu prvního stupně vynesený dne 15. června 2000 ve spojených věcech T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 a T-23/98.

47

(48)  Dopis byl zaevidován dne 19. prosince 2006.

48

(49)  Úř. věst. C 119, 22.5.2002, s. 22.

49

(50)  Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. června 2000 ve věci Alzetta Mauro, na který se odvolává elektrárna „Budapesti Erőmű“ ve skutečnosti sice potvrzuje, že opatření musí být posouzeno za nových tržních okolností po liberalizaci, pokud je potvrzeno, že opatření, které před liberalizací nebylo považováno za státní podporu (existující nebo nové) se stalo státní podporou.

50

Alzetta Mauro

(51)  Evropské dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Maďarskou republikou na straně druhé, byla podepsána dne 16. prosince 1991.

51

(52)  Citováno z bodu č. 3 připomínek výrobce.

52

(53)  Nezávisle na tom, zda tato cena vychází z cenového mechanismu DDD nebo z cenových nařízení, vzhledem k tomu, že obě regulace cen jsou založeny na podobných principech.

53

(54)  Rozsudek č. C-328/99 a C-399/00 vynesený ve sloučených věcech Itálie a SIM 2 Multimédia versus Komise [2003], Sb. rozh. I-4035, bod 83).

54

Itálie a SIM 2 Multimédia versus Komise

(55)  V červnu 2005 zahájila Komise revizi činnosti evropských trhů s plynem a elektřinou. Toto rozhodnutí používá závěrečnou zprávu o revizi sektoru elektřiny, vydanou dne 10. ledna 2007, jako zdroj informací, který se týká podstatných obchodních trendů a praxí pozorovatelných na evropských energetických trzích, které existovaly již v době přistoupení Maďarska k Evropské unii dne 1. května 2004. Zpráva je přístupná na následující webové stránce: http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/others/sector_inquiries/energy/

55

(56)  Krátkodobé marginální náklady jsou náklady, kterým se výrobce může vyhnout, pokud krátkodobě přeruší výrobu elektřiny. Tyto náklady přibližně odpovídají nestálým nákladům, jelikož v obou případech jsou zde podstatné náklady na palivo.

56

(57)  Skutečnost, že dodavatel se zavazuje k dodávce množství uvedeného ve smlouvě, lze považovat za ekvivalentní s rezervováním kapacity.

57

(58)  15 % ze smluvní kapacity v roce 2005.

58

(59)  Množství kapacity poskytované TSO a vyplacená cena se z důvodu ročních výběrových řízení mění, respektive se může stát, že se snižuje, pokud se snižují požadavky provozovatele přenosové soustavy a/nebo pokud jiní poskytovatelé nabízejí nižší ceny nebo větší množství.

59

(60)  Maďarské právní předpisy ukládají společnosti MVM a regionálním dodavatelským podnikům povinnost nakupovat elektřinu, která je vyrobená přidruženými výrobci energie nebo je vyrobená z odpadu či obnovitelných zdrojů, za regulované ceny.

60

(61)  Viz více informací mimo jiné na webové stránce http://www.mvm.hu

61

(62)  Cena vytvořená z poplatků regulovaných v závislosti na spotřebě.

62

(63)  Směrnice 2003/54/ES.

63

(64)  Vládní nařízení č. 183/2002.

64

(65)  Viz dopis maďarských orgánů ze dne 4. června 2004.

65

(66)  Aukce kapacit, výběrová řízení týkající se kapacity, dále Tržnice MVM.

66

(67)  Číselné údaje uvedené v tabulce vycházejí z dopisů maďarských orgánů zaevidovaných dne 24. září 2007 a dne 16. ledna 2008. V číslech obou informačních dopisů lze pozorovat jisté minimální odchylky (méně než 5 %) v souvislosti s cenami v roce 2006. V takových případech se toto rozhodnutí opírá o pozdější informace (dopis ze dne 16. ledna 2008).

67

(68)  Informace vycházející z dopisu maďarských orgánů zaevidovaného dne 24. září 2007. V roce 2005 a 2006 prodával na volném trhu elektřinu také podnik E.ON DKCE. Dle informací poskytnutých v dopise maďarských orgánů zaevidovaném dne 22. dubna 2008 však prodané množství bylo zanedbatelné, a proto maďarské orgány nemají k dispozici údaje týkající se odpovídajících cen.

68

(69)  Prodané množství je nižší, než 1 000 MWh. Komise zastává názor, že ceny odpovídající tak nepatrnému množství nejsou dostačujícím podkladem pro porovnání z hlediska srovnání s cenami DDD.

69

(70)  Informace vycházející z dopisů maďarských orgánů zaevidovaných dne 24. září 2007, respektive dne 16. ledna 2008. V číslech obou informačních dopisů lze pozorovat jisté minimální odchylky (méně než 2 %). V takovém případě se toto rozhodnutí opírá o pozdější informace (dopis ze dne 16. ledna 2008). Dovoz společnosti MVM vychází také z dlouhodobých dohod. Tyto dohody nejsou předmětem tohoto řízení.

70

(71)  Jméno dovozní partnerské firmy.

71

(72)  Průměrná cena dovozu uvedená v tabulce za rok 2004 činila 9,14 HUF/kWh, průměrná cena v roce 2005 činila 10,41 HUF/kWh a průměrná cena v roce 2006 činila 11,49 HUF/kWh.

72

(73)  Viz odstavec (32) tohoto rozhodnutí.

73

(74)  Průměrné ceny znamenají indikativní průměrné ceny.

74

(75)  Prodané množství dle druhů produktů (mimošpička/základ/špička) mezi 25 000 a 2 000 000 MWh.

75

(76)  Dle odhadů maďarských orgánů by různí výrobci, v současné době činní v rámci DDD, pokud by DDD neexistovaly, mohli nejvyšších zisků dosáhnout následujícím způsobem. Elektrárny v Paksi a „Pécsi Erőmű“ by 100 % své produkce prodávaly jako základní produkty, elektrárny „Mátrai Erőmű“, „Dunamenti Erőmű“ - G2 blok, „Kelenföldi“, „Újpesti“ a „Kispesti Erőmű“ by téměř 50 % své produkce elektřiny prodávaly jako základní produkty, respektive 50 % jako produkty špičkového období, elektrárny „Csepeli Erőmű“, „Dunamenti Erőmű“ - blok F, dále elektrárna „Tisza II. Erőmű“ by pak z převážné většiny (přibližně ze 70 %) prodávaly elektřinu špičkového období.

76

(77)  Viz rozhodnutí Komise týkající se věcí č. N 34/99 (Úř. věst. C 5, 8.1.2002, s. 2), č. NN 49/99 (Úř. věst. C 268, 22.9.2001, s. 7), č. N 6/A/2001 (Úř. věst. C 77, 28.3.2002, s. 25) a č. C 7/2005 (nebylo zatím v Úředním věstníku zveřejněno).

77

(78)  To je skutečné druhé a třetí kriterium rozsudku vyneseného ve věci Altmark.

78

Altmark

(79)  Body 40 a 52 rozsudku č. T-55/99 vyneseného Soudem prvního stupně dne 29. září 2000 ve věci CETM v. Komise Evropských společenství.

79

(80)  Bod č. 4 rozsudku č. 203/82 vyneseného Soudem dne 14. července 1983 ve věci Komise Evropských společenství v. Italská republika.

80

Bod č. 18 rozsudku č. 173/73 vyneseného Soudem dne 2. července 1973 ve věci Italská republika v. Komise Evropských společenství.

(81)  Rozsudek Soudu vynesený dne 13. března 2001 ve věci č. C-379/98.

81

(82)  Rozsudek Soudu vynesený dne 16. května 2002 ve věci č. C-482/99.

82

(83)  Viz například dopis maďarských orgánů zaevidovaný dne 25. července 2005.

83

(84)  5. strana připomínek. Volný překlad původního textu v anglickém jazyce.

84

(85)  Dopis byl zaevidován dne 25. července 2005.

85

(86)  „Smlouva plně převzala vzorce, vymezení uvedená ve vládním nařízení.“ Dopis maďarských orgánů zaevidovaný dne 25. července 2005.

86

(87)  Citováno z dopisu ze dne 20. července 2005, zaevidovaného dne 25. července 2005.

87

(88)  Znění společné směrnice bylo Komisi předloženo pouze v anglickém jazyce.

88

(89)  Dopis maďarských orgánů odeslaný Komisi dne 20. října 2004, dále v případě elektrárny „Dunamenti Erőmű Rt.“ dopis odeslaný dne 25. července 2005.

89

(90)  Příloha č. 3 podání [...] Erőmű Rt.

90

(91)  Název výrobce elektřiny.

91

(92)  Viz zvláště rozsudek Soudu prvního stupně č. T-204/97 a T-290/97 vynesený dne 13. června 2000 ve spojené věci EPAC – Empresa para a Agroalimentação e Cereais, SA v. Komise Evropských společenství [2000], Sb. rozh. II-02267.

92

(93)  Úř. věst. L 27, 30.1.1997, s. 20.

93

(94)  Zveřejněno dne 15. května 2006.

94

(95)  Bod 24 kapitoly Shrnutí zprávy.

95

(96)  Zveřejněno v listopadu 2006. Původní název: „Vliv zrušení dlouhodobých kupních smluv o elektrické energii na velkoobchodní cenu elektrické energie“.

96

(97)  Citováno z bodu č. 2 studie. „neslučitelné s principy fungování na konkurenčním trhu“.

97

(98)  10. leden 2007. http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/others/sector_inquiries/energy/

98

(99)  Informace jsou přístupné na následující internetové adrese, na webové stránce Energetického úřadu Maďarské republiky: www.eh.gov.hu

99

Maďarský text tohoto rozhodnutí je volným překladem původního textu v anglickém jazyce.

(100)  Studie Dr. Theona van Dijka, březen 2006.

100

(101)  Viz např. rozhodnutí Komise ze dne 28. ledna 2004 o státní podpoře, CZ 14/2003 – Česká republika „Česká spořitelna, a. s.“.

101

(102)  Viz poznámka pod čarou č. 32.

102

(103)  Úř. věst. L 236, 23.9.2003.

103

(104)  Národní mapa regionální podpory Maďarska, schválená Komisí dne 13. září 2006 a zveřejněná v Úř. věst. C 256, 24.10.2006, s. 7.

104

(105)  Úř. věst. C 74, 10.3.1998, s. 9.

105

(106)  Úř. věst. C 54, 4.3.2006, s. 13.

106

(107)  Bod 4.15 starých a bod 5 nových pokynů k regionální podpoře.

107

(108)  Citace je z bodu 5 nových pokynů k regionální podpoře.

108

(109)  Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí, Úř. věst. C 37, 3.2.2001, s. 3.

109

(110)  Úř. věst. C 82, 1.4.2008, s. 1.

110

(111)  Viz úvodní ustanovení metodiky.

111

(112)  Datum liberalizace trhu s elektřinou, což byl pro Maďarsko 1. květen 2004.

112

(113)  Věc C-70/72, Komise v. Německo, [1973], Sb. rozh. 00813, bod 13.

113

Komise v. Německo

(114)  Spojené věci C-278/92, C-279/92 a C-280/92, Španělsko v. Komise, [1994], Sb. rozh. I-4103, bod 75.

114

Španělsko v. Komise

(115)  Věc C-75/97, Belgie v. Komise, [1999], Sb. rozh. I-030671, body 64–65.

115

Belgie v. Komise

(116)  Věc C-75/97, Belgie v. Komise, [1999], Sb. rozh. I-030671, bod 68, věc C-142/87, Belgie v. Komise, [1990], Sb. rozh. I-00959, bod 66, a spojené věci C-278/92 až C-280/92, Španělsko v. Komise, [1994], Sb. rozh. I-04103, bod 75.

116

Belgie v. Komise

Belgie v. Komise

Španělsko v. Komise

(117)  Vymezený jako fiktivní scénář, podle něhož by v období mezi 1. květnem 2004 a dnem zrušení DDD nebyla v platnosti žádná DDD. „Skutečným scénářem“ je to, k čemu skutečně došlo kvůli existenci DDD.

117

(118)  Tento parametr je vyjádřen v MW a obvykle se nazývá „zatížením soustavy“.

118

(119)  Doby vysoké poptávky se obvykle nazývají dobou „špičkového zatížení“ v porovnání s dobou „základního zatížení“.

119

(120)  Viz zejména věc C-480/98, Španělsko v. Komise, [2000], Sb. rozh. I-8717, bod 25, a věc C-415/03, Komise v. Řecko, [2005], Sb. rozh. I-03875, bod 39.

120

Španělsko v. Komise

Komise v. Řecko

(121)  V podmínkách dokonalé hospodářské soutěže jsou všemi výrobními jednotkami potřebnými k uspokojení poptávky v každém okamžiku ty výrobní jednotky, jež mají nejnižší krátkodobé mezní náklady a jsou schopny zásobovat síť veškerou elektřinou, která je zapotřebí k uspokojení poprávky. Výrobní zařízení lze seřadit podle jejich krátkodobých mezních nákladů. Jejich přístup na trh v každém okamžiku závisí na jejich umístění v tomto „pořadníku“, zatížení soustavy a elektřině dodané výrobními jednotkami nacházejícími se na vyšších místech v tomto pořadníku.

121

(122)  Tento poměr činí například 5 % ve Francii, 11 % ve Spojeném království, 44 % v Itálii a 84 % ve Španělsku.

122

(123)  Bez ohledu na to, zda se na ně vztahují DDD, či nikoli.

123

(124)  S patřičným přihlédnutím ke ztrátám v přenosových a distribučních soustavách.

124

(125)  Skutečný scénář odpovídá trhu, jaký byl od 1. května 2004 při existenci DDD.

125

(126)  Jež by podle srovnávacího scénáře zůstaly v platnosti.

126

(127)  Toto množství odpovídá elektřině skutečně spotřebované spotřebiteli v regulovaném segmentu a dodatečnému množství potřebnému kvůli ztrátám v přenosové a distribuční soustavě.

127

(128)  Období mezi 1. květnem 2004 a skutečným zrušením DDD.

128

(129)  Tyto příjmy je nutno vypočítat na základě cen skutečně hrazených společností MVM. Pro období, kdy v cenových vzorcích DDD převažovaly regulované ceny (mezi 9. prosincem 2006 a 31. prosincem 2007), je nutno při tomto výpočtu vzít v úvahu regulované ceny.

129

(130)  Dotčenými členskými státy byly Belgie, Francie, Německo, Itálie, Nizozemsko, Španělsko a Spojené království, které patří k největším velkoobchodním trhům v Evropě.

130

(131)  Viz věc C-94/87, Komise v. Německo, [1989], Sb. rozh. 175, bod 9, a věc C-348/93, Komise v. Itálie, [1995], Sb. rozh. 673, bod 17.

131

Komise v. Německo

Komise v. Itálie

(132)  Názvy uvedených společností používané v době podpisu DDD.

132

(133)  Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1.

133

(134)  Úř. věst. L 82, 25.3.2008, s. 1.

134

---

| 27.8.2009 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 225/104 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2009

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 225/104

---

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 2. července 2008

o státních podporách C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05), které Řecko poskytlo společnosti Řecké loděnice

(oznámeno pod číslem K(2008) 3118)

(Pouze řecké znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

(2009/610/ES)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména pak na čl. 88 odst. 2 této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

po výzvě zúčastněných stran k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1) a s ohledem na jejich připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1.   ŘÍZENÍ

| (1) | Svým dopisem ze dne 9. září 2003 podaly Komisi řecké orgány jménem řeckých loděnic Hellenic Shipyards (dále jen „Řecké loděnice“ nebo „ŘL“) žádost o změnu investičního plánu týkajícího se jejich restrukturalizace, pro nějž byla Komisí jejím rozhodnutím ze dne 15. července 1997 schválena podpora ve věci N 401/97 (2) (dále jen „rozhodnutí N 401/97“). V souladu se změnou plánu z listopadu 2002 podaly ŘL žádost, která byla řeckými orgány schválena, o realizaci investičního plánu ve lhůtě do 30. června 2004. Podle změněného plánu navíc podpora, kterou Komise schválila v roce 1997 nebyla ŘL vyplacena. |
| --- | --- |

(1)

Svým dopisem ze dne 9. září 2003 podaly Komisi řecké orgány jménem řeckých loděnic Hellenic Shipyards (dále jen „Řecké loděnice“ nebo „ŘL“) žádost o změnu investičního plánu týkajícího se jejich restrukturalizace, pro nějž byla Komisí jejím rozhodnutím ze dne 15. července 1997 schválena podpora ve věci N 401/97 (2) (dále jen „rozhodnutí N 401/97“). V souladu se změnou plánu z listopadu 2002 podaly ŘL žádost, která byla řeckými orgány schválena, o realizaci investičního plánu ve lhůtě do 30. června 2004. Podle změněného plánu navíc podpora, kterou Komise schválila v roce 1997 nebyla ŘL vyplacena.

| (2) | Ve svém dopise ze dne 31. října 2003 řecké orgány vysvětlily, že změněný plán byl Komisi postoupen „pro informaci“ a nejednalo se o oznámení. |
| --- | --- |

(2)

Ve svém dopise ze dne 31. října 2003 řecké orgány vysvětlily, že změněný plán byl Komisi postoupen „pro informaci“ a nejednalo se o oznámení.

| (3) | Komise svým dopisem ze dne 18. listopadu 2003 požádala řecké orgány o vysvětlení, zda hodlají v rámci pozměněného investičního plánu poskytnout nebo vyplatit ŘL podporu. Komise v tomtéž dopise řeckým orgánům připomněla, že v takovém případě v souladu s nařízením Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (3) (dále jen „nařízení (ES) č. 659/1999“), měla být předmětná podpora oznámena Komisi a neměla být realizována dříve, než Komise přijme v dané věci konečné rozhodnutí. |
| --- | --- |

(3)

Komise svým dopisem ze dne 18. listopadu 2003 požádala řecké orgány o vysvětlení, zda hodlají v rámci pozměněného investičního plánu poskytnout nebo vyplatit ŘL podporu. Komise v tomtéž dopise řeckým orgánům připomněla, že v takovém případě v souladu s nařízením Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (3) (dále jen „nařízení (ES) č. 659/1999“), měla být předmětná podpora oznámena Komisi a neměla být realizována dříve, než Komise přijme v dané věci konečné rozhodnutí.

| (4) | Řecké orgány ve svém dopise ze dne 16. března 2004 prohlásily, že podpora, kterou hodlaly poskytnout, představovala „stávající podporu“, na niž se vztahuje schvalovací rozhodnutí Komise z roku 1997, a že jsou oprávněny rozhodnout o změně restrukturalizačního programu a o prodloužení harmonogramu realizace. |
| --- | --- |

(4)

Řecké orgány ve svém dopise ze dne 16. března 2004 prohlásily, že podpora, kterou hodlaly poskytnout, představovala „stávající podporu“, na niž se vztahuje schvalovací rozhodnutí Komise z roku 1997, a že jsou oprávněny rozhodnout o změně restrukturalizačního programu a o prodloužení harmonogramu realizace.

| (5) | Komise svým dopisem ze dne 20. února 2004 vyjádřila řeckým orgánům své pochybnosti o správnosti výše uvedených tvrzení. |
| --- | --- |

(5)

Komise svým dopisem ze dne 20. února 2004 vyjádřila řeckým orgánům své pochybnosti o správnosti výše uvedených tvrzení.

| (6) | Řecké orgány ve svém dopise ze dne 27. února 2004 prohlásily, že k uvedenému datu nebyla podpora ŘL poskytnuta. |
| --- | --- |

(6)

Řecké orgány ve svém dopise ze dne 27. února 2004 prohlásily, že k uvedenému datu nebyla podpora ŘL poskytnuta.

| (7) | Komise svým rozhodnutím č. C(2004) 1359 ze dne 20. dubna 2004 (4), (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) zahájila řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES o změnách investičního plánu, který je částečně financován z investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. V rozhodnutí o zahájení řízení se dále uvádí, že řecká banka pro průmyslový rozvoj (dále jen „banka ETVA“) ve vlastnictví státu poskytla ŘL různé úvěry a záruky a řecké orgány nepředložily výroční zprávy, jak bylo jejich povinností. |
| --- | --- |

(7)

Komise svým rozhodnutím č. C(2004) 1359 ze dne 20. dubna 2004 (4), (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) zahájila řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES o změnách investičního plánu, který je částečně financován z investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. V rozhodnutí o zahájení řízení se dále uvádí, že řecká banka pro průmyslový rozvoj (dále jen „banka ETVA“) ve vlastnictví státu poskytla ŘL různé úvěry a záruky a řecké orgány nepředložily výroční zprávy, jak bylo jejich povinností.

| (8) | Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k předložení připomínek Řecko svým dopisem ze dne 20. října 2004 předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(8)

Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k předložení připomínek Řecko svým dopisem ze dne 20. října 2004 předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.

| (9) | Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie
   (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek. |
| --- | --- |

(9)

Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie
   (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek.

| (10) | Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k předložení připomínek ŘL svým dopisem ze dne 18. října 2004 předložily připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Tyto připomínky odpovídají připomínkám předložených Řeckem dne 20. října 2004. Loděnice Elefsina, řecká společnost, konkurent ŘL, předložily připomínky svým dopisem ze dne 10. září 2004. Tyto připomínky byly Řecku postoupeny v dopisech ze dne 16. prosince 2004 a 23. prosince 2004. Řecko na ně odpovědělo svými dopisy ze dne 20. ledna 2005 a 26. ledna 2005. Komise svým dopisem ze dne 29. března 2005 postoupila Řecku dodatečné připomínky loděnic Elefsina, na které Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 23. května 2005. |
| --- | --- |

(10)

Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k předložení připomínek ŘL svým dopisem ze dne 18. října 2004 předložily připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Tyto připomínky odpovídají připomínkám předložených Řeckem dne 20. října 2004. Loděnice Elefsina, řecká společnost, konkurent ŘL, předložily připomínky svým dopisem ze dne 10. září 2004. Tyto připomínky byly Řecku postoupeny v dopisech ze dne 16. prosince 2004 a 23. prosince 2004. Řecko na ně odpovědělo svými dopisy ze dne 20. ledna 2005 a 26. ledna 2005. Komise svým dopisem ze dne 29. března 2005 postoupila Řecku dodatečné připomínky loděnic Elefsina, na které Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 23. května 2005.

| (11) | Od roku 2002 začaly loděnice Elefsina Komisi doručovat připomínky, v nichž tvrdily, že ŘL měly neoprávněný prospěch z řady protiprávních a neslučitelných podpor a neoprávněně použily Komisí schválené podpory. Dopisy byly odeslány dne: 23. května 2002, 28. května 2002, 14. srpna 2002, 24. dubna 2003, 3. února 2004, 4. března 2004, 30. června 2004, 8. dubna 2005, 27. dubna 2005, 24. května 2005, 10. června 2005, 15. července 2005, 28. července 2005, 13. září 2005, 16. září 2005, 21. října 2005, 12. prosince 2005, 23. prosince 2005, 6. ledna 2006, 10. ledna 2006, 12. ledna 2006, 18. ledna 2006, 23. ledna 2006, 3. února 2006, 9. února 2006, 23. března 2006, 28. března 2006, 6. dubna 2006, 20. dubna 2006, 24. května 2006 a 2. června 2006. Komise odpověděla stěžovateli ve svých dopisech ze dne 27. června 2002, 22. července 2004 a 12. srpna 2005. |
| --- | --- |

(11)

Od roku 2002 začaly loděnice Elefsina Komisi doručovat připomínky, v nichž tvrdily, že ŘL měly neoprávněný prospěch z řady protiprávních a neslučitelných podpor a neoprávněně použily Komisí schválené podpory. Dopisy byly odeslány dne: 23. května 2002, 28. května 2002, 14. srpna 2002, 24. dubna 2003, 3. února 2004, 4. března 2004, 30. června 2004, 8. dubna 2005, 27. dubna 2005, 24. května 2005, 10. června 2005, 15. července 2005, 28. července 2005, 13. září 2005, 16. září 2005, 21. října 2005, 12. prosince 2005, 23. prosince 2005, 6. ledna 2006, 10. ledna 2006, 12. ledna 2006, 18. ledna 2006, 23. ledna 2006, 3. února 2006, 9. února 2006, 23. března 2006, 28. března 2006, 6. dubna 2006, 20. dubna 2006, 24. května 2006 a 2. června 2006. Komise odpověděla stěžovateli ve svých dopisech ze dne 27. června 2002, 22. července 2004 a 12. srpna 2005.

| (12) | Uvedené stížnosti byly zaevidovány pod čísly CP 71/02 a CP 133/05. |
| --- | --- |

(12)

Uvedené stížnosti byly zaevidovány pod čísly CP 71/02 a CP 133/05.

| (13) | Komise požádala Řecko o další informace svými dopisy ze dne 30. ledna 2003, 30. července 2004, 2. května 2005, 24. května 2005, 24. března 2006, 24. května 2006 a 29. května 2006. Řecko odpovědělo ve svých dopisech ze dne 31. března 2003, 21. října 2004, 17. prosince 2004, 20. června 2005, 25. dubna 2006, 30. května 2006 a 1. června 2006. |
| --- | --- |

(13)

Komise požádala Řecko o další informace svými dopisy ze dne 30. ledna 2003, 30. července 2004, 2. května 2005, 24. května 2005, 24. března 2006, 24. května 2006 a 29. května 2006. Řecko odpovědělo ve svých dopisech ze dne 31. března 2003, 21. října 2004, 17. prosince 2004, 20. června 2005, 25. dubna 2006, 30. května 2006 a 1. června 2006.

| (14) | Komise se dne 22. března 2006 sešla s řeckými orgány, které na této schůzce v doprovodu zástupců ŘL a banky Pireus předložily Komisi některé další doplňující písemnosti. Komise se sešla se stěžovatelem dne 10. ledna 2003, 14. ledna 2005, 10. března 2005, 20. května 2005, 19. října 2005, 8. listopadu 2005 a 23. března 2006 a s Thyssen Krupp Marine Systems AG (dále jen „TKMS“) dne 21. března 2006. |
| --- | --- |

(14)

Komise se dne 22. března 2006 sešla s řeckými orgány, které na této schůzce v doprovodu zástupců ŘL a banky Pireus předložily Komisi některé další doplňující písemnosti. Komise se sešla se stěžovatelem dne 10. ledna 2003, 14. ledna 2005, 10. března 2005, 20. května 2005, 19. října 2005, 8. listopadu 2005 a 23. března 2006 a s Thyssen Krupp Marine Systems AG (dále jen „TKMS“) dne 21. března 2006.

| (15) | Komise svým rozhodnutím K(2006) 2983 ze dne 4. července 2006 (6) (dále jen „rozhodnutí o rozšíření řízení“) rozšířila řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, aby přijala další dodatečná opatření vůči ŘL. Z uvedeného rozhodnutí o rozšíření rovněž vyplývá, že řada neoznámených opatření buď spadá do působnosti článku 296 Smlouvy o ES, nebo nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(15)

Komise svým rozhodnutím K(2006) 2983 ze dne 4. července 2006 (6) (dále jen „rozhodnutí o rozšíření řízení“) rozšířila řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, aby přijala další dodatečná opatření vůči ŘL. Z uvedeného rozhodnutí o rozšíření rovněž vyplývá, že řada neoznámených opatření buď spadá do působnosti článku 296 Smlouvy o ES, nebo nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

| (16) | Rozhodnutí o rozšíření řízení ve věci C 16/2004 bylo učiněno, aniž tím bylo dotčeno jakékoli další stávající nebo budoucí řízení o poskytnutí státní podpory ve prospěch ŘL, zejména řízení C 40/02. |
| --- | --- |

(16)

Rozhodnutí o rozšíření řízení ve věci C 16/2004 bylo učiněno, aniž tím bylo dotčeno jakékoli další stávající nebo budoucí řízení o poskytnutí státní podpory ve prospěch ŘL, zejména řízení C 40/02.

| (17) | Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k odpovědi Řecko svým dopisem ze dne 5. října 2006 odpovědělo na rozhodnutí o rozšíření řízení. |
| --- | --- |

(17)

Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k odpovědi Řecko svým dopisem ze dne 5. října 2006 odpovědělo na rozhodnutí o rozšíření řízení.

| (18) | Rozhodnutí Komise o rozšíření řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie
   (7). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek. |
| --- | --- |

(18)

Rozhodnutí Komise o rozšíření řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie
   (7). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek.

| (19) | Připomínky předložily Komisi tyto zúčastněné strany: své připomínky předložila ŘL svým dopisem ze dne 30. října 2006. Společné připomínky předložily Greek Naval Shipyard Holding (dále jen „ENAEX“) a TKMS svým dopisem ze dne 30. října 2006. Banka Pireus předložila své připomínky dopisem ze dne 27. října 2006 a – po setkání s Komisí dne 15. listopadu 2007 – svým dopisem ze dne 27. prosince 2006. Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k podání odpovědi podaly loděnice Elefsina připomínky svým dopisem ze dne 17. listopadu 2006. |
| --- | --- |

(19)

Připomínky předložily Komisi tyto zúčastněné strany: své připomínky předložila ŘL svým dopisem ze dne 30. října 2006. Společné připomínky předložily Greek Naval Shipyard Holding (dále jen „ENAEX“) a TKMS svým dopisem ze dne 30. října 2006. Banka Pireus předložila své připomínky dopisem ze dne 27. října 2006 a – po setkání s Komisí dne 15. listopadu 2007 – svým dopisem ze dne 27. prosince 2006. Po schválení žádosti o prodloužení lhůty k podání odpovědi podaly loděnice Elefsina připomínky svým dopisem ze dne 17. listopadu 2006.

| (20) | Komise svým dopisem ze dne 22. února 2007 postoupila Řecku výše zmíněné připomínky, Řecko na připomínky reagovalo svým dopisem ze dne 7. března 2007 a 19. března 2007. Komise svým dopisem ze dne 27. dubna 2007 odeslala do Řecka přílohy k připomínkám třetích stran, které opomenula přiložit ke svému dopisu ze dne 22. února. Komise ve svém dopise ze dne 27. dubna 2007 položila Řecku některé otázky, na které Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 29. června 2007. Komise svým dopisem ze dne 23. srpna 2007 vznesla dotazy vůči ŘL, které na ně odpověděly svým dopisem ze dne 9. října 2007. Komise ve svém dopise ze dne 13. listopadu 2007 požádalo Řecko o doplňující informace a postoupila mu odpovědi ŘL ze dne 9. října 2007. Řecko odpovědělo svými dopisy ze dne 4. prosince 2007 a 14. prosince 2007. Schůzka Komise s řeckými orgány se uskutečnila ve dnech 16. října 2007 a 21. ledna 2008. Dne 12. února 2008 předložila Komise Řecku dodatečné otázky, Řecko na ně odpovědělo svým dopisem ze dne 3. března 2008. |
| --- | --- |

(20)

Komise svým dopisem ze dne 22. února 2007 postoupila Řecku výše zmíněné připomínky, Řecko na připomínky reagovalo svým dopisem ze dne 7. března 2007 a 19. března 2007. Komise svým dopisem ze dne 27. dubna 2007 odeslala do Řecka přílohy k připomínkám třetích stran, které opomenula přiložit ke svému dopisu ze dne 22. února. Komise ve svém dopise ze dne 27. dubna 2007 položila Řecku některé otázky, na které Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 29. června 2007. Komise svým dopisem ze dne 23. srpna 2007 vznesla dotazy vůči ŘL, které na ně odpověděly svým dopisem ze dne 9. října 2007. Komise ve svém dopise ze dne 13. listopadu 2007 požádalo Řecko o doplňující informace a postoupila mu odpovědi ŘL ze dne 9. října 2007. Řecko odpovědělo svými dopisy ze dne 4. prosince 2007 a 14. prosince 2007. Schůzka Komise s řeckými orgány se uskutečnila ve dnech 16. října 2007 a 21. ledna 2008. Dne 12. února 2008 předložila Komise Řecku dodatečné otázky, Řecko na ně odpovědělo svým dopisem ze dne 3. března 2008.

| (21) | Dne 8. května 2007 se uskutečnilo setkání Komise s TKMS/ENAEX za účasti právního zástupce ŘL. Svým dopisem ze dne 21. června 2007 předložily TKMS/ENAEX své připomínky. Komise dne 11. září 2007 postoupila výše uvedený dopis Řecku. Řecko předložilo připomínky ve svém dopise ze dne 11. října 2007. Po druhém setkání Komise se stejnými osobami, které se uskutečnilo dne 9. ledna 2008, TKMS/ENAEX předložily připomínky svým dopisem ze dne 18. ledna 2008, který byl dopisem ze dne 12. února 2008 postoupen řeckým orgánům. |
| --- | --- |

(21)

Dne 8. května 2007 se uskutečnilo setkání Komise s TKMS/ENAEX za účasti právního zástupce ŘL. Svým dopisem ze dne 21. června 2007 předložily TKMS/ENAEX své připomínky. Komise dne 11. září 2007 postoupila výše uvedený dopis Řecku. Řecko předložilo připomínky ve svém dopise ze dne 11. října 2007. Po druhém setkání Komise se stejnými osobami, které se uskutečnilo dne 9. ledna 2008, TKMS/ENAEX předložily připomínky svým dopisem ze dne 18. ledna 2008, který byl dopisem ze dne 12. února 2008 postoupen řeckým orgánům.

| (22) | Komise se dne 15. března 2007 a 7. srpna 2007 sešla se zástupci loděnic Elefsina. Loděnice Elefsina po druhém setkání předložily ve svém dopise ze dne 8. listopadu 2007 dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 17. ledna 2008 postoupeny Řecku. Řecko svým dopisem ze dne 15. února 2008 předložilo svůj komentář. |
| --- | --- |

(22)

Komise se dne 15. března 2007 a 7. srpna 2007 sešla se zástupci loděnic Elefsina. Loděnice Elefsina po druhém setkání předložily ve svém dopise ze dne 8. listopadu 2007 dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 17. ledna 2008 postoupeny Řecku. Řecko svým dopisem ze dne 15. února 2008 předložilo svůj komentář.

| (23) | Banka Pireus svým dopisem ze dne 22. října 2007 předložila dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 13. listopadu 2007 postoupeny Řecku. Dne 12. února 2008 požádala banka Pireus Komisi o další schůzku. Schůzka se uskutečnila dne 5. března 2008. |
| --- | --- |

(23)

Banka Pireus svým dopisem ze dne 22. října 2007 předložila dodatečné připomínky, které byly dopisem ze dne 13. listopadu 2007 postoupeny Řecku. Dne 12. února 2008 požádala banka Pireus Komisi o další schůzku. Schůzka se uskutečnila dne 5. března 2008.

| (24) | V článku 6 nařízení (ΕS) č. 659/1999 je uvedeno, že dotyčný členský stát a ostatní zúčastněné strany mají k předložení připomínek stanovenou lhůtu jednoho měsíce, a „v řádně odůvodněných případech může Komise předepsanou lhůtu prodloužit“. V daném případě strany neustále předkládaly své připomínky (a dožadovaly se schůzky s Komisí) i po uplynutí této lhůty. Zpočátku Komise postupovala tyto připomínky Řecku k odpovědi s tím, že tímto způsobem dávala Řecku najevo, že akceptovala tyto připomínky, které byly předloženy i po uplynutí lhůty jednoho měsíce. Komise zpočátku akceptovala žádosti zúčastněných stran o setkání, a když v rámci těchto setkání zúčastněná strana požádala o povolení k předložení připomínek k otázkám projednávaným na setkání, těmto žádostem vyhověla. V každém případě však Komise nikdy neuvedla zúčastněným stranám, že bude akceptovat veškeré připomínky, které byly předloženy po uplynutí lhůty jednoho měsíce. Konkrétně Komise nikdy neuvedla zúčastněným stranám, že mohou do nekonečna předkládat připomínky nebo že je bude informovat o ukončení přijímání připomínek. |
| --- | --- |

(24)

V článku 6 nařízení (ΕS) č. 659/1999 je uvedeno, že dotyčný členský stát a ostatní zúčastněné strany mají k předložení připomínek stanovenou lhůtu jednoho měsíce, a „v řádně odůvodněných případech může Komise předepsanou lhůtu prodloužit“. V daném případě strany neustále předkládaly své připomínky (a dožadovaly se schůzky s Komisí) i po uplynutí této lhůty. Zpočátku Komise postupovala tyto připomínky Řecku k odpovědi s tím, že tímto způsobem dávala Řecku najevo, že akceptovala tyto připomínky, které byly předloženy i po uplynutí lhůty jednoho měsíce. Komise zpočátku akceptovala žádosti zúčastněných stran o setkání, a když v rámci těchto setkání zúčastněná strana požádala o povolení k předložení připomínek k otázkám projednávaným na setkání, těmto žádostem vyhověla. V každém případě však Komise nikdy neuvedla zúčastněným stranám, že bude akceptovat veškeré připomínky, které byly předloženy po uplynutí lhůty jednoho měsíce. Konkrétně Komise nikdy neuvedla zúčastněným stranám, že mohou do nekonečna předkládat připomínky nebo že je bude informovat o ukončení přijímání připomínek.

| (25) | Komise dospěla k závěru, že prodloužení stanovené lhůty nad jeden měsíc bylo v daném případě odůvodněné, neboť rozhodnutí o rozšíření řízení se dotýkalo velkého množství opatření. Navíc posouzení velkého množství zmíněných opatření vyžadovalo složitou právní analýzu a rozbor skutečných okolností v době, od níž uplynulo téměř deset let. |
| --- | --- |

(25)

Komise dospěla k závěru, že prodloužení stanovené lhůty nad jeden měsíc bylo v daném případě odůvodněné, neboť rozhodnutí o rozšíření řízení se dotýkalo velkého množství opatření. Navíc posouzení velkého množství zmíněných opatření vyžadovalo složitou právní analýzu a rozbor skutečných okolností v době, od níž uplynulo téměř deset let.

| (26) | Přesto některé zúčastněné strany pokračovaly v předkládání svých připomínek Komisi i po uplynutí doby jednoho roku od zveřejnění rozhodnutí o rozšíření řízení. Pokud by se Komise nerozhodla nebrat v potaz připomínky podané po daném termínu, neustálé předkládání připomínek by jí znemožnilo přijmout rozhodnutí v přijatelné lhůtě (8). Kromě jiného se zúčastněné strany v některých případech vyjadřovaly k otázkám, ke kterým již podaly připomínky, aniž by uváděly nové skutečnosti. Toto nebylo cílem prodloužení lhůty k podání připomínek. |
| --- | --- |

(26)

Přesto některé zúčastněné strany pokračovaly v předkládání svých připomínek Komisi i po uplynutí doby jednoho roku od zveřejnění rozhodnutí o rozšíření řízení. Pokud by se Komise nerozhodla nebrat v potaz připomínky podané po daném termínu, neustálé předkládání připomínek by jí znemožnilo přijmout rozhodnutí v přijatelné lhůtě (8). Kromě jiného se zúčastněné strany v některých případech vyjadřovaly k otázkám, ke kterým již podaly připomínky, aniž by uváděly nové skutečnosti. Toto nebylo cílem prodloužení lhůty k podání připomínek.

| (27) | S ohledem na výše uvedené se Komise rozhodla, že připomínky, které byly podány po 5. březnu 2008 (datum, kdy Komise obdržela čtyřstránkový dopis Řecka ze dne 3. března 2008 v odpovědi na svůj dopis ze dne 12. února 2008), budou posuzovány za připomínky předložené po uplynutí lhůty k předložení připomínek. To se týká připomínek předložených loděnicemi Elefsina ze dne 7. března 2008, ze dne 24. dubna 2008 a ze dne 2. června 2008 (9), jakož i připomínek předložených ΕΝΑΕΧ/TKMS ze dne 2. dubna 2008. To ve své podstatě znamená, že tyto připomínky nebyly postoupeny k vyjádření Řecku a v tomto rozhodnutí nebyly vzaty v úvahu. |
| --- | --- |

(27)

S ohledem na výše uvedené se Komise rozhodla, že připomínky, které byly podány po 5. březnu 2008 (datum, kdy Komise obdržela čtyřstránkový dopis Řecka ze dne 3. března 2008 v odpovědi na svůj dopis ze dne 12. února 2008), budou posuzovány za připomínky předložené po uplynutí lhůty k předložení připomínek. To se týká připomínek předložených loděnicemi Elefsina ze dne 7. března 2008, ze dne 24. dubna 2008 a ze dne 2. června 2008 (9), jakož i připomínek předložených ΕΝΑΕΧ/TKMS ze dne 2. dubna 2008. To ve své podstatě znamená, že tyto připomínky nebyly postoupeny k vyjádření Řecku a v tomto rozhodnutí nebyly vzaty v úvahu.

2.   PŘEDCHOZÍ ROZHODNUTÍ KOMISE A RADY

| (28) | Zařízení ŘL patří mezi největší v regionu východního Středomoří. Loděnice se nacházejí v oblasti Skaramanga, západně od Atén, v Attice. ŘL byly založeny Řeckým válečným loďstvem v roce 1939 a v roce 1957 je koupila Niarchova skupina firem. Dlouhodobá krize, která postihla námořní odvětví po první ropné krizi, negativně ovlivnila rozsah činností ŘL. V dubnu roku 1985 byla situace natolik vážná, že společnost ukončila svou činnost a vstoupila do likvidace. V září roku 1985 banka ETVA, ve vlastnictví státu, společnost odkoupila. Po tomto prodeji společnost svou činnost opět zahájila. Avšak její aktivity nebyly dostačující v porovnání s velikostí zařízení a množstvím zaměstnanců, jimiž disponovala (10). |
| --- | --- |

(28)

Zařízení ŘL patří mezi největší v regionu východního Středomoří. Loděnice se nacházejí v oblasti Skaramanga, západně od Atén, v Attice. ŘL byly založeny Řeckým válečným loďstvem v roce 1939 a v roce 1957 je koupila Niarchova skupina firem. Dlouhodobá krize, která postihla námořní odvětví po první ropné krizi, negativně ovlivnila rozsah činností ŘL. V dubnu roku 1985 byla situace natolik vážná, že společnost ukončila svou činnost a vstoupila do likvidace. V září roku 1985 banka ETVA, ve vlastnictví státu, společnost odkoupila. Po tomto prodeji společnost svou činnost opět zahájila. Avšak její aktivity nebyly dostačující v porovnání s velikostí zařízení a množstvím zaměstnanců, jimiž disponovala (10).

| (29) | Na Řecko se vztahovala zvláštní směrnice z roku 1990 – směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách pro stavbu lodí (dále jen „směrnice Rady 90/684/EHS“) (11) umožňující poskytnout operační podporu na restrukturalizaci v rámci privatizace různých loděnic. |
| --- | --- |

(29)

Na Řecko se vztahovala zvláštní směrnice z roku 1990 – směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách pro stavbu lodí (dále jen „směrnice Rady 90/684/EHS“) (11) umožňující poskytnout operační podporu na restrukturalizaci v rámci privatizace různých loděnic.

| (30) | V roce 1992 v důsledku finančních závazků a kumulované ztráty vstoupily ŘL do likvidace. V listopadu roku 1993 byla po dvou neúspěšných pokusech o prodej ŘL likvidace odložena. Na základě závazku řecké vlády k privatizaci státních loděnic do 31. března 1993 Komise souhlasila dne 23. prosince 1992 (12) s odpisem části dluhů ŘL. Řecké vládě se nepodařilo dodržet lhůtu do března roku 1993, a tak dne 10. března 1994 Komise zahájila řízení (č. C 10/94) ve věci neoprávněného použití schválené podpory (13). Dne 26. července 1995 Komise rozhodla (14) o ukončení řízení přijetím negativního rozhodnutí ve věci podpory poskytnuté ŘL. Přesto na základě žádosti řecké vlády, která se odvolávala na skutečnost, že se jedná o prodej loděnic, Komise rozhodla o odložení zveřejnění zmíněného rozhodnutí. Dále pak řecké orgány informovaly Komisi, že 49 % akcií ŘL bylo prodáno jejím zaměstnancům a že Řecko využívá možnosti ponechat si většinový podíl v některých z loděnic z důvodů národní obrany, jak umožňují ustanovení čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 90/684/EHS. Komise dne 31. října 1995 odvolala negativní rozhodnutí vůči ŘL (15). Mezitím závazky narůstaly a restrukturalizaci se nepodařilo provést. V důsledku téhož Komise dne 8. ledna 1997 rozšířila řízení zahájené ve věci C 10/94 (16). Následně bylo vydáno nařízení Rady (ES) č. 1013/97 ze dne 2. června 1997 o podpoře některým loděnicím při restrukturalizaci
   (17) (dále jen „nařízení (ES) č. 1013/97“), které se vztahovalo na ŘL. |
| --- | --- |

(30)

V roce 1992 v důsledku finančních závazků a kumulované ztráty vstoupily ŘL do likvidace. V listopadu roku 1993 byla po dvou neúspěšných pokusech o prodej ŘL likvidace odložena. Na základě závazku řecké vlády k privatizaci státních loděnic do 31. března 1993 Komise souhlasila dne 23. prosince 1992 (12) s odpisem části dluhů ŘL. Řecké vládě se nepodařilo dodržet lhůtu do března roku 1993, a tak dne 10. března 1994 Komise zahájila řízení (č. C 10/94) ve věci neoprávněného použití schválené podpory (13). Dne 26. července 1995 Komise rozhodla (14) o ukončení řízení přijetím negativního rozhodnutí ve věci podpory poskytnuté ŘL. Přesto na základě žádosti řecké vlády, která se odvolávala na skutečnost, že se jedná o prodej loděnic, Komise rozhodla o odložení zveřejnění zmíněného rozhodnutí. Dále pak řecké orgány informovaly Komisi, že 49 % akcií ŘL bylo prodáno jejím zaměstnancům a že Řecko využívá možnosti ponechat si většinový podíl v některých z loděnic z důvodů národní obrany, jak umožňují ustanovení čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 90/684/EHS. Komise dne 31. října 1995 odvolala negativní rozhodnutí vůči ŘL (15). Mezitím závazky narůstaly a restrukturalizaci se nepodařilo provést. V důsledku téhož Komise dne 8. ledna 1997 rozšířila řízení zahájené ve věci C 10/94 (16). Následně bylo vydáno nařízení Rady (ES) č. 1013/97 ze dne 2. června 1997 o podpoře některým loděnicím při restrukturalizaci
   (17) (dále jen „nařízení (ES) č. 1013/97“), které se vztahovalo na ŘL.

| (31) | Dne 15. července 1997 Komise dvěma různými rozhodnutími odsouhlasila podporu ŘL:






  — | prvním rozhodnutím (18) (dále jen „rozhodnutí C 10/94“) Komise ukončila řízení ve věci C 10/94 schválením odpisu dluhů ve výši 54,5 miliard GRD (160 milionů EUR) v souladu s nařízením č. 1013/97, |
| --- | --- | --- |

(31)

Dne 15. července 1997 Komise dvěma různými rozhodnutími odsouhlasila podporu ŘL:

—

prvním rozhodnutím (18) (dále jen „rozhodnutí C 10/94“) Komise ukončila řízení ve věci C 10/94 schválením odpisu dluhů ve výši 54,5 miliard GRD (160 milionů EUR) v souladu s nařízením č. 1013/97,

| — | Komise svým rozhodnutím N 401/97, po příslušném oznámení řeckých orgánů ze dne 20. června 1997, odsouhlasila dotaci ve výši 7,8 miliard GRD (22,9 milionů EUR) ve prospěch investičního plánu ve výši 15,6 miliard GRD (45,9 milionů EUR) s cílem restrukturalizace loděnic. |
| --- | --- |

—

Komise svým rozhodnutím N 401/97, po příslušném oznámení řeckých orgánů ze dne 20. června 1997, odsouhlasila dotaci ve výši 7,8 miliard GRD (22,9 milionů EUR) ve prospěch investičního plánu ve výši 15,6 miliard GRD (45,9 milionů EUR) s cílem restrukturalizace loděnic.

| (32) | V roce 2001 vláda rozhodla o úplné privatizaci ŘL. Řeckým státem byla vyhlášena veřejná soutěž a vydán soupis podmínek soutěže. Dne 31. května 2002 prodali zaměstnanci ETVA a ŘL své akcie konsorciu, které založily společnosti HDW a Ferrostaal (19) (dále jen „HDW/Ferrostaal“). Toto konsorcium založilo ΕΝΑΕΧ za účelem nabytí podílu v ŘL. HDW a Ferrostaal vlastnily v ΕΝΑΕΧ shodné podíly. ThyssenKrupp v lednu roku 2005 (20) koupila HDW a v listopadu roku 2005 (21) získala akcie ENAEX, které vlastnila Ferrostaal. Z tohoto důvodu jsou od konce roku 2005 ŘL v plném vlastnictví a pod kontrolou ThyssenKrupp. ΕΝΑΕΧ a ŘL byly začleněny do TKMS, části ThyssenKrupp specializované na zařízení mořských plavidel a specializovaných obchodních lodí. |
| --- | --- |

(32)

V roce 2001 vláda rozhodla o úplné privatizaci ŘL. Řeckým státem byla vyhlášena veřejná soutěž a vydán soupis podmínek soutěže. Dne 31. května 2002 prodali zaměstnanci ETVA a ŘL své akcie konsorciu, které založily společnosti HDW a Ferrostaal (19) (dále jen „HDW/Ferrostaal“). Toto konsorcium založilo ΕΝΑΕΧ za účelem nabytí podílu v ŘL. HDW a Ferrostaal vlastnily v ΕΝΑΕΧ shodné podíly. ThyssenKrupp v lednu roku 2005 (20) koupila HDW a v listopadu roku 2005 (21) získala akcie ENAEX, které vlastnila Ferrostaal. Z tohoto důvodu jsou od konce roku 2005 ŘL v plném vlastnictví a pod kontrolou ThyssenKrupp. ΕΝΑΕΧ a ŘL byly začleněny do TKMS, části ThyssenKrupp specializované na zařízení mořských plavidel a specializovaných obchodních lodí.

| (33) | V srpnu roku 2001, během období pro předkládání nabídek na prodej ŘL, byl řeckým státem vydán zákon číslo 2941/2001, v němž jsou uvedena různá opatření k usnadnění prodeje ŘL. Za prvé, zákonem jsou zaměstnancům, kteří dobrovolně odejdou ze společnosti, poskytnuty motivační pobídky. Za druhé, řecký stát přebírá část jednorázových důchodových nákladů ŘL na odstupné. Za třetí, zákonem je ŘL poskytnuta možnost použití nezdaněných fondů k zápočtu neuhrazených ztrát minulých let. Za čtvrté, v zákoně je zakotveno ustanovení o odškodnění zaměstnanců, akcionářů společnosti ŘL, před její privatizací. Konkrétně by řecký stát vrátil zaměstnancům částku, kterou investovali do ŘL při navyšování kapitálu společnosti během minulých let. Dne 5. června 2002 Komise přijala dvojí rozhodnutí (dále jen „rozhodnutí N 513/01“) (22), vztahující se k některým opatřením obsaženým v zákoně číslo 2941/2001, která Řecko oznámilo v roce 2001 (oznámení N 513/01). Komise odsouhlasila poskytnutí podpory ŘL ve výši 29,5 milionů EUR na uzavření části zařízení a zahájila (pod číslem C 40/02) formální vyšetřovací řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES zaměřené na: 1) úhradu jednorázového odstupného důchodových nákladů zaměstnancům ŘL státem; 2) použití části fondů vykázaných v rozvaze bez zákonem stanovených odvodů daně ve výši 10 %. Konečným rozhodnutím ze dne 20. října 2004 (23) (dále jen „rozhodnutí C 40/02“) bylo dovozeno, že tato dvě opatření představují neslučitelnou státní podporu a částky musí být získány zpět. |
| --- | --- |

(33)

V srpnu roku 2001, během období pro předkládání nabídek na prodej ŘL, byl řeckým státem vydán zákon číslo 2941/2001, v němž jsou uvedena různá opatření k usnadnění prodeje ŘL. Za prvé, zákonem jsou zaměstnancům, kteří dobrovolně odejdou ze společnosti, poskytnuty motivační pobídky. Za druhé, řecký stát přebírá část jednorázových důchodových nákladů ŘL na odstupné. Za třetí, zákonem je ŘL poskytnuta možnost použití nezdaněných fondů k zápočtu neuhrazených ztrát minulých let. Za čtvrté, v zákoně je zakotveno ustanovení o odškodnění zaměstnanců, akcionářů společnosti ŘL, před její privatizací. Konkrétně by řecký stát vrátil zaměstnancům částku, kterou investovali do ŘL při navyšování kapitálu společnosti během minulých let. Dne 5. června 2002 Komise přijala dvojí rozhodnutí (dále jen „rozhodnutí N 513/01“) (22), vztahující se k některým opatřením obsaženým v zákoně číslo 2941/2001, která Řecko oznámilo v roce 2001 (oznámení N 513/01). Komise odsouhlasila poskytnutí podpory ŘL ve výši 29,5 milionů EUR na uzavření části zařízení a zahájila (pod číslem C 40/02) formální vyšetřovací řízení dle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES zaměřené na: 1) úhradu jednorázového odstupného důchodových nákladů zaměstnancům ŘL státem; 2) použití části fondů vykázaných v rozvaze bez zákonem stanovených odvodů daně ve výši 10 %. Konečným rozhodnutím ze dne 20. října 2004 (23) (dále jen „rozhodnutí C 40/02“) bylo dovozeno, že tato dvě opatření představují neslučitelnou státní podporu a částky musí být získány zpět.

3.   POSOUZENÍ HORIZONTÁLNÍCH TÉMAT

| (34) | Rozhodnutí se vztahuje k šestnácti opatřením. Před vlastním posouzením jednotlivých opatření musí Komise ozřejmit některé základní otázky, které se týkají posouzení některých z uvedených opatření. |
| --- | --- |

(34)

Rozhodnutí se vztahuje k šestnácti opatřením. Před vlastním posouzením jednotlivých opatření musí Komise ozřejmit některé základní otázky, které se týkají posouzení některých z uvedených opatření.

3.1   Horizontální téma č. 1: Důvěryhodnost a přístup ke kapitálovému trhu v období let 1997 až 2002

| (35) | K posouzení množství opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, je nutno uvést hospodářskou a kapitálovou situaci, v níž se v období let 1997 až 2002 nacházely ŘL, a nakolik se dalo reálně očekávat obnovení dlouhodobé životaschopnosti společnosti. Dále je nutno uvést, nakolik by byl investor působící na daném trhu ochoten poskytnout ŘL úvěry a záruky srovnatelné s těmi, které ŘL poskytl stát a banka ETVA ve státním vlastnictví. Tato banka byla jedinou institucí, která v té době poskytla ŘL úvěrový rámec. |
| --- | --- |

(35)

K posouzení množství opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, je nutno uvést hospodářskou a kapitálovou situaci, v níž se v období let 1997 až 2002 nacházely ŘL, a nakolik se dalo reálně očekávat obnovení dlouhodobé životaschopnosti společnosti. Dále je nutno uvést, nakolik by byl investor působící na daném trhu ochoten poskytnout ŘL úvěry a záruky srovnatelné s těmi, které ŘL poskytl stát a banka ETVA ve státním vlastnictví. Tato banka byla jedinou institucí, která v té době poskytla ŘL úvěrový rámec.

| (36) | Komise začíná posouzením situace v roce 1997 a následně se bude zabývat vývojem, ke kterému došlo v době do roku 2002. |
| --- | --- |

(36)

Komise začíná posouzením situace v roce 1997 a následně se bude zabývat vývojem, ke kterému došlo v době do roku 2002.

3.1.1   Situace v roce 1997

| (37) | Před vlastním posouzením je nutno ověřit, zda se Komise k dané problematice již vyjádřila ve svých minulých rozhodnutích. Za prvé, Komise připomíná, že v rozhodnutí N 401/97 a rozhodnutí C 10/94 ze dne 15. července 1997 nezpochybnila věrohodnost Řeckem předloženého obchodního plánu. Takže Komise mlčky uznala, že realizace daného plánu byla s to obnovit životaschopnost ŘL. Za druhé, v odůvodnění rozhodnutí N 401/97 se uvádí, že loděnice by financovaly část restrukturalizačního programu za pomoci bankovních úvěrů ve výši 4,67 miliard GRD, poskytnutých za tržních podmínek bez státní podpory. Nezpochybněním dosažitelnosti úvěrů Komise uznala, že společnost byla s to dosáhnout na úvěry kapitálového trhu, alespoň do zmíněné výše. Pokud by Komise dospěla k závěru, že loděnice nejsou schopny získat úvěr minimálně ve výši 4,67 miliard GRD, musela by prohlásit restrukturalizační program za neuskutečnitelný a nesměla by přiznat vysoké částky na podporu této restrukturalizace (včetně investičních pobídek). Takže Komise nemůže tímto rozhodnutím zpochybnit svá dvě předchozí rozhodnutí. |
| --- | --- |

(37)

Před vlastním posouzením je nutno ověřit, zda se Komise k dané problematice již vyjádřila ve svých minulých rozhodnutích. Za prvé, Komise připomíná, že v rozhodnutí N 401/97 a rozhodnutí C 10/94 ze dne 15. července 1997 nezpochybnila věrohodnost Řeckem předloženého obchodního plánu. Takže Komise mlčky uznala, že realizace daného plánu byla s to obnovit životaschopnost ŘL. Za druhé, v odůvodnění rozhodnutí N 401/97 se uvádí, že loděnice by financovaly část restrukturalizačního programu za pomoci bankovních úvěrů ve výši 4,67 miliard GRD, poskytnutých za tržních podmínek bez státní podpory. Nezpochybněním dosažitelnosti úvěrů Komise uznala, že společnost byla s to dosáhnout na úvěry kapitálového trhu, alespoň do zmíněné výše. Pokud by Komise dospěla k závěru, že loděnice nejsou schopny získat úvěr minimálně ve výši 4,67 miliard GRD, musela by prohlásit restrukturalizační program za neuskutečnitelný a nesměla by přiznat vysoké částky na podporu této restrukturalizace (včetně investičních pobídek). Takže Komise nemůže tímto rozhodnutím zpochybnit svá dvě předchozí rozhodnutí.

| (38) | Komise připomíná, aniž by ji zpochybňovala, nakolik vážnou byla situace loděnic v období let 1996–1997. |
| --- | --- |

(38)

Komise připomíná, aniž by ji zpochybňovala, nakolik vážnou byla situace loděnic v období let 1996–1997.

| (39) | Za prvé, co se týká materiálního vybavení, v rozhodnutí Ν 401/97 se uvádí, že zařízení loděnic je zastaralé a investiční plán byl prvním od doby postavení loděnic (24). V rozhodnutí C 10/94 se rovněž uvádí, že modernizace stávajícího zařízení je podmínkou nutnou k obnovení konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniku. Z toho lze dovodit, že obnovení životaschopnosti záviselo na rychlosti realizace investičního plánu. |
| --- | --- |

(39)

Za prvé, co se týká materiálního vybavení, v rozhodnutí Ν 401/97 se uvádí, že zařízení loděnic je zastaralé a investiční plán byl prvním od doby postavení loděnic (24). V rozhodnutí C 10/94 se rovněž uvádí, že modernizace stávajícího zařízení je podmínkou nutnou k obnovení konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniku. Z toho lze dovodit, že obnovení životaschopnosti záviselo na rychlosti realizace investičního plánu.

| (40) | Za druhé, ve vztahu k obchodním aktivitám ŘL a objemu zakázek řecké orgány přiznaly, že „v době předložení investičního plánu neměla společnost uzavřenou žádnou novou smlouvy na zhotovení, výhledově byly obchodní aktivity charakterizovány jako vysoce nejisté, bez strategického plánu a chybějících investic. Jedinou významnou činností bylo dokončování fregat typu MEKO, kterou realizovaly pro válečné námořnictvo.“ (25) Komise se vzhledem k neexistenci loďařských zakázek, když loděnice potřebovaly mít k obnovení své životaschopnosti v následujících letech zajištěný značný objem loďařských zakázek, domnívá, že obnovení životaschopnosti záviselo na rychlosti uzavření ziskových vojenských a nevojenských loďařských zakázek. |
| --- | --- |

(40)

Za druhé, ve vztahu k obchodním aktivitám ŘL a objemu zakázek řecké orgány přiznaly, že „v době předložení investičního plánu neměla společnost uzavřenou žádnou novou smlouvy na zhotovení, výhledově byly obchodní aktivity charakterizovány jako vysoce nejisté, bez strategického plánu a chybějících investic. Jedinou významnou činností bylo dokončování fregat typu MEKO, kterou realizovaly pro válečné námořnictvo.“ (25) Komise se vzhledem k neexistenci loďařských zakázek, když loděnice potřebovaly mít k obnovení své životaschopnosti v následujících letech zajištěný značný objem loďařských zakázek, domnívá, že obnovení životaschopnosti záviselo na rychlosti uzavření ziskových vojenských a nevojenských loďařských zakázek.

| (41) | Za třetí, ve vztahu k hospodářské situaci ŘL jsou v tabulce č. 1 uvedeny základní účetní údaje. Co se týká důvěryhodnosti společnosti v roce 1997, je zřejmé, že společnost disponovala velkým vlastním kapitálem (26). Jenže tento pozitivní stav byl výlučně dán hromadným odpisem dluhů, ke kterému stát přistoupil v roce 1996. Stát konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za civilní obchodní činnosti – odpis byl odsouhlasen rozhodnutím C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenskou obchodní činnost. Napohled zdravý výsledek hospodaření k 31. prosinci 1996 byl poněkud „upraven“ a v žádném případě neposkytuje důkaz, že by loděnice obnovily svou konkurenceschopnost a překonaly důsledky potíží posledních dvaceti let. Bez komplexní realizace restrukturalizačního programu by loděnice s největší pravděpodobností vykázaly ztrátu, která by v krátké době pohltila vlastní zdroje (vlastní kapitál). Je nutno vzít na vědomí, že během minulého desetiletí ŘL dvakrát vstoupily do likvidace. Z toho lze dovodit, že vlastní, kladný, kapitál by nepostačoval k tomu, aby některá banka poskytla ŘL úvěr za běžných úrokových podmínek, za nichž by úvěr nabídla zdravému podniku.

  Tabulka 1


  Číselné údaje o vlastních výkonech, zisku a vlastním kapitálu ŘL v období 1997–2005















  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 (27) | 2004 | 2005 |
| Akciový kapitál | 86 | 91 | 92 | 95 | 65 | 106 | 106 | 121 | 121 |
| Vlastní kapitál | 82 | 88 | 54 | 17 | –4 | –78 | –83 | – 111 | – 182 |
| Vlastní výkony | 74 | 83 | 30 | 59 | 55 | 89 | 112 | 130 | 198 |
| Zisk | 7 | 1 | –36 | –42 | –21 | – 115 | –1 | –45 | –71 |

(41)

Za třetí, ve vztahu k hospodářské situaci ŘL jsou v tabulce č. 1 uvedeny základní účetní údaje. Co se týká důvěryhodnosti společnosti v roce 1997, je zřejmé, že společnost disponovala velkým vlastním kapitálem (26). Jenže tento pozitivní stav byl výlučně dán hromadným odpisem dluhů, ke kterému stát přistoupil v roce 1996. Stát konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za civilní obchodní činnosti – odpis byl odsouhlasen rozhodnutím C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenskou obchodní činnost. Napohled zdravý výsledek hospodaření k 31. prosinci 1996 byl poněkud „upraven“ a v žádném případě neposkytuje důkaz, že by loděnice obnovily svou konkurenceschopnost a překonaly důsledky potíží posledních dvaceti let. Bez komplexní realizace restrukturalizačního programu by loděnice s největší pravděpodobností vykázaly ztrátu, která by v krátké době pohltila vlastní zdroje (vlastní kapitál). Je nutno vzít na vědomí, že během minulého desetiletí ŘL dvakrát vstoupily do likvidace. Z toho lze dovodit, že vlastní, kladný, kapitál by nepostačoval k tomu, aby některá banka poskytla ŘL úvěr za běžných úrokových podmínek, za nichž by úvěr nabídla zdravému podniku.

Tabulka 1

Číselné údaje o vlastních výkonech, zisku a vlastním kapitálu ŘL v období 1997–2005

(v mil. EUR)

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003 (27)

2004

2005

Akciový kapitál

86

91

92

95

65

106

106

121

121

Vlastní kapitál

82

88

54

17

–4

–78

–83

– 111

– 182

Vlastní výkony

74

83

30

59

55

89

112

130

198

Zisk

7

1

–36

–42

–21

– 115

–1

–45

–71

| (42) | Závěrem se Komise domnívá, že situace v loděnicích byla v roce 1997 i nadále problematická a podnik dosud nebyl konkurenceschopný. Přesto bylo obnovení jeho životaschopnosti možné, pokud by byl v plném rozsahu a včas realizován investiční plán a pokud by se loděnicím podařilo včas uzavřít ziskové loďařské zakázky. S ohledem na skutečnost, že obnovení životaschopnosti záviselo na nejistém vývoji obou výše uvedených předpokladů, představovalo poskytnutí úvěru ŘL v roce 1997 a v dalších letech „zvláštní riziko“. Soukromá banka by sice ŘL poskytla úvěr, ale za cenu odrážející toto zvláštní riziko. Za situace „zvláštního rizika“ se v oznámení Komise o metodě stanovování referenčních a diskontních sazeb (28) uvádí, že vhodným nástrojem pro stanovení vhodnosti a výše státní podpory je referenční sazba Řecka (tj. ATHIBOR plus 300 bazických bodů do 31. prosince 2000 a 5letá mezibankovní úroková sazba v EUR plus 75 bazických bodů od 1. ledna 2001), navýšená minimálně o 400 bazických bodů (tj. ATHIBOR plus minimálně 700 bazických bodů do 31. prosince 2000, 5letá mezibankovní úroková sazba v EUR plus 475 bazických bodů od 1. ledna 2001). Co se týká záruk, Komise posoudí stávající podporu stejným způsobem, tj. porovnáním celkové ceny zaručeného úvěru (tj. úrok, kterým banka zatížila ŘL, plus poplatek za záruky, které ŘL zaplatily poskytovateli záruky), s cenou, kterou by ŘL zaplatily v případě získání tržního úvěru (tj. referenční sazba Řecka plus minimálně 400 bazických bodů). |
| --- | --- |

(42)

Závěrem se Komise domnívá, že situace v loděnicích byla v roce 1997 i nadále problematická a podnik dosud nebyl konkurenceschopný. Přesto bylo obnovení jeho životaschopnosti možné, pokud by byl v plném rozsahu a včas realizován investiční plán a pokud by se loděnicím podařilo včas uzavřít ziskové loďařské zakázky. S ohledem na skutečnost, že obnovení životaschopnosti záviselo na nejistém vývoji obou výše uvedených předpokladů, představovalo poskytnutí úvěru ŘL v roce 1997 a v dalších letech „zvláštní riziko“. Soukromá banka by sice ŘL poskytla úvěr, ale za cenu odrážející toto zvláštní riziko. Za situace „zvláštního rizika“ se v oznámení Komise o metodě stanovování referenčních a diskontních sazeb (28) uvádí, že vhodným nástrojem pro stanovení vhodnosti a výše státní podpory je referenční sazba Řecka (tj. ATHIBOR plus 300 bazických bodů do 31. prosince 2000 a 5letá mezibankovní úroková sazba v EUR plus 75 bazických bodů od 1. ledna 2001), navýšená minimálně o 400 bazických bodů (tj. ATHIBOR plus minimálně 700 bazických bodů do 31. prosince 2000, 5letá mezibankovní úroková sazba v EUR plus 475 bazických bodů od 1. ledna 2001). Co se týká záruk, Komise posoudí stávající podporu stejným způsobem, tj. porovnáním celkové ceny zaručeného úvěru (tj. úrok, kterým banka zatížila ŘL, plus poplatek za záruky, které ŘL zaplatily poskytovateli záruky), s cenou, kterou by ŘL zaplatily v případě získání tržního úvěru (tj. referenční sazba Řecka plus minimálně 400 bazických bodů).

3.1.2   Vývoj v roce 1997

| (43) | Jak je dále vysvětleno, Komise nemůže vyloučit skutečnost, že ještě do 30. června 1999 byly ŘL schopné zajistit si úvěr za úrokovou sazbu uvedenou v předchozím oddílu (29). |
| --- | --- |

(43)

Jak je dále vysvětleno, Komise nemůže vyloučit skutečnost, že ještě do 30. června 1999 byly ŘL schopné zajistit si úvěr za úrokovou sazbu uvedenou v předchozím oddílu (29).

| (44) | ŘL dosáhly v letech 1997 a 1998 (30) malého zisku. Přesto se během těchto dvou let nepodařilo získat žádnou loďařskou zakázku (31) – vojenskou ani nevojenskou – což bylo nutnou podmínkou k zajištění dostatečných obchodních aktivit v následujících letech a k zamezení ztrát. První loďařskou zakázku na zhotovení dvou lodí pro Strintzis Line se podařilo uzavřít teprve začátkem roku 1999 (32). Dále bylo od samého počátku evidentní, že cena zakázky zdaleka nepostačuje ke krytí nákladů a tento kontrakt bude ztrátový (33). Řecké válečné loďstvo v červenci roku 1999 zadalo ŘL a HDW zakázku na dodání tří ponorek. Harmonogram dodání tří ponorek byl stanoven zhruba na deset let, celková výše zakázky dosahovala 350 miliard GRD (1 miliarda EUR), z čehož asi tři čtvrtiny připadaly HDW, která měla dodat strojní a tlakové zařízení a citlivé elektronické vybavení. Navíc měla být první ponorka plně zhotovena v loděnicích HDW v Kielu (34). Takže na této zakázce by se ŘL v prvních letech příliš nepodílela, stejně tak by měla poměrně nízký příjem (35). |
| --- | --- |

(44)

ŘL dosáhly v letech 1997 a 1998 (30) malého zisku. Přesto se během těchto dvou let nepodařilo získat žádnou loďařskou zakázku (31) – vojenskou ani nevojenskou – což bylo nutnou podmínkou k zajištění dostatečných obchodních aktivit v následujících letech a k zamezení ztrát. První loďařskou zakázku na zhotovení dvou lodí pro Strintzis Line se podařilo uzavřít teprve začátkem roku 1999 (32). Dále bylo od samého počátku evidentní, že cena zakázky zdaleka nepostačuje ke krytí nákladů a tento kontrakt bude ztrátový (33). Řecké válečné loďstvo v červenci roku 1999 zadalo ŘL a HDW zakázku na dodání tří ponorek. Harmonogram dodání tří ponorek byl stanoven zhruba na deset let, celková výše zakázky dosahovala 350 miliard GRD (1 miliarda EUR), z čehož asi tři čtvrtiny připadaly HDW, která měla dodat strojní a tlakové zařízení a citlivé elektronické vybavení. Navíc měla být první ponorka plně zhotovena v loděnicích HDW v Kielu (34). Takže na této zakázce by se ŘL v prvních letech příliš nepodílela, stejně tak by měla poměrně nízký příjem (35).

| (45) | S ohledem na skutečnost, že se v letech 1997, 1998 a během prvních měsíců roku 1999 nepodařilo získat velký a ziskový objem zakázek, muselo představenstvo společnosti, ale i každý investor po analýze stávající situace dospět minimálně během prvních měsíců roku 1999 k závěru, že loděnice nemají pro roky 1999 a 2000 dostatečné zakázkové krytí k pokrytí fixních nákladů, že v tomto období loděnice vykážou velké ztráty, které sníží vlastní kapitál na nízkou hodnotu (36). Za těchto okolností se obnovení životaschopnosti podniku nedalo očekávat (37). Mimo jiné Komise připomíná, že v první zprávě řeckých orgánů o průběhu plnění investičního plánu se uvádí, že k 30. červnu 1999 byla realizovaná pouze jeho malá část. Takže kromě obchodních neúspěchů byla v prodlení také modernizace zařízení (38). Závěrem Komise uvádí, že přepokládaný ekonomický neúspěch vedl ke střetu mezi nezávislým představenstvem loděnic (expertní slupina Brown & Root, jmenovaná v září roku 1996) a zaměstnanci/akcionáři. Konkrétně představenstvo společnosti trvalo na dalším snížení stavu zaměstnanců v důsledku nízké úrovně obchodní aktivity. Představitelé odborů odmítli tuto formu restrukturalizace a dosáhli odvolání expertní skupiny pověřené řízením podniku (39). Tyto události nastolující řídící vakuum a zdůrazňující potíže při realizaci dostatečné restrukturalizace představovaly další argument k odrazení kapitálového investora od poskytnutí úvěru ŘL. |
| --- | --- |

(45)

S ohledem na skutečnost, že se v letech 1997, 1998 a během prvních měsíců roku 1999 nepodařilo získat velký a ziskový objem zakázek, muselo představenstvo společnosti, ale i každý investor po analýze stávající situace dospět minimálně během prvních měsíců roku 1999 k závěru, že loděnice nemají pro roky 1999 a 2000 dostatečné zakázkové krytí k pokrytí fixních nákladů, že v tomto období loděnice vykážou velké ztráty, které sníží vlastní kapitál na nízkou hodnotu (36). Za těchto okolností se obnovení životaschopnosti podniku nedalo očekávat (37). Mimo jiné Komise připomíná, že v první zprávě řeckých orgánů o průběhu plnění investičního plánu se uvádí, že k 30. červnu 1999 byla realizovaná pouze jeho malá část. Takže kromě obchodních neúspěchů byla v prodlení také modernizace zařízení (38). Závěrem Komise uvádí, že přepokládaný ekonomický neúspěch vedl ke střetu mezi nezávislým představenstvem loděnic (expertní slupina Brown & Root, jmenovaná v září roku 1996) a zaměstnanci/akcionáři. Konkrétně představenstvo společnosti trvalo na dalším snížení stavu zaměstnanců v důsledku nízké úrovně obchodní aktivity. Představitelé odborů odmítli tuto formu restrukturalizace a dosáhli odvolání expertní skupiny pověřené řízením podniku (39). Tyto události nastolující řídící vakuum a zdůrazňující potíže při realizaci dostatečné restrukturalizace představovaly další argument k odrazení kapitálového investora od poskytnutí úvěru ŘL.

| (46) | Z výše uvedeného Komise dovozuje, že po 30. červnu 1999 se nedalo očekávat obnovení životaschopnosti podniku. Komise dále soudí, že po tomto datu by žádná banka nebyla ochotna poskytnout loděnicím kapitál ani s vysokým úrokem a žádná banka by nebyla ochotna poskytnout záruku ani za vysoký poplatek. Vzhledem k tomu, že ŘL by nezískala úvěr ani záruku na volném trhu, pak úvěry nebo záruky poskytnuté po 30. červnu 1999 musí být automaticky považovány za podporu. Pokud jsou tato opatření posouzena jako neoprávněná a dosud trvající, musí být záruky neprodleně zrušeny, poskytnuté úvěry musí být neprodleně splaceny. Přesto splacení úvěrů poskytnutých po 30. červnu 1999 – na základě řádného harmonogramu úvěrové smlouvy a tohoto rozhodnutí – není postačující k obnovení původního stavu, neboť ke dni splacení úvěru měly ŘL k dispozici finanční zdroje, které nemohly řádným způsobem získat na kapitálovém trhu. K obnovení původního stavy by bylo zapotřebí odstranit výhodu, jejíž výše může být stanovena přibližně, pouze s přihlédnutím k úrokům, poskytovaným na vysoce rizikové úvěry. Z toho důvodu musí Komise nařídit navrácení částky odpovídající rozdílu mezi úroky, jimiž byly ŘL skutečně zatíženy, a úroky za vysoce rizikový úvěr. Za účelem stanovení této druhé úrokové sazby Komise připomíná, že v oznámení Komise o způsobu stanovení referenční a splátkové výše úroků se uvádí, že úroková sazba za vyšší riziko může být navýšena o více než 400 bazických bodů vůči referenční sazbě, „když žádná soukromá banka není ochotna poskytnout předmětný úvěr“, jak ostatně platí v daném případě. V jiných rozhodnutích dospěla Komise k závěru, že navýšení úrokové sazby o 600 bazických bodů nad referenční sazbu reprezentovalo minimální odpovídající navýšení odpovídající této výši rizika (40). Komise konstatuje, že toto je odpovídající míra navýšení k úvěrům v daném případě. Ve vztahu ke státním podporám poskytnutým po 30. červnu 1999 Komise uplatní stejný přibližný odhad: za období od poskytnutí zaručeného úvěru do doby zrušení záruky – buď z titulu harmonogramu smlouvy o záruce, nebo z titulu tohoto rozhodnutí – Komise nařídí navrácení částky odpovídající rozdílu mezi cenou zaručeného úvěru (úroků plus uhrazený poplatek za záruku) a referenční úrokovou sazbou Řecka navýšenou o 600 bazických bodů. |
| --- | --- |

(46)

Z výše uvedeného Komise dovozuje, že po 30. červnu 1999 se nedalo očekávat obnovení životaschopnosti podniku. Komise dále soudí, že po tomto datu by žádná banka nebyla ochotna poskytnout loděnicím kapitál ani s vysokým úrokem a žádná banka by nebyla ochotna poskytnout záruku ani za vysoký poplatek. Vzhledem k tomu, že ŘL by nezískala úvěr ani záruku na volném trhu, pak úvěry nebo záruky poskytnuté po 30. červnu 1999 musí být automaticky považovány za podporu. Pokud jsou tato opatření posouzena jako neoprávněná a dosud trvající, musí být záruky neprodleně zrušeny, poskytnuté úvěry musí být neprodleně splaceny. Přesto splacení úvěrů poskytnutých po 30. červnu 1999 – na základě řádného harmonogramu úvěrové smlouvy a tohoto rozhodnutí – není postačující k obnovení původního stavu, neboť ke dni splacení úvěru měly ŘL k dispozici finanční zdroje, které nemohly řádným způsobem získat na kapitálovém trhu. K obnovení původního stavy by bylo zapotřebí odstranit výhodu, jejíž výše může být stanovena přibližně, pouze s přihlédnutím k úrokům, poskytovaným na vysoce rizikové úvěry. Z toho důvodu musí Komise nařídit navrácení částky odpovídající rozdílu mezi úroky, jimiž byly ŘL skutečně zatíženy, a úroky za vysoce rizikový úvěr. Za účelem stanovení této druhé úrokové sazby Komise připomíná, že v oznámení Komise o způsobu stanovení referenční a splátkové výše úroků se uvádí, že úroková sazba za vyšší riziko může být navýšena o více než 400 bazických bodů vůči referenční sazbě, „když žádná soukromá banka není ochotna poskytnout předmětný úvěr“, jak ostatně platí v daném případě. V jiných rozhodnutích dospěla Komise k závěru, že navýšení úrokové sazby o 600 bazických bodů nad referenční sazbu reprezentovalo minimální odpovídající navýšení odpovídající této výši rizika (40). Komise konstatuje, že toto je odpovídající míra navýšení k úvěrům v daném případě. Ve vztahu ke státním podporám poskytnutým po 30. červnu 1999 Komise uplatní stejný přibližný odhad: za období od poskytnutí zaručeného úvěru do doby zrušení záruky – buď z titulu harmonogramu smlouvy o záruce, nebo z titulu tohoto rozhodnutí – Komise nařídí navrácení částky odpovídající rozdílu mezi cenou zaručeného úvěru (úroků plus uhrazený poplatek za záruku) a referenční úrokovou sazbou Řecka navýšenou o 600 bazických bodů.

| (47) | Ve snaze o doložení svého tvrzení, že úvěry a záruky poskytnuté státem a bankou ETVA mohly získat za stejných podmínek od soukromé banky, ŘL předložily první zprávu Deloitte (41). V kapitole 5 zpráva Deloitte rozebírá důvěryhodnost ŘL v letech 1999 a následujících. Dospívá k závěru, že „podnik mohl během zkoumaného období alternativně získat úvěr nebo záruky od jiné úvěrové instituce, s níž nebyl ve spojení (tj. bez jiného, než řádného obchodního vztahu)“ (42). Komise poznamenává, že zpráva již neuvádí slučitelnost tohoto závěru se skutečností, že snaha ŘL o získání kapitálu od jiných úvěrových institucí byla marná (43). Dále Komise poznamenává, že v analýze je řada chyb (44), které mají podstatný vliv na přijatý závěr. |
| --- | --- |

(47)

Ve snaze o doložení svého tvrzení, že úvěry a záruky poskytnuté státem a bankou ETVA mohly získat za stejných podmínek od soukromé banky, ŘL předložily první zprávu Deloitte (41). V kapitole 5 zpráva Deloitte rozebírá důvěryhodnost ŘL v letech 1999 a následujících. Dospívá k závěru, že „podnik mohl během zkoumaného období alternativně získat úvěr nebo záruky od jiné úvěrové instituce, s níž nebyl ve spojení (tj. bez jiného, než řádného obchodního vztahu)“ (42). Komise poznamenává, že zpráva již neuvádí slučitelnost tohoto závěru se skutečností, že snaha ŘL o získání kapitálu od jiných úvěrových institucí byla marná (43). Dále Komise poznamenává, že v analýze je řada chyb (44), které mají podstatný vliv na přijatý závěr.

3.1.3   Analýza vztahů uvnitř skupiny

| (48) | Veškeré úvěry a záruky, na něž se vztahuje toto řízení, byly poskytnuty bankou ETVA nebo státem. Řecké orgány dovozují, že díky tomu, že ETVA a řecký stát (prostřednictvím banky ETVA) byli akcionáři ŘL, mohou být úvěry a záruky považovány za interní směnu uvnitř skupiny. K tomu Řecko předkládá dvě tvrzení:






  — | Za prvé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytuje své dceřiné společnosti úvěr za výhodných podmínek. Výhoda poskytnutá dceřiné společnosti zvyšuje cenu akcií držených mateřskou společností. I pokud by Komise dospěla k závěru, že banka ETVA a stát poskytly úvěr a záruky za cenu nižší než tržní bylo by toto akceptovatelné investorem, který by se nacházel na stejné pozici. V konečném důsledku pak tento úvěr a záruky nemohou být považovány za podporu. |
| --- | --- | --- |

(48)

Veškeré úvěry a záruky, na něž se vztahuje toto řízení, byly poskytnuty bankou ETVA nebo státem. Řecké orgány dovozují, že díky tomu, že ETVA a řecký stát (prostřednictvím banky ETVA) byli akcionáři ŘL, mohou být úvěry a záruky považovány za interní směnu uvnitř skupiny. K tomu Řecko předkládá dvě tvrzení:

—

Za prvé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytuje své dceřiné společnosti úvěr za výhodných podmínek. Výhoda poskytnutá dceřiné společnosti zvyšuje cenu akcií držených mateřskou společností. I pokud by Komise dospěla k závěru, že banka ETVA a stát poskytly úvěr a záruky za cenu nižší než tržní bylo by toto akceptovatelné investorem, který by se nacházel na stejné pozici. V konečném důsledku pak tento úvěr a záruky nemohou být považovány za podporu.

| — | Za druhé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytne úvěr dceřiné společnosti v obtížích. Poskytnutí takového úvěru je vedeno snahou o ochranu ceny akcií držených mateřskou společností. I kdyby Komise dospěla k závěru, že žádná soukromá banka by ŘL v daném období neposkytla úvěr v důsledku špatné situace loděnic, pak úvěr a záruky poskytnuté bankou ETVA a státem musí být posouzeny za těchto okolností za akceptovatelné pro soukromého investora. V konečném důsledku pak zmíněný úvěr a záruky nemohou být posuzovány jako podpora. |
| --- | --- |

—

Za druhé, je pochopitelné, když mateřská společnost poskytne úvěr dceřiné společnosti v obtížích. Poskytnutí takového úvěru je vedeno snahou o ochranu ceny akcií držených mateřskou společností. I kdyby Komise dospěla k závěru, že žádná soukromá banka by ŘL v daném období neposkytla úvěr v důsledku špatné situace loděnic, pak úvěr a záruky poskytnuté bankou ETVA a státem musí být posouzeny za těchto okolností za akceptovatelné pro soukromého investora. V konečném důsledku pak zmíněný úvěr a záruky nemohou být posuzovány jako podpora.

| (49) | Komise se domnívá, že závěry Řecka nejsou správné. |
| --- | --- |

(49)

Komise se domnívá, že závěry Řecka nejsou správné.

| (50) | Za prvé, Komise předkládá tyto dva body. V první řadě by žádný investor v tržním prostředí sám sebe neuvedl do pozice, v níž se nacházela banka ETVA. Pro ilustraci se připomíná, že banka ETVA v roce 1985, kdy koupila ŘL, byla rozvojovou bankou konající na příkaz řecké vlády, aby se zabránilo uzavření společnosti významné pro řecké hospodářství (45). Za účelem udržení ŘL při životě přistoupila banka ETVA v roce 1986 ke vkladu kapitálu, který byl Komisí posouzen jako podpora (46). V roce 1995 banka ΕΤΒΑ vlastnila v ŘL „většinový podíl 51 %“ s tvrzením, že je to „odůvodněno v zájmu národní obrany“ v souladu s ustanovením článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS. Za druhé, Komise konstatuje, že pokud budou vzata v úvahu veškerá opatření státu ve prospěch ŘL (včetně opatření přijatých bankou ETVA, přestože, jak bude dále prokázáno, tato náleží státu), a obzvláště významné státní podpory ve prospěch ŘL za období do roku 2002, je zřejmé, že v tomto období stát nejednal stejně jako investor v tržním prostředí. Neustále poskytoval velkou ekonomickou podporu k udržení ŘL při životě, což bylo velice nákladné. Takže díky tomu, že se stát (prostřednictvím banky ETVA) stal akcionářem ŘL, jednal výhradně a jen jako stát rozhodnutý zachovat činnost ŘL za každou cenu a s tím, že se nikdy nechoval jako investor v tržním prostředí, který se snaží o zisk prostřednictvím akcií ŘL, pak tvrzení, že se banka ETVA a stát chovali způsobem akceptovatelným pro investora v tržním prostředí, když nízký úrok (nebo poplatek za záruky), kterým byli zatíženi za financování (úvěry a záruky) ŘL, byl vyvážen růstem ceny akcií ŘL, ztrácí opodstatnění. S ohledem na to, že stát (včetně banky ETVA) se nikdy nechoval jako investor, který chce dosáhnout zisku, ale naopak, zaměřil se na udržení ŘL při životě za vysokou cenu, měly Řecko a ŘL minimálně doložit svá tvrzení podrobným rozborem zaměřeným na to, že jako akcionáři ŘL mohlo Řecko a banka ETVA skutečně dosáhnout jakéhosi zhodnocení kapitálu (tedy zvýšení ceny akcií společnosti) nad hodnotu „ztracených příjmů“ (tj. nepostačující úrok nebo nepostačující poplatek za záruky). Vzhledem k tomu, že takovýto rozbor nebyl předložen a ŘL a Řecko se opíraly o zmíněné zpochybnitelné tvrzení bez důkazů, Komise bez dalšího zamítá tvrzení, že se stát (včetně banky ETVA) choval jako investor v tržním prostředí, když financování poskytnuté za výhodných podmínek přispělo k navýšení ceny akcií společnosti ŘL ve výši pokrývající „ztracené příjmy“. |
| --- | --- |

(50)

Za prvé, Komise předkládá tyto dva body. V první řadě by žádný investor v tržním prostředí sám sebe neuvedl do pozice, v níž se nacházela banka ETVA. Pro ilustraci se připomíná, že banka ETVA v roce 1985, kdy koupila ŘL, byla rozvojovou bankou konající na příkaz řecké vlády, aby se zabránilo uzavření společnosti významné pro řecké hospodářství (45). Za účelem udržení ŘL při životě přistoupila banka ETVA v roce 1986 ke vkladu kapitálu, který byl Komisí posouzen jako podpora (46). V roce 1995 banka ΕΤΒΑ vlastnila v ŘL „většinový podíl 51 %“ s tvrzením, že je to „odůvodněno v zájmu národní obrany“ v souladu s ustanovením článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS. Za druhé, Komise konstatuje, že pokud budou vzata v úvahu veškerá opatření státu ve prospěch ŘL (včetně opatření přijatých bankou ETVA, přestože, jak bude dále prokázáno, tato náleží státu), a obzvláště významné státní podpory ve prospěch ŘL za období do roku 2002, je zřejmé, že v tomto období stát nejednal stejně jako investor v tržním prostředí. Neustále poskytoval velkou ekonomickou podporu k udržení ŘL při životě, což bylo velice nákladné. Takže díky tomu, že se stát (prostřednictvím banky ETVA) stal akcionářem ŘL, jednal výhradně a jen jako stát rozhodnutý zachovat činnost ŘL za každou cenu a s tím, že se nikdy nechoval jako investor v tržním prostředí, který se snaží o zisk prostřednictvím akcií ŘL, pak tvrzení, že se banka ETVA a stát chovali způsobem akceptovatelným pro investora v tržním prostředí, když nízký úrok (nebo poplatek za záruky), kterým byli zatíženi za financování (úvěry a záruky) ŘL, byl vyvážen růstem ceny akcií ŘL, ztrácí opodstatnění. S ohledem na to, že stát (včetně banky ETVA) se nikdy nechoval jako investor, který chce dosáhnout zisku, ale naopak, zaměřil se na udržení ŘL při životě za vysokou cenu, měly Řecko a ŘL minimálně doložit svá tvrzení podrobným rozborem zaměřeným na to, že jako akcionáři ŘL mohlo Řecko a banka ETVA skutečně dosáhnout jakéhosi zhodnocení kapitálu (tedy zvýšení ceny akcií společnosti) nad hodnotu „ztracených příjmů“ (tj. nepostačující úrok nebo nepostačující poplatek za záruky). Vzhledem k tomu, že takovýto rozbor nebyl předložen a ŘL a Řecko se opíraly o zmíněné zpochybnitelné tvrzení bez důkazů, Komise bez dalšího zamítá tvrzení, že se stát (včetně banky ETVA) choval jako investor v tržním prostředí, když financování poskytnuté za výhodných podmínek přispělo k navýšení ceny akcií společnosti ŘL ve výši pokrývající „ztracené příjmy“.

| (51) | Za druhé, i pokud by došlo k odmítnutí výše uvedené úvahy a byla by provedena analýza pohnutek ve vazbě k interním vztahům uvnitř skupiny (tj. případný nárůst ceny akcií společnosti ŘL), je k dispozici nesčetné množství podkladů prokazujících, že úkony, k nimž se uchýlila banka ETVA, by nebyly akceptovatelné pro investora v tržním prostředí, v jehož držení se nachází 51 % akcií ŘL. |
| --- | --- |

(51)

Za druhé, i pokud by došlo k odmítnutí výše uvedené úvahy a byla by provedena analýza pohnutek ve vazbě k interním vztahům uvnitř skupiny (tj. případný nárůst ceny akcií společnosti ŘL), je k dispozici nesčetné množství podkladů prokazujících, že úkony, k nimž se uchýlila banka ETVA, by nebyly akceptovatelné pro investora v tržním prostředí, v jehož držení se nachází 51 % akcií ŘL.

| (52) | Koncem roku 1995 bylo 49 % akcií ŘL převedeno na její zaměstnance. Cena, kterou měli zaměstnanci zaplatit za nákup akcií, byla stanovena v té době. Takže v dalších letech, kdy banka ETVA a stát zajišťovali financování ŘL za cenu nižší, než za kterou by je poskytla jiná (neprovázaná) soukromá banka, šlo 49 % navýšení ceny ŘL díky dosaženým úsporám (nižší úroky) ve prospěch ostatních akcionářů ŘL. Pouze část 51 % výhody (nižší úroky a nízké poplatky za záruky), kterou ŘL poskytla banka ETVA a stát, se jim vrátila formou navýšení ceny ŘL. Žádný investor v tržním prostředí by nepřistoupil k tomu, aby poskytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL. Aby investor v tržním prostředí nepřišel o své peníze ve prospěch ostatních investorů, požadoval by úrok ve výši, jakou by poskytly (neprovázané) soukromé banky. S ohledem na tuto skutečnost není první z tvrzení řeckých orgánů opodstatněné. |
| --- | --- |

(52)

Koncem roku 1995 bylo 49 % akcií ŘL převedeno na její zaměstnance. Cena, kterou měli zaměstnanci zaplatit za nákup akcií, byla stanovena v té době. Takže v dalších letech, kdy banka ETVA a stát zajišťovali financování ŘL za cenu nižší, než za kterou by je poskytla jiná (neprovázaná) soukromá banka, šlo 49 % navýšení ceny ŘL díky dosaženým úsporám (nižší úroky) ve prospěch ostatních akcionářů ŘL. Pouze část 51 % výhody (nižší úroky a nízké poplatky za záruky), kterou ŘL poskytla banka ETVA a stát, se jim vrátila formou navýšení ceny ŘL. Žádný investor v tržním prostředí by nepřistoupil k tomu, aby poskytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL. Aby investor v tržním prostředí nepřišel o své peníze ve prospěch ostatních investorů, požadoval by úrok ve výši, jakou by poskytly (neprovázané) soukromé banky. S ohledem na tuto skutečnost není první z tvrzení řeckých orgánů opodstatněné.

| (53) | Pro období po 30. červnu 1999, kdy by ŘL v důsledku vysokého rizika bankrotu neposkytla úvěr žádná soukromá banka, platí stejná úvaha. Konkrétně, racionální investor s podílem pouze 51 % ve společnosti by minimálně požadoval, aby ostatní akcionáři zajistili financování ve výši odpovídající podílu jejich akcií v ŘL. Pokud by ostatní akcionáři nedisponovali prostředky k poskytnutí tohoto financování, pak by se racionální investor pokusil o vyjednání financování ŘL výměnou za navýšení svého vlivu ve společnosti. Poskytnutí významných kapitálových injekcí ŘL bez podílu či účasti ostatních akcionářů odpovídá situaci, kdy jsou za velkého rizika vloženy finanční prostředky, aby byla zachráněna cena cizích akcií. Žádný investor v tržním prostředí by v obdobné situaci neposkytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL (47). S ohledem na to musí být druhé tvrzení Řecka zamítnuto. |
| --- | --- |

(53)

Pro období po 30. červnu 1999, kdy by ŘL v důsledku vysokého rizika bankrotu neposkytla úvěr žádná soukromá banka, platí stejná úvaha. Konkrétně, racionální investor s podílem pouze 51 % ve společnosti by minimálně požadoval, aby ostatní akcionáři zajistili financování ve výši odpovídající podílu jejich akcií v ŘL. Pokud by ostatní akcionáři nedisponovali prostředky k poskytnutí tohoto financování, pak by se racionální investor pokusil o vyjednání financování ŘL výměnou za navýšení svého vlivu ve společnosti. Poskytnutí významných kapitálových injekcí ŘL bez podílu či účasti ostatních akcionářů odpovídá situaci, kdy jsou za velkého rizika vloženy finanční prostředky, aby byla zachráněna cena cizích akcií. Žádný investor v tržním prostředí by v obdobné situaci neposkytl takovýto dar ostatním akcionářům ŘL (47). S ohledem na to musí být druhé tvrzení Řecka zamítnuto.

3.2   Horizontální téma č. 2: Posouzení chování banky ETVA jako chování státu

| (54) | Některé ze šestnácti podpor rozebíraných v tomto rozhodnutí nebyly poskytnuty přímo státem, ale prostřednictvím státem vlastněné banky ETVA. Vzhledem k tomu, že na jedné straně Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ odmítají posouzení těchto podpor jako státních, na straně druhé je loděnice Elefsina a banka Pireus považují za státní podporu, je nutno tuto otázku rozebrat. |
| --- | --- |

(54)

Některé ze šestnácti podpor rozebíraných v tomto rozhodnutí nebyly poskytnuty přímo státem, ale prostřednictvím státem vlastněné banky ETVA. Vzhledem k tomu, že na jedné straně Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ odmítají posouzení těchto podpor jako státních, na straně druhé je loděnice Elefsina a banka Pireus považují za státní podporu, je nutno tuto otázku rozebrat.

| (55) | Zmíněné podpory poskytla banka ETVA v letech 1996 až 2002. V souladu s judikaturou mohou být zmíněné podpory považovány za státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud měl stát kontrolu nad bankou ETVA a pokud se státní orgány „jakoukoliv formou zapojily do přijatých opatření“ (48). |
| --- | --- |

(55)

Zmíněné podpory poskytla banka ETVA v letech 1996 až 2002. V souladu s judikaturou mohou být zmíněné podpory považovány za státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, pokud měl stát kontrolu nad bankou ETVA a pokud se státní orgány „jakoukoliv formou zapojily do přijatých opatření“ (48).

| (56) | Banka ΕΤVΑ, jejíž plný název zní „Řecká banka pro průmyslový rozvoj“, vznikla v roce 1964 sloučením tří institucí (Organizace průmyslového rozvoje, Organizace pro financování průmyslového rozvoje a Organizace financování cestovního ruchu). Zákonem číslo 1369/1973 byla transformována na akciovou společnost. Od roku 1973 působí jako banka vlastněná státem. Dle konstatování Řecka (49)„hlavním cílem a posláním banky ETVA jakožto rozvojové banky byla podpora rozvoje země prostřednictvím financování produkčních činností řeckého hospodářství (cestovní ruch, průmyslová výroba atp.)“. Banka ΕΤVΑ byla v Řecku jedinou rozvojovou bankou. Sehrála významnou roli v hospodářském a regionálním rozvoji země financováním podniků, rozvojem regionální infrastruktury, poskytováním kapitálu k podnikání a účastí ve společnostech se strategickým významem pro řecké hospodářství. V roce 1995 se po hospodářském neúspěchu díky uvedeným aktivitám hlavní prioritou řecké vlády stala kapitálová revitalizace, reorganizace a modernizace banky dle pětiletého programu schváleného zákonem číslo 2359/95. Kromě vkladu vlády ve výši 427 miliard GRD byla cílem restrukturalizace realizace nového strategického zaměření, změna organizační struktury a použití moderních metod podnikání odpovídajících současné konkurenci. Kromě rozvojových aktivit od roku 1997 banka ETVA poskytovala služby komerčního bankovnictví (50). |
| --- | --- |

(56)

Banka ΕΤVΑ, jejíž plný název zní „Řecká banka pro průmyslový rozvoj“, vznikla v roce 1964 sloučením tří institucí (Organizace průmyslového rozvoje, Organizace pro financování průmyslového rozvoje a Organizace financování cestovního ruchu). Zákonem číslo 1369/1973 byla transformována na akciovou společnost. Od roku 1973 působí jako banka vlastněná státem. Dle konstatování Řecka (49)„hlavním cílem a posláním banky ETVA jakožto rozvojové banky byla podpora rozvoje země prostřednictvím financování produkčních činností řeckého hospodářství (cestovní ruch, průmyslová výroba atp.)“. Banka ΕΤVΑ byla v Řecku jedinou rozvojovou bankou. Sehrála významnou roli v hospodářském a regionálním rozvoji země financováním podniků, rozvojem regionální infrastruktury, poskytováním kapitálu k podnikání a účastí ve společnostech se strategickým významem pro řecké hospodářství. V roce 1995 se po hospodářském neúspěchu díky uvedeným aktivitám hlavní prioritou řecké vlády stala kapitálová revitalizace, reorganizace a modernizace banky dle pětiletého programu schváleného zákonem číslo 2359/95. Kromě vkladu vlády ve výši 427 miliard GRD byla cílem restrukturalizace realizace nového strategického zaměření, změna organizační struktury a použití moderních metod podnikání odpovídajících současné konkurenci. Kromě rozvojových aktivit od roku 1997 banka ETVA poskytovala služby komerčního bankovnictví (50).

| (57) | V roce 1999 stát, jenž dosud vlastnil 100 % akcií banky ETVA, rozhodl o vstupu banky na aténskou burzu cenných papírů nabídnutím 24 % akciového podílu investorům. Stát rozhodl o další privatizaci banky snížením svého podílu pod 50 % účast. V soutěži byla vybrána banka Pireus. Dne 20. března 2002 byly na banku Pireus převedeny akcie odpovídající podílu 57,7 % akcií banky ETVA (51). |
| --- | --- |

(57)

V roce 1999 stát, jenž dosud vlastnil 100 % akcií banky ETVA, rozhodl o vstupu banky na aténskou burzu cenných papírů nabídnutím 24 % akciového podílu investorům. Stát rozhodl o další privatizaci banky snížením svého podílu pod 50 % účast. V soutěži byla vybrána banka Pireus. Dne 20. března 2002 byly na banku Pireus převedeny akcie odpovídající podílu 57,7 % akcií banky ETVA (51).

| (58) | Ve věci kontroly banky ETVA státem Komise konstatuje, že do konce roku 1999 byla banka ETVA pod plnou kontrolou státu. Stát si udržel majoritní většinu až do doby převodu většiny akcií banky ETVA na banku Pireus ke dni 20. března 2002. Stát byl tedy ve stavu schopném kontrolovat činnost banky ETVA minimálně do 20. března 2002. Z toho plyne, že na opatřeních přijatých bankou ETVA se podílely státní zdroje. |
| --- | --- |

(58)

Ve věci kontroly banky ETVA státem Komise konstatuje, že do konce roku 1999 byla banka ETVA pod plnou kontrolou státu. Stát si udržel majoritní většinu až do doby převodu většiny akcií banky ETVA na banku Pireus ke dni 20. března 2002. Stát byl tedy ve stavu schopném kontrolovat činnost banky ETVA minimálně do 20. března 2002. Z toho plyne, že na opatřeních přijatých bankou ETVA se podílely státní zdroje.

| (59) | Ve věci vměšování se státu do přijímání různých opatření Komise konstatuje následující:






  — | Za prvé, Komise konstatuje, že tři z nejdůležitějších rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL nebyly přijaty nezávislým rozhodnutím vedení banky ETVA: tato rozhodnutí byla přijata vládou a banka ETVA je realizovala. Když banka ETVA v roce 1985 odkoupila krachující ŘL, bylo to rozhodnutí vlády (52). Banka ΕΤΒΑ pouze realizovala toto vládní rozhodnutí a přispěchala do ŘL s vysokým kapitálovým vkladem, který Komise vyhodnotila jako státní podporu (53). Z toho vyplývá, že od samého prvopočátku byl vztah mezi ETVA a ŘL vztahem státní podpory podniku významného pro řeckou vládu z pohledu zaměstnanosti a činností. Druhým významným rozhodnutím bylo vydání zákona číslo 2367/1995 (54) o prodeji 49 % podílu banky ETVA v ŘL zaměstnancům ŘL. Stejným zákonem byla přijata konkrétní opatření o restrukturalizaci ŘL (55) (a loděnicím poskytnuta vysoká podpora). Třetí významné rozhodnutí spočívalo v privatizaci ŘL během období 2001–2002 (banka ΕΤVΑ byla povinna prodat svůj zbývající podíl v ŘL (51 %)). Toto rozhodnutí bylo přijato usnesením číslo 14/3-1-2001 příslušného meziresortního výboru pro privatizaci a bylo uveřejněno v rámci řeckého zákona číslo 2000/91 o privatizaci. Toto se neustále opakovalo v podkladech poskytovaných zájemcům/investorům bankou Alpha Finance, která byla pověřena organizací prodeje ŘL jménem státu a prodávajících (banka ΕΤVΑ a zaměstnanci). V podkladech k soutěži ze dne 2. dubna 2001 bylo rovněž uvedeno, že stát vybere nejvhodnějšího kupce společně s prodávajícími. Takže všechna tři citovaná rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL byla přijata státem. |
| --- | --- | --- |

(59)

Ve věci vměšování se státu do přijímání různých opatření Komise konstatuje následující:

—

Za prvé, Komise konstatuje, že tři z nejdůležitějších rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL nebyly přijaty nezávislým rozhodnutím vedení banky ETVA: tato rozhodnutí byla přijata vládou a banka ETVA je realizovala. Když banka ETVA v roce 1985 odkoupila krachující ŘL, bylo to rozhodnutí vlády (52). Banka ΕΤΒΑ pouze realizovala toto vládní rozhodnutí a přispěchala do ŘL s vysokým kapitálovým vkladem, který Komise vyhodnotila jako státní podporu (53). Z toho vyplývá, že od samého prvopočátku byl vztah mezi ETVA a ŘL vztahem státní podpory podniku významného pro řeckou vládu z pohledu zaměstnanosti a činností. Druhým významným rozhodnutím bylo vydání zákona číslo 2367/1995 (54) o prodeji 49 % podílu banky ETVA v ŘL zaměstnancům ŘL. Stejným zákonem byla přijata konkrétní opatření o restrukturalizaci ŘL (55) (a loděnicím poskytnuta vysoká podpora). Třetí významné rozhodnutí spočívalo v privatizaci ŘL během období 2001–2002 (banka ΕΤVΑ byla povinna prodat svůj zbývající podíl v ŘL (51 %)). Toto rozhodnutí bylo přijato usnesením číslo 14/3-1-2001 příslušného meziresortního výboru pro privatizaci a bylo uveřejněno v rámci řeckého zákona číslo 2000/91 o privatizaci. Toto se neustále opakovalo v podkladech poskytovaných zájemcům/investorům bankou Alpha Finance, která byla pověřena organizací prodeje ŘL jménem státu a prodávajících (banka ΕΤVΑ a zaměstnanci). V podkladech k soutěži ze dne 2. dubna 2001 bylo rovněž uvedeno, že stát vybere nejvhodnějšího kupce společně s prodávajícími. Takže všechna tři citovaná rozhodnutí o účasti banky ETVA v ŘL byla přijata státem.

| — | Stát kromě přímého zasahování v uvedených třech případech poskytl v letech 1995–2002 vysoké podpory. Konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za nevojenské aktivity – odpis byl schválen rozhodnutím č. C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenské aktivity. Dle rozhodnutí N 401/97 stát měl v úmyslu poskytnout investiční pobídky ve výši 7,8 miliard GRD (22,9 milionů EUR). Během období pro podávání nabídek byl v roce 2001 vydán zákon číslo 2941/2001, kterým se uvažovalo o vysoké finanční podpoře k usnadnění privatizace ŘL (viz odstavec 33 tohoto rozhodnutí). Komise ve svém rozhodnutí N 513/01 uvádí, že se stát rozhodl poskytnout zaměstnancům 118 milionů EUR formou pobídky k usnadnění jejich rozhodnutí o dobrovolném odchodu z podniku. Vláda svým opakovaným poskytováním vysoké podpory jednoznačně prokázala svůj politický zájem o přežití ŘL (56). |
| --- | --- |

—

Stát kromě přímého zasahování v uvedených třech případech poskytl v letech 1995–2002 vysoké podpory. Konkrétně odepsal dluhy ve výši 54,52 miliard GRD (160 milionů EUR) za nevojenské aktivity – odpis byl schválen rozhodnutím č. C 10/94 – a dluhy ve výši 46,35 miliard GRD (136 milionů EUR) za vojenské aktivity. Dle rozhodnutí N 401/97 stát měl v úmyslu poskytnout investiční pobídky ve výši 7,8 miliard GRD (22,9 milionů EUR). Během období pro podávání nabídek byl v roce 2001 vydán zákon číslo 2941/2001, kterým se uvažovalo o vysoké finanční podpoře k usnadnění privatizace ŘL (viz odstavec 33 tohoto rozhodnutí). Komise ve svém rozhodnutí N 513/01 uvádí, že se stát rozhodl poskytnout zaměstnancům 118 milionů EUR formou pobídky k usnadnění jejich rozhodnutí o dobrovolném odchodu z podniku. Vláda svým opakovaným poskytováním vysoké podpory jednoznačně prokázala svůj politický zájem o přežití ŘL (56).

| — | Závěrem Komise konstatuje, že v tomto období stát ŘL přidělil významné strategické zakázky obranného charakteru, jako bylo dodání ponorek. Z tohoto pohledu bylo v zájmu státu sledovat průběh aktivit ŘL a loděnicím zajišťovat kontinuitu aktivit. |
| --- | --- |

—

Závěrem Komise konstatuje, že v tomto období stát ŘL přidělil významné strategické zakázky obranného charakteru, jako bylo dodání ponorek. Z tohoto pohledu bylo v zájmu státu sledovat průběh aktivit ŘL a loděnicím zajišťovat kontinuitu aktivit.

| (60) | Stanovením výše účasti banky ETVA v ŘL, neustálým poskytováním vysokých dotací ŘL a zadáním vojenských zakázek významných pro bezpečnost Řecka poskytla řecká vláda dostatek důkazů o svém zájmu na aktivitách ŘL a o tom, že pozorně sledovala situaci v loděnicích. Komise proto obecně dovozuje, že do doby privatizace banky ETVA v březnu roku 2002 nelze posouzení chování banky ETVA jako chování státu zpochybnit. V daných podmínkách nemohlo vedení banky ETVA vůči ŘL uplatnit úvěrovou politiku odlišnou od politiky trvalé podpory, kterou přijala řecká vláda. Konkrétně, těžko mohla banka ETVA přijmout usnesení, které by ŘL způsobilo ekonomické potíže. Například, banka ETVA nemohla za úvěr ŘL požadovat vysoký úrok (podstatně vyšší než mezibankovní úrok), neboť by to vedlo ke ztížení situace ŘL, což bylo pro vládu politicky nepřijatelné. Stejně tak banka ETVA nemohla odmítnout poskytnout ŘL požadovaný úvěr k financování jejích aktivit (57). Banka ETVA tedy neměla jinou možnost, než následovat státem nastavenou politiku vysoké a trvalé podpory ŘL. Závěrem Komise dovozuje, že veškerá opatření banky ETVA uplatněná vůči ŘL (úvěry, záruky, vklad kapitálu) byla státním zásahem, a tudíž není zapotřebí předkládat další důkazy o zásahu státu do procesu přijímání jednotlivých opatření. Komise konstatuje, že jednotlivá opatření banky ETVA jsou státním zásahem. |
| --- | --- |

(60)

Stanovením výše účasti banky ETVA v ŘL, neustálým poskytováním vysokých dotací ŘL a zadáním vojenských zakázek významných pro bezpečnost Řecka poskytla řecká vláda dostatek důkazů o svém zájmu na aktivitách ŘL a o tom, že pozorně sledovala situaci v loděnicích. Komise proto obecně dovozuje, že do doby privatizace banky ETVA v březnu roku 2002 nelze posouzení chování banky ETVA jako chování státu zpochybnit. V daných podmínkách nemohlo vedení banky ETVA vůči ŘL uplatnit úvěrovou politiku odlišnou od politiky trvalé podpory, kterou přijala řecká vláda. Konkrétně, těžko mohla banka ETVA přijmout usnesení, které by ŘL způsobilo ekonomické potíže. Například, banka ETVA nemohla za úvěr ŘL požadovat vysoký úrok (podstatně vyšší než mezibankovní úrok), neboť by to vedlo ke ztížení situace ŘL, což bylo pro vládu politicky nepřijatelné. Stejně tak banka ETVA nemohla odmítnout poskytnout ŘL požadovaný úvěr k financování jejích aktivit (57). Banka ETVA tedy neměla jinou možnost, než následovat státem nastavenou politiku vysoké a trvalé podpory ŘL. Závěrem Komise dovozuje, že veškerá opatření banky ETVA uplatněná vůči ŘL (úvěry, záruky, vklad kapitálu) byla státním zásahem, a tudíž není zapotřebí předkládat další důkazy o zásahu státu do procesu přijímání jednotlivých opatření. Komise konstatuje, že jednotlivá opatření banky ETVA jsou státním zásahem.

| (61) | Komise se dále odvolává na následující body, z nichž je možné chování banky ETVA přisoudit chování státu. |
| --- | --- |

(61)

Komise se dále odvolává na následující body, z nichž je možné chování banky ETVA přisoudit chování státu.

| (62) | Za prvé, v roce 1995 banka ETVA prodala pouze 49 % – a nikoliv 100 % – akcií ŘL zaměstnancům společnosti. „Řecko si ponechalo v souladu s článkem 10 směrnice 51 % podíl na akciích loděnic s poukazem na své vojenské zájmy v loďařském průmyslu.“ V čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 90/684/EHS se uvádí, že „kromě povinnosti prodeje loděnic dle odstavce 2 je řecká vláda oprávněna si ponechat 51 % většinový podíl v některé z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněno národní obranou“ (58). Z toho vyplývá, že 51 % podíl banky ETVA v ŘL měl státu umožnit kontrolu ŘL v zájmu obrany Řecka. Je evidentní, že vedení banky ETVA nemohlo s ŘL navázat běžné obchodní vztahy. Žádné rozhodnutí o podmínkách financování ŘL nemohlo jít proti obranným zájmům Řecka. Konkrétně, Komise se nedomnívá, že by vedení banky ETVA mohlo odmítnout financování ŘL nebo požadovat vysoký úrok za každý poskytnutý úvěr. Na závěr, pokud bylo v zájmu Řecka ochrana obranných zájmů, lze dovodit, že ve skutečnosti měla vláda přímou kontrolu nad všemi usneseními vedení ŘL a nad všemi usneseními banky ETVA o financování ŘL. |
| --- | --- |

(62)

Za prvé, v roce 1995 banka ETVA prodala pouze 49 % – a nikoliv 100 % – akcií ŘL zaměstnancům společnosti. „Řecko si ponechalo v souladu s článkem 10 směrnice 51 % podíl na akciích loděnic s poukazem na své vojenské zájmy v loďařském průmyslu.“ V čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 90/684/EHS se uvádí, že „kromě povinnosti prodeje loděnic dle odstavce 2 je řecká vláda oprávněna si ponechat 51 % většinový podíl v některé z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněno národní obranou“ (58). Z toho vyplývá, že 51 % podíl banky ETVA v ŘL měl státu umožnit kontrolu ŘL v zájmu obrany Řecka. Je evidentní, že vedení banky ETVA nemohlo s ŘL navázat běžné obchodní vztahy. Žádné rozhodnutí o podmínkách financování ŘL nemohlo jít proti obranným zájmům Řecka. Konkrétně, Komise se nedomnívá, že by vedení banky ETVA mohlo odmítnout financování ŘL nebo požadovat vysoký úrok za každý poskytnutý úvěr. Na závěr, pokud bylo v zájmu Řecka ochrana obranných zájmů, lze dovodit, že ve skutečnosti měla vláda přímou kontrolu nad všemi usneseními vedení ŘL a nad všemi usneseními banky ETVA o financování ŘL.

| (63) | Za druhé, s ohledem na poslání banky ETVA jako „rozvojové banky“, které bylo určeno státem, lze dovodit, že veškeré aktivity banky ETVA v rámci tohoto pověření náležely státu. Z judikatury plyne, že při posuzování příslušnosti opatření přijímaných společností „podstata a realizace její činnosti na trhu v běžném konkurenčním prostředí soukromých firem“ (59) může být rozhodující. Řecké orgány ostatně přiznávají, že „banka ETVA od svého vzniku nepůsobila jako běžná komerční banka, ale jako zvláštní rozvojová úvěrová instituce se zaměřením na dlouhodobé úvěry, která sehrála významnou roli při hospodářském a regionálním rozvoji země“ (60). Komise připomíná, že banka ETVA koupila ŘL v roce 1985. Vstup banky ETVA do ŘL byl realizován v rámci jejího poslání „rozvojové banky“, a nikoliv v rámci jejích obchodních aktivit, které ostatně nezapočaly před rokem 1997. Jelikož banka ETVA byla do té doby povinna podporovat ŘL z titulu působnosti „rozvojové banky“, nemohla najednou od roku 1997 přestat poskytovat ŘL požadované úvěry a záruky a připustit bankrot loděnic. Komise připomíná, že v druhé polovině 90. let získala banka ETVA licenci k provozování obchodní činnosti paralelně s rozvojovou činností, a nikoliv k náhradě těchto aktivit, v nichž byla povinna pokračovat. |
| --- | --- |

(63)

Za druhé, s ohledem na poslání banky ETVA jako „rozvojové banky“, které bylo určeno státem, lze dovodit, že veškeré aktivity banky ETVA v rámci tohoto pověření náležely státu. Z judikatury plyne, že při posuzování příslušnosti opatření přijímaných společností „podstata a realizace její činnosti na trhu v běžném konkurenčním prostředí soukromých firem“ (59) může být rozhodující. Řecké orgány ostatně přiznávají, že „banka ETVA od svého vzniku nepůsobila jako běžná komerční banka, ale jako zvláštní rozvojová úvěrová instituce se zaměřením na dlouhodobé úvěry, která sehrála významnou roli při hospodářském a regionálním rozvoji země“ (60). Komise připomíná, že banka ETVA koupila ŘL v roce 1985. Vstup banky ETVA do ŘL byl realizován v rámci jejího poslání „rozvojové banky“, a nikoliv v rámci jejích obchodních aktivit, které ostatně nezapočaly před rokem 1997. Jelikož banka ETVA byla do té doby povinna podporovat ŘL z titulu působnosti „rozvojové banky“, nemohla najednou od roku 1997 přestat poskytovat ŘL požadované úvěry a záruky a připustit bankrot loděnic. Komise připomíná, že v druhé polovině 90. let získala banka ETVA licenci k provozování obchodní činnosti paralelně s rozvojovou činností, a nikoliv k náhradě těchto aktivit, v nichž byla povinna pokračovat.

| (64) | Za třetí, podle judikatury může být „právní forma společnosti, tj. to, zda se na ni vztahuje veřejné nebo soukromé obchodní právo“ (61), rozhodující k posouzení příslušnosti. Z tohoto pohledu banka ETVA jako rozvojová banka vlastněná státem byla změřena na rozvoj země financováním řeckého hospodářství a nevztahovaly se na ni předpisy v oblasti bankovnictví (62). Teprve od 12. prosince 2000, po uvedení akcií banky ETVA na aténskou burzu cenných papírů, se vůči bance ETVA začal uplatňovat bankovní dohled platný pro komerční bankovnictví. |
| --- | --- |

(64)

Za třetí, podle judikatury může být „právní forma společnosti, tj. to, zda se na ni vztahuje veřejné nebo soukromé obchodní právo“ (61), rozhodující k posouzení příslušnosti. Z tohoto pohledu banka ETVA jako rozvojová banka vlastněná státem byla změřena na rozvoj země financováním řeckého hospodářství a nevztahovaly se na ni předpisy v oblasti bankovnictví (62). Teprve od 12. prosince 2000, po uvedení akcií banky ETVA na aténskou burzu cenných papírů, se vůči bance ETVA začal uplatňovat bankovní dohled platný pro komerční bankovnictví.

| (65) | Za čtvrté, Komise připomíná, že stát s obzvláštní pozorností sledoval vývoj aktivit ŘL v letech 1996–2002. Byl vydán zákon číslo 2359/95 o restrukturalizaci banky ETVA a v jeho rámci stát navýšil kapitál o stovky miliard GRD. V roce 1999 stát rozhodl o uvedení části akcií na aténskou burzu cenných papírů. O rok později se rozhodl privatizovat větší část kapitálu banky ETVA. Privatizace byla dokončena v roce 2002. Z toho je zřejmé, že stát se v letech 1996–2002 intenzívně zajímal o činnost banky ETVA. Úvěry a záruky, které banka ETVA poskytla ŘL, dosahovaly takové výše (63), že si vedení banky ETVA nemohlo dovolit přijmout takové rozhodnutí bez souhlasu nebo přímého příkazu svého jediného akcionáře. |
| --- | --- |

(65)

Za čtvrté, Komise připomíná, že stát s obzvláštní pozorností sledoval vývoj aktivit ŘL v letech 1996–2002. Byl vydán zákon číslo 2359/95 o restrukturalizaci banky ETVA a v jeho rámci stát navýšil kapitál o stovky miliard GRD. V roce 1999 stát rozhodl o uvedení části akcií na aténskou burzu cenných papírů. O rok později se rozhodl privatizovat větší část kapitálu banky ETVA. Privatizace byla dokončena v roce 2002. Z toho je zřejmé, že stát se v letech 1996–2002 intenzívně zajímal o činnost banky ETVA. Úvěry a záruky, které banka ETVA poskytla ŘL, dosahovaly takové výše (63), že si vedení banky ETVA nemohlo dovolit přijmout takové rozhodnutí bez souhlasu nebo přímého příkazu svého jediného akcionáře.

| (66) | V odstavci výše Komise prokázala, že v období před březnem roku 2002, tj. před prodejem banky ETVA bance Pireus, se na všech opatřeních banky ETVA podílely státní zdroje a všechna opatření ve prospěch ŘL lze přisoudit státu. Komise se nadále při posuzování jednotlivých opatření realizovaných bankou ETVA nebude prokazováním těchto dvou bodů zabývat. |
| --- | --- |

(66)

V odstavci výše Komise prokázala, že v období před březnem roku 2002, tj. před prodejem banky ETVA bance Pireus, se na všech opatřeních banky ETVA podílely státní zdroje a všechna opatření ve prospěch ŘL lze přisoudit státu. Komise se nadále při posuzování jednotlivých opatření realizovaných bankou ETVA nebude prokazováním těchto dvou bodů zabývat.

| (67) | Komise opětovně posoudí oba body v rámci posouzení opatření E18c, neboť některé strany tvrdí, že opatření bylo bankou ETVA realizováno v květnu roku 2002, tedy poté, co banku ETVA koupila banka Pireus. |
| --- | --- |

(67)

Komise opětovně posoudí oba body v rámci posouzení opatření E18c, neboť některé strany tvrdí, že opatření bylo bankou ETVA realizováno v květnu roku 2002, tedy poté, co banku ETVA koupila banka Pireus.

3.3   Horizontální téma č. 3: opatření podpory částečně financující vojenské aktivity ŘL

| (68) | Řecko ve své odpovědi na rozšíření řízení tvrdí, že řada opatření, kterými se Komise zabývala, byla realizována na podporu vojenských aktivit loděnic. Řecko tvrdí, že se na ně vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nelze je hodnotit – natož zpětně získat – dle pravidel o státní podpoře. |
| --- | --- |

(68)

Řecko ve své odpovědi na rozšíření řízení tvrdí, že řada opatření, kterými se Komise zabývala, byla realizována na podporu vojenských aktivit loděnic. Řecko tvrdí, že se na ně vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nelze je hodnotit – natož zpětně získat – dle pravidel o státní podpoře.

| (69) | Komise musí posoudit, nakolik se na některá opatření částečně nebo v plném rozsahu vztahuje článek 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(69)

Komise musí posoudit, nakolik se na některá opatření částečně nebo v plném rozsahu vztahuje článek 296 Smlouvy o ES.

| (70) | Žádný z účastníků tohoto řízení nezpochybňuje podíl ŘL na vojenských i civilních aktivitách. Hlavní civilní aktivity ŘL spočívaly v posledních patnácti letech v opravách obchodních lodí. ŘL rovněž dodaly kolejový železniční materiál a trupy obchodních lodí. Vojenské aktivity ŘL spočívaly ve výrobě a opravách lodí a dodání ponorek pro řecké válečné námořnictvo. |
| --- | --- |

(70)

Žádný z účastníků tohoto řízení nezpochybňuje podíl ŘL na vojenských i civilních aktivitách. Hlavní civilní aktivity ŘL spočívaly v posledních patnácti letech v opravách obchodních lodí. ŘL rovněž dodaly kolejový železniční materiál a trupy obchodních lodí. Vojenské aktivity ŘL spočívaly ve výrobě a opravách lodí a dodání ponorek pro řecké válečné námořnictvo.

| (71) | Komise připomíná, že v rozhodnutí o rozšíření řízení byla uvedena opatření výhradně k podpoře vojenských aktivit loděnic. V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že na tato opatření se v plném rozsahu vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nevztahují se na ně pravidla o státní podpoře. Rozhodnutí o rozšíření řízení nebylo soudně napadeno. |
| --- | --- |

(71)

Komise připomíná, že v rozhodnutí o rozšíření řízení byla uvedena opatření výhradně k podpoře vojenských aktivit loděnic. V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že na tato opatření se v plném rozsahu vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nevztahují se na ně pravidla o státní podpoře. Rozhodnutí o rozšíření řízení nebylo soudně napadeno.

| (72) | Některé ze státních podpor zmíněných v tomto rozhodnutí nebyly určeny konkrétním aktivitám, tj. nebyly poskytnuty k financování konkrétního programu. Komise musí stanovit, v jaké míře byly tyto státní podpory použity ve prospěch vojenských a v jaké míře byly použity ve prospěch civilních aktivit. Stanovení podílu je komplikováno skutečností, že ŘL nevedly oddělené účetnictví pro vojenské a civilní aktivity. Z těchto důvodů se Komise zaměří na analýzu relativního vztahu obou aktivit. Musí být stanovena relativní váha každé z aktivit. Komise připomíná, že všechny státní podpory (financování, vklad kapitálu atd.) ve prospěch ŘL (které se nevztahovaly na financování konkrétní aktivity) byly určeny ke krytí ztrát minulých let (neboli ztrát z minulých smluv) a současně umožňovaly loděnicím financování budoucích aktivit. Při stanovování využití podílu dané státní podpory ve prospěch vojenské či civilní aktivity se Komise domnívá, že analýza se nemůže omezit na pouhý výčet podílu civilních či vojenských aktivit (neboli váhu každé z aktivit) v roce poskytnutí příslušné podpory, ale musí zohlednit průměrnou hodnotu podílu těchto aktivit za relativně delší časové období. Skutečnost, že relativní váha obou aktivit se v jednotlivých letech značně liší, odůvodňuje použití průměrné hodnoty za více let. Ve skutečnosti hodnoty v jednom roce nemusí odpovídat rozdělení průměrných hodnot obou typů aktivit ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. |
| --- | --- |

(72)

Některé ze státních podpor zmíněných v tomto rozhodnutí nebyly určeny konkrétním aktivitám, tj. nebyly poskytnuty k financování konkrétního programu. Komise musí stanovit, v jaké míře byly tyto státní podpory použity ve prospěch vojenských a v jaké míře byly použity ve prospěch civilních aktivit. Stanovení podílu je komplikováno skutečností, že ŘL nevedly oddělené účetnictví pro vojenské a civilní aktivity. Z těchto důvodů se Komise zaměří na analýzu relativního vztahu obou aktivit. Musí být stanovena relativní váha každé z aktivit. Komise připomíná, že všechny státní podpory (financování, vklad kapitálu atd.) ve prospěch ŘL (které se nevztahovaly na financování konkrétní aktivity) byly určeny ke krytí ztrát minulých let (neboli ztrát z minulých smluv) a současně umožňovaly loděnicím financování budoucích aktivit. Při stanovování využití podílu dané státní podpory ve prospěch vojenské či civilní aktivity se Komise domnívá, že analýza se nemůže omezit na pouhý výčet podílu civilních či vojenských aktivit (neboli váhu každé z aktivit) v roce poskytnutí příslušné podpory, ale musí zohlednit průměrnou hodnotu podílu těchto aktivit za relativně delší časové období. Skutečnost, že relativní váha obou aktivit se v jednotlivých letech značně liší, odůvodňuje použití průměrné hodnoty za více let. Ve skutečnosti hodnoty v jednom roce nemusí odpovídat rozdělení průměrných hodnot obou typů aktivit ve střednědobém a dlouhodobém výhledu.

| (73) | V rámci řízení o navrácení podpor stanovených rozhodnutím C 40/02 za nezákonné a neslučitelné Řecko tvrdí, že civilní aktivity odpovídají 25 % a vojenské aktivity 75 % objemu aktivit ŘL. K doložení svého tvrzení Řecko předložilo údaje o člověkohodinách a objemu výkonů (v prodejních cenách) obou aktivit za období let 1997 až 2005 (64). Během tohoto řízení Řecko tyto údaje nezpochybnilo. Kromě toho Komise svým rozhodnutím N 513/01 akceptovala podíl objemu aktivit 25 % civilních / 75 % vojenských aktivit, který nebyl soudně napaden. Komise dle výše uvedeného bude nadále mít za to, že podíl civilních aktivit ŘL činí 25 % a podíl vojenských aktivit činí 75 %. |
| --- | --- |

(73)

V rámci řízení o navrácení podpor stanovených rozhodnutím C 40/02 za nezákonné a neslučitelné Řecko tvrdí, že civilní aktivity odpovídají 25 % a vojenské aktivity 75 % objemu aktivit ŘL. K doložení svého tvrzení Řecko předložilo údaje o člověkohodinách a objemu výkonů (v prodejních cenách) obou aktivit za období let 1997 až 2005 (64). Během tohoto řízení Řecko tyto údaje nezpochybnilo. Kromě toho Komise svým rozhodnutím N 513/01 akceptovala podíl objemu aktivit 25 % civilních / 75 % vojenských aktivit, který nebyl soudně napaden. Komise dle výše uvedeného bude nadále mít za to, že podíl civilních aktivit ŘL činí 25 % a podíl vojenských aktivit činí 75 %.

| (74) | Komise ve svých předchozích rozhodnutích vždy zastávala stanovisko, že na podporu vojenských aktivit ŘL nelze uplatnit pravidla o státní podpoře (65). Komise zopakovala své stanovisko v odstavcích 86 až 90 rozhodnutí o rozšíření řízení. S ohledem na to, že opatření zmiňovaná v tomto rozhodnutí byla přijata ve prospěch ŘL (ŘL jako celku) ve stejném období, které bylo posuzováno předchozími rozhodnutími, musí být vyvozen závěr, že na část opatření na podporu vojenských aktivit ŘL se rovněž tak vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nevztahují se na ni pravidla o státní podpoře. |
| --- | --- |

(74)

Komise ve svých předchozích rozhodnutích vždy zastávala stanovisko, že na podporu vojenských aktivit ŘL nelze uplatnit pravidla o státní podpoře (65). Komise zopakovala své stanovisko v odstavcích 86 až 90 rozhodnutí o rozšíření řízení. S ohledem na to, že opatření zmiňovaná v tomto rozhodnutí byla přijata ve prospěch ŘL (ŘL jako celku) ve stejném období, které bylo posuzováno předchozími rozhodnutími, musí být vyvozen závěr, že na část opatření na podporu vojenských aktivit ŘL se rovněž tak vztahuje článek 296 Smlouvy o ES a nevztahují se na ni pravidla o státní podpoře.

| (75) | Komise se při posuzování jednotlivých opatření vysloví, zda se vztahovalo výhradně na podporu civilních aktivit ŘL, nebo zda bylo ŘL poskytnuto bez stanovení konkrétního užití (66):






  — | Komise konstatuje, že pokud bylo opatření určeno k podpoře pouze civilních aktivit, nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES a opatření musí být posuzováno dle článku 87 Smlouvy o ES, |
| --- | --- | --- |

(75)

Komise se při posuzování jednotlivých opatření vysloví, zda se vztahovalo výhradně na podporu civilních aktivit ŘL, nebo zda bylo ŘL poskytnuto bez stanovení konkrétního užití (66):

—

Komise konstatuje, že pokud bylo opatření určeno k podpoře pouze civilních aktivit, nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES a opatření musí být posuzováno dle článku 87 Smlouvy o ES,

| — | Komise konstatuje, že pokud bylo opatření určeno k podpoře ŘL jako celku, pak pokud 75 % objemu aktivit loděnic představuje vojenskou výrobu, bylo 75 % státní podpory určeno k podpoře vojenských aktivit a lze na ni uplatnit článek 296 Smlouvy o ES. Zbývajících 25 % státní podpory bude podrobeno posouzení podle pravidel o státní podpoře. |
| --- | --- |

—

Komise konstatuje, že pokud bylo opatření určeno k podpoře ŘL jako celku, pak pokud 75 % objemu aktivit loděnic představuje vojenskou výrobu, bylo 75 % státní podpory určeno k podpoře vojenských aktivit a lze na ni uplatnit článek 296 Smlouvy o ES. Zbývajících 25 % státní podpory bude podrobeno posouzení podle pravidel o státní podpoře.

4.   OPATŘENÍ: POPIS, DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ, PŘIJATÉ PŘIPOMÍNKY, POSOUZENÍ A ZÁVĚRY

| (76) | Komise připomíná, že připomínky Řecka a třetích stran pokrývají široké spektrum argumentů. Pouze pro ilustraci, loděnice Elefsina v nespočetných připomínkách zaslaných Komisi vyvozují mnoho důvodů k posouzení opatření jako neslučitelné podpory. Stejně tak Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ ve svých připomínkách postupně zasílaných Komisi dokazují existenci mnoha důvodů k posouzení opatření za slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(76)

Komise připomíná, že připomínky Řecka a třetích stran pokrývají široké spektrum argumentů. Pouze pro ilustraci, loděnice Elefsina v nespočetných připomínkách zaslaných Komisi vyvozují mnoho důvodů k posouzení opatření jako neslučitelné podpory. Stejně tak Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ ve svých připomínkách postupně zasílaných Komisi dokazují existenci mnoha důvodů k posouzení opatření za slučitelná se společným trhem.

| (77) | Rozhodnutí Komise musí být podle článku 253 Smlouvy o ES odůvodněna. Komise však není povinna odpovědět na každý z argumentů předložený stranami. Toto rozhodnutí se zaměří pouze na významná témata dotčená stranami. Konkrétně, rozhodnutí se nebude zabývat některými argumenty, na které se strany odvolávají a které nejsou slučitelné s fakty, odporují argumentům předložených stejnou stranou v jiných připomínkách nebo je lze evidentně zamítnout vzhledem ke skutečným okolnostem a posouzení tímto rozhodnutím. |
| --- | --- |

(77)

Rozhodnutí Komise musí být podle článku 253 Smlouvy o ES odůvodněna. Komise však není povinna odpovědět na každý z argumentů předložený stranami. Toto rozhodnutí se zaměří pouze na významná témata dotčená stranami. Konkrétně, rozhodnutí se nebude zabývat některými argumenty, na které se strany odvolávají a které nejsou slučitelné s fakty, odporují argumentům předložených stejnou stranou v jiných připomínkách nebo je lze evidentně zamítnout vzhledem ke skutečným okolnostem a posouzení tímto rozhodnutím.

| (78) | Jelikož se toto vyšetřování zabývá značným počtem opatření, budou pro snazší orientaci a nezaměnitelnost očíslovány. Čtyři opatření zahrnutá v rozhodnutí o zahájení řízení jsou číslována jako D1 až D4. Dvanáct opatření zahrnutých v rozhodnutí o rozšíření řízení si zachovává číslovaní přidělené rozhodnutím o rozšíření řízení s přidáním předpony E. |
| --- | --- |

(78)

Jelikož se toto vyšetřování zabývá značným počtem opatření, budou pro snazší orientaci a nezaměnitelnost očíslovány. Čtyři opatření zahrnutá v rozhodnutí o zahájení řízení jsou číslována jako D1 až D4. Dvanáct opatření zahrnutých v rozhodnutí o rozšíření řízení si zachovává číslovaní přidělené rozhodnutím o rozšíření řízení s přidáním předpony E.

4.1   Neoprávněné užití investiční podpory schválené v roce 1997 (opatření D1)

4.1.1   Popis opatření

| (79) | Komise svým rozhodnutím N 401/97 schválila Řeckem oznámenou investiční podporu ve výši 7,8 miliardy GRD (22,9 milionu EUR) ze dne 20. června 1997. Tímto rozhodnutím byla podpora posouzena dle článku 6 („Investiční podpora“) kapitoly III („Podpora na restrukturalizaci“) směrnice Rady 90/684/EHS, který zní: „Investiční podpora [...] nemůže být poskytnuta [...], pokud není spojena s restrukturalizačním programem, který nevyvolá další zvýšení výrobních kapacit těchto loděnic [...]. Podpora nemůže být poskytnuta loděnicím zaměřeným na opravu lodí, pokud není spjata s restrukturalizačním programem vedoucím ke snížení celkové loďařské opravárenské kapacity příslušného členského státu“. V rozhodnutí N 401/97 je uveden obchodní plán zaměřený na obnovení konkurenceschopnosti loděnic prostřednictvím zvýšení produktivity a modernizace. První pilíř záměru je zaměřen na podstatnou reorganizaci a snížení počtu pracovníků. Konkrétně je zaměřen na snížení počtu zaměstnanců o 2 000 osob do konce roku 1997 a zavedení pružnější formy zaměstnání. Rozhodnutí N 401/97 se zmiňuje o tom, že snížení počtu pracovníků bylo již v době uveřejnění realizováno, což mělo přispět ke zvýšení produktivity. Druhý pilíř restrukturalizačního programu se zaměřuje na investiční plán s cílem náhrady původního a zastaralého zařízení za nové, moderní technologie. V rozhodnutí se uvádí, že tímto programem bude obnovena životaschopnost loděnic ke konci realizace investičního plánu v roce 2000. Celková cena investičního plánu byla stanovena na 15,62 miliardy GRD (45,9 milionu EUR). Popisná část rozhodnutí je věnována následujícímu financování: 7,81 miliardy GRD (22,9 milionu EUR) ze státní podpory, 3,13 miliardy GRD (9,2 milionu EUR) ze zvýšení akciového kapitálu a 4,67 miliardy GRD (13,7 milionu EUR) formou bankovních úvěrů. Zvýšení kapitálu mělo být zajištěno odpovídajícím podílem vkladů původní kapitálové skladby, tj. 51 % vloží banka ETVA a 49 % vloží zaměstnanci loděnic. V rozhodnutí se uvádí, že bankovní úvěry budou získány na kapitálovém trhu bez státních záruk. Komise ve svém posouzení připomíná, že podle restrukturalizačního programu se nezvyšuje výrobní kapacita loděnic a snižuje se opravárenská kapacita. Komise dále konstatuje, že rozsah podpory (50 %) je v povolených mezích pro začlenění do regionální podpory Řecka. Výše podpory je podložena rozsahem restrukturalizace. |
| --- | --- |

(79)

Komise svým rozhodnutím N 401/97 schválila Řeckem oznámenou investiční podporu ve výši 7,8 miliardy GRD (22,9 milionu EUR) ze dne 20. června 1997. Tímto rozhodnutím byla podpora posouzena dle článku 6 („Investiční podpora“) kapitoly III („Podpora na restrukturalizaci“) směrnice Rady 90/684/EHS, který zní: „Investiční podpora [...] nemůže být poskytnuta [...], pokud není spojena s restrukturalizačním programem, který nevyvolá další zvýšení výrobních kapacit těchto loděnic [...]. Podpora nemůže být poskytnuta loděnicím zaměřeným na opravu lodí, pokud není spjata s restrukturalizačním programem vedoucím ke snížení celkové loďařské opravárenské kapacity příslušného členského státu“. V rozhodnutí N 401/97 je uveden obchodní plán zaměřený na obnovení konkurenceschopnosti loděnic prostřednictvím zvýšení produktivity a modernizace. První pilíř záměru je zaměřen na podstatnou reorganizaci a snížení počtu pracovníků. Konkrétně je zaměřen na snížení počtu zaměstnanců o 2 000 osob do konce roku 1997 a zavedení pružnější formy zaměstnání. Rozhodnutí N 401/97 se zmiňuje o tom, že snížení počtu pracovníků bylo již v době uveřejnění realizováno, což mělo přispět ke zvýšení produktivity. Druhý pilíř restrukturalizačního programu se zaměřuje na investiční plán s cílem náhrady původního a zastaralého zařízení za nové, moderní technologie. V rozhodnutí se uvádí, že tímto programem bude obnovena životaschopnost loděnic ke konci realizace investičního plánu v roce 2000. Celková cena investičního plánu byla stanovena na 15,62 miliardy GRD (45,9 milionu EUR). Popisná část rozhodnutí je věnována následujícímu financování: 7,81 miliardy GRD (22,9 milionu EUR) ze státní podpory, 3,13 miliardy GRD (9,2 milionu EUR) ze zvýšení akciového kapitálu a 4,67 miliardy GRD (13,7 milionu EUR) formou bankovních úvěrů. Zvýšení kapitálu mělo být zajištěno odpovídajícím podílem vkladů původní kapitálové skladby, tj. 51 % vloží banka ETVA a 49 % vloží zaměstnanci loděnic. V rozhodnutí se uvádí, že bankovní úvěry budou získány na kapitálovém trhu bez státních záruk. Komise ve svém posouzení připomíná, že podle restrukturalizačního programu se nezvyšuje výrobní kapacita loděnic a snižuje se opravárenská kapacita. Komise dále konstatuje, že rozsah podpory (50 %) je v povolených mezích pro začlenění do regionální podpory Řecka. Výše podpory je podložena rozsahem restrukturalizace.

4.1.2   Důvody pro zahájení řízení

| (80) | Výměna dopisů mezi Řeckem a Komisí předcházející zahájení řízení je uvedena v kapitole 1 („Řízení“) tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(80)

Výměna dopisů mezi Řeckem a Komisí předcházející zahájení řízení je uvedena v kapitole 1 („Řízení“) tohoto rozhodnutí.

| (81) | Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila podezření, že došlo k neoprávněnému užití investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. Za prvé, Komise zjistila, že investiční plán byl realizován pouze částečně a se značným zpožděním. Řecké orgány po 31. prosinci 1999 opakovaně a bez dohody s Komisí prodlužovaly termín realizace investičního plánu. Za druhé, přesto že se v rozhodnutí N 401/97 uvádí, že investiční plán bude financován bankovními úvěry poskytnutými za běžných tržních podmínek bez státních záruk, zdá se, že podnik získal úvěr od banky ve vlastnictví státu s úrokovou sazbou nedopovídající tržním podmínkám a dále že byl jeden z úvěrů byl kryt státní zárukou. Za třetí, řecké orgány nepředložily výroční zprávy o plnění záměru vyžadované rozhodnutím N 401/97. S ohledem na tato tři porušení rozhodnutí N 401/97 se zdá, že došlo k neoprávněnému užití investiční podpory. |
| --- | --- |

(81)

Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila podezření, že došlo k neoprávněnému užití investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. Za prvé, Komise zjistila, že investiční plán byl realizován pouze částečně a se značným zpožděním. Řecké orgány po 31. prosinci 1999 opakovaně a bez dohody s Komisí prodlužovaly termín realizace investičního plánu. Za druhé, přesto že se v rozhodnutí N 401/97 uvádí, že investiční plán bude financován bankovními úvěry poskytnutými za běžných tržních podmínek bez státních záruk, zdá se, že podnik získal úvěr od banky ve vlastnictví státu s úrokovou sazbou nedopovídající tržním podmínkám a dále že byl jeden z úvěrů byl kryt státní zárukou. Za třetí, řecké orgány nepředložily výroční zprávy o plnění záměru vyžadované rozhodnutím N 401/97. S ohledem na tato tři porušení rozhodnutí N 401/97 se zdá, že došlo k neoprávněnému užití investiční podpory.

4.1.3   Připomínky zúčastněných stran

| (82) | Loděnice Elefsina zdůrazňují, že zemětřesení, ke kterému došlo v září roku 1999, odůvodňuje opoždění. Tedy čtyři měsíce před 31. prosincem 1999, termínem stanoveným k dokončení investičního plánu. Ke konci roku 1999 ŘL realizovaly pouze malou část investičního plánu. Z toho plyne, že ŘL evidovaly řadu významných zpoždění v realizaci záměru ještě před zemětřesením, a tudíž nemohly včas naplnit investiční plán, ani pokud by k zemětřesení nedošlo. Rovněž k privatizaci ŘL uváděné jako další důvod zpoždění došlo mnohem později po roce 1999, takže tento argument nemůže být důvodem k ospravedlnění ŘL za nedodržení rozhodnutí N 401/97. Závěrem loděnice Elefsina tvrdí, že ŘL přijetím státem zaručeného úvěru za podmínek jiných než tržních porušily ustanovení rozhodnutí N 401/97. Proto musí být tato podpora včetně investiční podpory navrácena. |
| --- | --- |

(82)

Loděnice Elefsina zdůrazňují, že zemětřesení, ke kterému došlo v září roku 1999, odůvodňuje opoždění. Tedy čtyři měsíce před 31. prosincem 1999, termínem stanoveným k dokončení investičního plánu. Ke konci roku 1999 ŘL realizovaly pouze malou část investičního plánu. Z toho plyne, že ŘL evidovaly řadu významných zpoždění v realizaci záměru ještě před zemětřesením, a tudíž nemohly včas naplnit investiční plán, ani pokud by k zemětřesení nedošlo. Rovněž k privatizaci ŘL uváděné jako další důvod zpoždění došlo mnohem později po roce 1999, takže tento argument nemůže být důvodem k ospravedlnění ŘL za nedodržení rozhodnutí N 401/97. Závěrem loděnice Elefsina tvrdí, že ŘL přijetím státem zaručeného úvěru za podmínek jiných než tržních porušily ustanovení rozhodnutí N 401/97. Proto musí být tato podpora včetně investiční podpory navrácena.

| (83) | ŘL a Řecko předložily shodné připomínky, které jsou uvedeny v následujícím oddílu. |
| --- | --- |

(83)

ŘL a Řecko předložily shodné připomínky, které jsou uvedeny v následujícím oddílu.

4.1.4   Připomínky Řecka

| (84) | Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 řecké orgány potvrzují, že původně byl termín k dokončení investičního plánu stanoven na 31. prosinec 1999. V prosinci roku 1999 provedly první kontrolu stavu realizace investičního plánu zaměřenou na výši prostředků proinvestovaných ŘL k 30. červnu 1999. Výše nákladů dosáhla 2,7 miliardy GRD (8,1 milionu EUR), což odpovídá 17,7 % celkových nákladů investičního plánu. V důsledku škod na zařízení loděnic způsobených zemětřesením dne 7. září 1999 došlo ke zpoždění a řecké orgány dne 27. července 2001 prodloužily lhůtu k dokončení investičního plánu do 31. prosince 2001. Svým rozhodnutím ze dne 28. prosince 2001 řecké orgány povolily druhé prodloužení lhůty do 30. června 2002 s odvoláním na pozastavení realizace investičního plánu kvůli privatizaci zahájené v lednu 2001, která byla dokončena k 31. březnu 2002. Při druhé kontrole řeckých orgánů v květnu 2002 bylo konstatováno, že ŘL k 31. prosinci 2001 realizovaly 9,8 miliardy GRD (28,9 milionů EUR), tj. 63 % z celkových nákladů investičního plánu. Rozhodnutím ze dne 14. června 2002 bylo schváleno další prodloužení lhůty do 30. června 2004. Rozhodnutím ze dne 23. července 2003 orgány schválily úpravu investičního plánu. Společnost požádala o odepsání některých nákladů zjištěných při druhé kontrole. Jednalo se o zálohy na investice, které se společnost rozhodla nezahrnout do investičního plánu. Celková výše realizovaných nákladů tak byla snížena na 23,3 milionu EUR, tedy na 50,75 % celkových nákladů. ŘL svým dopisem ze dne 30. června 2004 požádaly o další prodloužení termínu do 31. prosince 2004. K dnešnímu dni nebyla loděnicím investiční podpora poukázána. |
| --- | --- |

(84)

Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 řecké orgány potvrzují, že původně byl termín k dokončení investičního plánu stanoven na 31. prosinec 1999. V prosinci roku 1999 provedly první kontrolu stavu realizace investičního plánu zaměřenou na výši prostředků proinvestovaných ŘL k 30. červnu 1999. Výše nákladů dosáhla 2,7 miliardy GRD (8,1 milionu EUR), což odpovídá 17,7 % celkových nákladů investičního plánu. V důsledku škod na zařízení loděnic způsobených zemětřesením dne 7. září 1999 došlo ke zpoždění a řecké orgány dne 27. července 2001 prodloužily lhůtu k dokončení investičního plánu do 31. prosince 2001. Svým rozhodnutím ze dne 28. prosince 2001 řecké orgány povolily druhé prodloužení lhůty do 30. června 2002 s odvoláním na pozastavení realizace investičního plánu kvůli privatizaci zahájené v lednu 2001, která byla dokončena k 31. březnu 2002. Při druhé kontrole řeckých orgánů v květnu 2002 bylo konstatováno, že ŘL k 31. prosinci 2001 realizovaly 9,8 miliardy GRD (28,9 milionů EUR), tj. 63 % z celkových nákladů investičního plánu. Rozhodnutím ze dne 14. června 2002 bylo schváleno další prodloužení lhůty do 30. června 2004. Rozhodnutím ze dne 23. července 2003 orgány schválily úpravu investičního plánu. Společnost požádala o odepsání některých nákladů zjištěných při druhé kontrole. Jednalo se o zálohy na investice, které se společnost rozhodla nezahrnout do investičního plánu. Celková výše realizovaných nákladů tak byla snížena na 23,3 milionu EUR, tedy na 50,75 % celkových nákladů. ŘL svým dopisem ze dne 30. června 2004 požádaly o další prodloužení termínu do 31. prosince 2004. K dnešnímu dni nebyla loděnicím investiční podpora poukázána.

| (85) | Řecké orgány tvrdí, že schválení prodloužení termínu bylo odsouhlaseno v dobré víře a v rámci schvalovacího rozhodnutí Komise s tím, že se jednalo o již existující podporu nevyžadující samostatné oznámení. Konstatovaly, že bylo nereálné neumožnit prodloužení termínu realizace investičního plánu takového rozsahu a dopadu už s ohledem na nezkušenosti loděnic s realizací takového záměru, jak ostatně uznala ve svém schvalovacím rozhodnutí i sama Komise. Tvrdí, že Komise byla informována o prodloužení lhůty v listopadu 2002. Odsouhlasená úprava investičního plánu neměla vliv na změnu formy, podstaty a určení schválené podpory. Pouze zohlednila přizpůsobení investičního plánu novým podmínkám: privatizace loděnic, nepředvídatelná povaha nových smluvních ujednání (ponorky), zemětřesení v roce 1999 a technologický rozvoj. Řecké orgány se nezabývaly samostatně otázkou, nakolik mohlo prodloužení lhůty ovlivnit podstatu a slučitelnost podpory. Domnívají se také, že Komise musí zohlednit slučitelnost prodloužení termínu realizace investičního plánu z hlediska bodu 52 Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (67) (dále jen „pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999“). V daném případě musí být podpora posouzena jako slučitelná, neboť revidovaný investiční plán vede k obnovení životaschopnosti v přijatelné lhůtě před datem 30. června 2004. Řecké orgány tvrdí, že zpoždění nebylo způsobeno společností, ale vyšší mocí (zemětřesením v roce 1999 a privatizací společnosti). Závěrem dodávají, že nebyla porušena zásada „jednorázové podpory“, neboť podpora měla být poskytnuta v rámci stávajícího programu restrukturalizace. |
| --- | --- |

(85)

Řecké orgány tvrdí, že schválení prodloužení termínu bylo odsouhlaseno v dobré víře a v rámci schvalovacího rozhodnutí Komise s tím, že se jednalo o již existující podporu nevyžadující samostatné oznámení. Konstatovaly, že bylo nereálné neumožnit prodloužení termínu realizace investičního plánu takového rozsahu a dopadu už s ohledem na nezkušenosti loděnic s realizací takového záměru, jak ostatně uznala ve svém schvalovacím rozhodnutí i sama Komise. Tvrdí, že Komise byla informována o prodloužení lhůty v listopadu 2002. Odsouhlasená úprava investičního plánu neměla vliv na změnu formy, podstaty a určení schválené podpory. Pouze zohlednila přizpůsobení investičního plánu novým podmínkám: privatizace loděnic, nepředvídatelná povaha nových smluvních ujednání (ponorky), zemětřesení v roce 1999 a technologický rozvoj. Řecké orgány se nezabývaly samostatně otázkou, nakolik mohlo prodloužení lhůty ovlivnit podstatu a slučitelnost podpory. Domnívají se také, že Komise musí zohlednit slučitelnost prodloužení termínu realizace investičního plánu z hlediska bodu 52 Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (67) (dále jen „pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999“). V daném případě musí být podpora posouzena jako slučitelná, neboť revidovaný investiční plán vede k obnovení životaschopnosti v přijatelné lhůtě před datem 30. června 2004. Řecké orgány tvrdí, že zpoždění nebylo způsobeno společností, ale vyšší mocí (zemětřesením v roce 1999 a privatizací společnosti). Závěrem dodávají, že nebyla porušena zásada „jednorázové podpory“, neboť podpora měla být poskytnuta v rámci stávajícího programu restrukturalizace.

| (86) | Řecko se domnívá, že nepředložení výročních zpráv o průběhu realizace investičního plánu nepředstavuje závažnou překážku pro úpravu záměru. |
| --- | --- |

(86)

Řecko se domnívá, že nepředložení výročních zpráv o průběhu realizace investičního plánu nepředstavuje závažnou překážku pro úpravu záměru.

4.1.5   Posouzení

4.1.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (87) | Před vlastním posouzením slučitelnosti dle článků 87 a 88 Smlouvy o ES je zapotřebí posoudit možnost použití článku 296 Smlouvy o ES. Komise konstatuje následující: za prvé, Řecko v roce 1997 oznámilo svůj investiční plán v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Oznámením podpory Řecko přiznalo, že investiční plán byl zaměřen především na civilní aktivity ŘL (tj. opravárenská a loďařská činnost), protože pokud by se záměr vztahoval na vojenskou činnost a byl by významný z hlediska národní bezpečnosti, mohlo se Řecko již v té době odvolat na článek 296 Smlouvy o ES a nebylo by povinno dotčenou investiční podporu oznamovat (68). Navíc Řecko nezpochybnilo schvalovací rozhodnutí, kterým Komise posoudila oznámenou podporu podle pravidel o státní podpoře. Stejně tak se Řecko ve své odpovědi na zahájení řízení neodvolalo na článek 296. Výše uvedené důvody jsou postačující k dovození, že investiční plán neměl vliv na zájmy národní bezpečnosti Řecka a že každá podpora financující investiční plán může být posuzována podle pravidel o státní podpoře stanovených články 87 a 88 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(87)

Před vlastním posouzením slučitelnosti dle článků 87 a 88 Smlouvy o ES je zapotřebí posoudit možnost použití článku 296 Smlouvy o ES. Komise konstatuje následující: za prvé, Řecko v roce 1997 oznámilo svůj investiční plán v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Oznámením podpory Řecko přiznalo, že investiční plán byl zaměřen především na civilní aktivity ŘL (tj. opravárenská a loďařská činnost), protože pokud by se záměr vztahoval na vojenskou činnost a byl by významný z hlediska národní bezpečnosti, mohlo se Řecko již v té době odvolat na článek 296 Smlouvy o ES a nebylo by povinno dotčenou investiční podporu oznamovat (68). Navíc Řecko nezpochybnilo schvalovací rozhodnutí, kterým Komise posoudila oznámenou podporu podle pravidel o státní podpoře. Stejně tak se Řecko ve své odpovědi na zahájení řízení neodvolalo na článek 296. Výše uvedené důvody jsou postačující k dovození, že investiční plán neměl vliv na zájmy národní bezpečnosti Řecka a že každá podpora financující investiční plán může být posuzována podle pravidel o státní podpoře stanovených články 87 a 88 Smlouvy o ES.

4.1.5.2   Existence neoprávněného užití podpory

| (88) | Dále jsou postupně rozebrány tři výhrady rozhodnutí o zahájení řízení. |
| --- | --- |

(88)

Dále jsou postupně rozebrány tři výhrady rozhodnutí o zahájení řízení.

| (89) | Komise konstatuje, že porušení podmínky o získání úvěrů za tržních podmínek ovlivnilo slučitelnost druhého opatření, a nikoliv slučitelnost investiční podpory. Cílem této podmínky je zamezit poskytování podpory nad rámec investičního plánu (tj. zamezit kumulaci podpor, aby nedošlo k překročení rozsahu podpory schválené rozhodnutím N 401/97). V každém případě, jak je uvedeno dále v tomto rozhodnutí, Komise na podkladě jiných právních důvodů soudí, že státní podpora poskytnutá ŘL je neslučitelnou podporou a musí být navrácena. Ve vztahu k úvěrům Komise rovněž soudí, že prvek podpory musí být navrácen. Navrácením prvku podpory se dosáhne obnovení původního stavu a cena za financování ŘL nebude nižší než tržní cena. Jinými slovy, navrácením těchto částek bude dosaženo cíle rozhodnutí N 401/97, tj. zamezení poskytnutí dalších podpor prostřednictvím financování ŘL za cenu nižší než tržní. Z tohoto pohledu Komise zamítá výše uvedené tvrzení loděnic Elefsina, že musí být navrácen jak prvek podpory zahrnutý v úvěrech a zárukách, tak i investiční podpora schválená rozhodnutím N 401/97. |
| --- | --- |

(89)

Komise konstatuje, že porušení podmínky o získání úvěrů za tržních podmínek ovlivnilo slučitelnost druhého opatření, a nikoliv slučitelnost investiční podpory. Cílem této podmínky je zamezit poskytování podpory nad rámec investičního plánu (tj. zamezit kumulaci podpor, aby nedošlo k překročení rozsahu podpory schválené rozhodnutím N 401/97). V každém případě, jak je uvedeno dále v tomto rozhodnutí, Komise na podkladě jiných právních důvodů soudí, že státní podpora poskytnutá ŘL je neslučitelnou podporou a musí být navrácena. Ve vztahu k úvěrům Komise rovněž soudí, že prvek podpory musí být navrácen. Navrácením prvku podpory se dosáhne obnovení původního stavu a cena za financování ŘL nebude nižší než tržní cena. Jinými slovy, navrácením těchto částek bude dosaženo cíle rozhodnutí N 401/97, tj. zamezení poskytnutí dalších podpor prostřednictvím financování ŘL za cenu nižší než tržní. Z tohoto pohledu Komise zamítá výše uvedené tvrzení loděnic Elefsina, že musí být navrácen jak prvek podpory zahrnutý v úvěrech a zárukách, tak i investiční podpora schválená rozhodnutím N 401/97.

| (90) | O nepředložení výročních zpráv zmíněném v rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že samo o sobě nepředstavuje neoprávněné užití podpory. Nemění podstatu podpory, její dopad ani smysl investičního programu. Avšak díky tomu, že Řecko včas nedodalo tyto informace a neinformovalo Komisi o zpoždění v době, kdy k němu došlo, neumožnilo Komisi ve vhodném okamžiku přijmout rozhodnutí o vzniklé situaci. Ve svém důsledku Řecko nese tíhu důkazního břemene, že by Komise odsouhlasila postupné prodlužování lhůty k realizaci investičního programu. |
| --- | --- |

(90)

O nepředložení výročních zpráv zmíněném v rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že samo o sobě nepředstavuje neoprávněné užití podpory. Nemění podstatu podpory, její dopad ani smysl investičního programu. Avšak díky tomu, že Řecko včas nedodalo tyto informace a neinformovalo Komisi o zpoždění v době, kdy k němu došlo, neumožnilo Komisi ve vhodném okamžiku přijmout rozhodnutí o vzniklé situaci. Ve svém důsledku Řecko nese tíhu důkazního břemene, že by Komise odsouhlasila postupné prodlužování lhůty k realizaci investičního programu.

| (91) | U zdržení realizace investičního plánu představujícího hlavní výhradu rozhodnutí o zahájení řízení Komise dospěla k následujícímu závěru. Komise svým rozhodnutím N 401/97 schválila podporu k zajištění investic, které jsou „doprovázeny programem restrukturalizace“, v souladu s kapitolou III („Podpora restrukturalizace“) směrnice Rady 90/684/EHS. Podle popisné části investičního plánu rozhodnutí N 401/97, ve skutečnosti nebyl investiční plán spojen pouze s restrukturalizací. Představoval jeden ze dvou pilířů restrukturalizace, neboť v loděnicích nebyly v minulých letech provedeny investice a k obnovení konkurenceschopnosti bylo nutno nahradit „původní a zastaralé zařízení novou technologií“. Řecké orgány v bodě 2.1 svého dopisu ze dne 20. října 2004 potvrzují, že cílem investičního programu bylo obnovení konkurenceschopnosti ŘL prostřednictvím zvýšené produktivity a modernizace tak, aby se staly konkurenceschopnou firmou na národní i mezinárodní úrovni. Řecko dále potvrzuje, že cílem byla náhrada zastaralého a nepoužitelného zařízení za nové, moderní technologie. Jak ze samotného rozhodnutí N 401/97, tak i z dopisů Řecka plyne, že investiční program měl rozhodující roli při restrukturalizaci a při obnovování životaschopnosti podniku (69). S ohledem na to, že „byl spojen s programem restrukturalizace“ a měl rozhodující význam pro obnovení životaschopnosti, je evidentní, že investiční program nemohl být realizován s významným zpožděním. Naopak, měl být urychleně realizován tak, aby byla obnovena životaschopnost podniku. Komise proto schválila podporu k zajištění investičního programu, který měl být realizován v dané lhůtě, a nikoliv podporu k zajištění jiného budoucího investičního plánu. |
| --- | --- |

(91)

U zdržení realizace investičního plánu představujícího hlavní výhradu rozhodnutí o zahájení řízení Komise dospěla k následujícímu závěru. Komise svým rozhodnutím N 401/97 schválila podporu k zajištění investic, které jsou „doprovázeny programem restrukturalizace“, v souladu s kapitolou III („Podpora restrukturalizace“) směrnice Rady 90/684/EHS. Podle popisné části investičního plánu rozhodnutí N 401/97, ve skutečnosti nebyl investiční plán spojen pouze s restrukturalizací. Představoval jeden ze dvou pilířů restrukturalizace, neboť v loděnicích nebyly v minulých letech provedeny investice a k obnovení konkurenceschopnosti bylo nutno nahradit „původní a zastaralé zařízení novou technologií“. Řecké orgány v bodě 2.1 svého dopisu ze dne 20. října 2004 potvrzují, že cílem investičního programu bylo obnovení konkurenceschopnosti ŘL prostřednictvím zvýšené produktivity a modernizace tak, aby se staly konkurenceschopnou firmou na národní i mezinárodní úrovni. Řecko dále potvrzuje, že cílem byla náhrada zastaralého a nepoužitelného zařízení za nové, moderní technologie. Jak ze samotného rozhodnutí N 401/97, tak i z dopisů Řecka plyne, že investiční program měl rozhodující roli při restrukturalizaci a při obnovování životaschopnosti podniku (69). S ohledem na to, že „byl spojen s programem restrukturalizace“ a měl rozhodující význam pro obnovení životaschopnosti, je evidentní, že investiční program nemohl být realizován s významným zpožděním. Naopak, měl být urychleně realizován tak, aby byla obnovena životaschopnost podniku. Komise proto schválila podporu k zajištění investičního programu, který měl být realizován v dané lhůtě, a nikoliv podporu k zajištění jiného budoucího investičního plánu.

| (92) | Co se týká konkrétního termínu realizace uvedeného investičního programu, v rozhodnutí N 401/97 není uveden konkrétní harmonogram plnění. V rozhodnutí N 401/97 se pouze uvádí, že „loděnice dosáhne životaschopnosti na konci obchodního plánu, v roce 2000“. Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 řecké orgány uvádějí, že podle ministerského usnesení z prosince roku 2007, kterým byla dotace poskytnuta, měl být investiční program dokončen k 31. prosinci 1999 (70). Toto datum se však v rozhodnutí N 401/97 nevyskytuje. Komise dovodila, že podle rozhodnutí N 401/97 měl být investiční program dokončen nejpozději koncem roku 2000. |
| --- | --- |

(92)

Co se týká konkrétního termínu realizace uvedeného investičního programu, v rozhodnutí N 401/97 není uveden konkrétní harmonogram plnění. V rozhodnutí N 401/97 se pouze uvádí, že „loděnice dosáhne životaschopnosti na konci obchodního plánu, v roce 2000“. Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 řecké orgány uvádějí, že podle ministerského usnesení z prosince roku 2007, kterým byla dotace poskytnuta, měl být investiční program dokončen k 31. prosinci 1999 (70). Toto datum se však v rozhodnutí N 401/97 nevyskytuje. Komise dovodila, že podle rozhodnutí N 401/97 měl být investiční program dokončen nejpozději koncem roku 2000.

| (93) | S ohledem na výše uvedené Komise dospěla k závěru, že dodržení termínu 31. prosince 2000 mělo pro dosažení úspěšné realizace restrukturalizačního programu zásadní význam. Žádná investice realizovaná značně po roce 2000 by nemohla být považována za spojenou s restrukturalizačním programem, jak je uvedeno v rozhodnutí N 401/97 v souladu s požadavky směrnice Rady 90/684/EHS. |
| --- | --- |

(93)

S ohledem na výše uvedené Komise dospěla k závěru, že dodržení termínu 31. prosince 2000 mělo pro dosažení úspěšné realizace restrukturalizačního programu zásadní význam. Žádná investice realizovaná značně po roce 2000 by nemohla být považována za spojenou s restrukturalizačním programem, jak je uvedeno v rozhodnutí N 401/97 v souladu s požadavky směrnice Rady 90/684/EHS.

| (94) | Komise musí po výše provedené analýze rozhodnutí N 401/97 posoudit, nakolik by odsouhlasila prodloužení lhůty pro realizaci investic, pokud by Řecko podalo příslušnou žádost a řádně informovalo Komisi o zpoždění. Zemětřesení ze září roku 1999 způsobilo loděnicím škodu na zdech, přístřešcích, skleněných výplních, konstrukci tří budov, potrubním vedení, elektrických rozvodech, molu a kolejišti jeřábových pojezdů. Řecko tvrdí, že zemětřesením byly loděnice donuceny pozastavit realizaci investičního plánu a zabývat se odstraňováním způsobených škod. |
| --- | --- |

(94)

Komise musí po výše provedené analýze rozhodnutí N 401/97 posoudit, nakolik by odsouhlasila prodloužení lhůty pro realizaci investic, pokud by Řecko podalo příslušnou žádost a řádně informovalo Komisi o zpoždění. Zemětřesení ze září roku 1999 způsobilo loděnicím škodu na zdech, přístřešcích, skleněných výplních, konstrukci tří budov, potrubním vedení, elektrických rozvodech, molu a kolejišti jeřábových pojezdů. Řecko tvrdí, že zemětřesením byly loděnice donuceny pozastavit realizaci investičního plánu a zabývat se odstraňováním způsobených škod.

| (95) | S odůvodněním zpoždění zemětřesením požádaly loděnice v listopadu roku 2000 o první prodloužení lhůty k dokončení investičního programu do 31. prosince 2001. Otázkou zůstává, zda by Komise přijala tuto žádost, pokud by jí byla předložena. Komise připomíná, že pokud by postupovala podle bodu 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neschválila by první prodloužení, neboť restrukturalizační plán schválený v roce 1997 byl z pohledu stavu v listopadu roku 2000 nepostačující k obnovení životaschopnosti podniku a neboť v té době neexistoval alternativní plán restrukturalizace k obnovení životaschopnosti. Komise však vyjadřuje určité pochybnosti o tom, zda by použila bod 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neboť podpora nebyla schválena v rámci těchto pokynů, nebyl k dispozici „upravený“ plán, ale pouze prodloužení lhůty k dokončení investic a podle rozhodnutí N 401/97 a směrnice Rady 96/684/EHS nebyla k dispozici jednoznačná ustanovení o změně lhůty. S ohledem na to, že silné zemětřesení je událostí, za kterou nenesou odpovědnost loděnice ani řecké orgány, je mimořádnou událostí, která nemá nic společného s hospodářstvím a obchodní činností, by Komise s největší pravděpodobností uznala zpoždění v trvání několika měsíců. Kromě toho je realizace investičního plánu složitou záležitostí, která si může vyžádat několik měsíců navíc. I když prodloužení lhůty o jeden rok je značné, lze předpokládat, že by jej Komise přijala. |
| --- | --- |

(95)

S odůvodněním zpoždění zemětřesením požádaly loděnice v listopadu roku 2000 o první prodloužení lhůty k dokončení investičního programu do 31. prosince 2001. Otázkou zůstává, zda by Komise přijala tuto žádost, pokud by jí byla předložena. Komise připomíná, že pokud by postupovala podle bodu 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neschválila by první prodloužení, neboť restrukturalizační plán schválený v roce 1997 byl z pohledu stavu v listopadu roku 2000 nepostačující k obnovení životaschopnosti podniku a neboť v té době neexistoval alternativní plán restrukturalizace k obnovení životaschopnosti. Komise však vyjadřuje určité pochybnosti o tom, zda by použila bod 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neboť podpora nebyla schválena v rámci těchto pokynů, nebyl k dispozici „upravený“ plán, ale pouze prodloužení lhůty k dokončení investic a podle rozhodnutí N 401/97 a směrnice Rady 96/684/EHS nebyla k dispozici jednoznačná ustanovení o změně lhůty. S ohledem na to, že silné zemětřesení je událostí, za kterou nenesou odpovědnost loděnice ani řecké orgány, je mimořádnou událostí, která nemá nic společného s hospodářstvím a obchodní činností, by Komise s největší pravděpodobností uznala zpoždění v trvání několika měsíců. Kromě toho je realizace investičního plánu složitou záležitostí, která si může vyžádat několik měsíců navíc. I když prodloužení lhůty o jeden rok je značné, lze předpokládat, že by jej Komise přijala.

| (96) | Řecko a ŘL k odůvodnění druhého prodloužení poskytnutého řeckými orgány uvedly privatizaci loděnic, během níž byla realizace investičního plánu pozastavena (71). Jinými slovy, zpoždění realizace investičního programu bylo dáno záměrným rozhodnutím o oddálení jeho realizace. Komise v žádném případě nemůže odsouhlasit prodloužení lhůty k realizaci investičního plánu v případech záměrného rozhodnutí o přerušení jeho realizace na dobu delší než tři měsíce. Dodržení harmonogramu realizace restrukturalizačního plánu mělo podle výše dovozeného závěru zásadní význam. Komise schválila podpory k realizaci konkrétního restrukturalizačního plánu, který měl být dokončen v dané lhůtě. Komise mimochodem připomíná: pokud by prodloužení po 31. prosinci byla akceptovatelná, restrukturalizace by se natolik prodloužila, že investice realizované po tomto datu by nemohly být ve smyslu směrnice Rady 90/684/EHS chápány jako „spjaté“ s restrukturalizací započatou již v roce 1996. Restrukturalizační program schválený v roce 1997 nebyl postačující k překonání nepříznivé hospodářské situace loděnic v období po roce 2001. Navíc byla v letech 2001–2002 realizována řada významných a nových restrukturalizačních opatření nad rámec restrukturalizačního plánu uvedeného v rozhodnutí N 401/97 (např. dodatečné snížení počtu zaměstnanců). S odkazem na výše uvedené se Komise domnívá, že by neschválila prodloužení lhůty k realizaci investic po 31. prosinci 2001. |
| --- | --- |

(96)

Řecko a ŘL k odůvodnění druhého prodloužení poskytnutého řeckými orgány uvedly privatizaci loděnic, během níž byla realizace investičního plánu pozastavena (71). Jinými slovy, zpoždění realizace investičního programu bylo dáno záměrným rozhodnutím o oddálení jeho realizace. Komise v žádném případě nemůže odsouhlasit prodloužení lhůty k realizaci investičního plánu v případech záměrného rozhodnutí o přerušení jeho realizace na dobu delší než tři měsíce. Dodržení harmonogramu realizace restrukturalizačního plánu mělo podle výše dovozeného závěru zásadní význam. Komise schválila podpory k realizaci konkrétního restrukturalizačního plánu, který měl být dokončen v dané lhůtě. Komise mimochodem připomíná: pokud by prodloužení po 31. prosinci byla akceptovatelná, restrukturalizace by se natolik prodloužila, že investice realizované po tomto datu by nemohly být ve smyslu směrnice Rady 90/684/EHS chápány jako „spjaté“ s restrukturalizací započatou již v roce 1996. Restrukturalizační program schválený v roce 1997 nebyl postačující k překonání nepříznivé hospodářské situace loděnic v období po roce 2001. Navíc byla v letech 2001–2002 realizována řada významných a nových restrukturalizačních opatření nad rámec restrukturalizačního plánu uvedeného v rozhodnutí N 401/97 (např. dodatečné snížení počtu zaměstnanců). S odkazem na výše uvedené se Komise domnívá, že by neschválila prodloužení lhůty k realizaci investic po 31. prosinci 2001.

| (97) | Komise tedy soudí, že veškeré podpory k zajištění investičních nákladů realizovaných po 31. prosinci 2001 přesahují rámec použití rozhodnutí N 401/97. |
| --- | --- |

(97)

Komise tedy soudí, že veškeré podpory k zajištění investičních nákladů realizovaných po 31. prosinci 2001 přesahují rámec použití rozhodnutí N 401/97.

| (98) | Řecko tvrdí, že i v případě, kdy by Komise posoudila podporu poskytnutou ke krytí některých investičních nákladů jako podporu nad rámec použití rozhodnutí N 401/97, musí být tato podpora posouzena jako podpora slučitelná s pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Komise se musí zabývat otázkou, nakolik mohou být podpory ke krytí investičních nákladů realizovaných ŘL po 31. prosinci 2001 považovány za slučitelné. Komise připomíná, že ŘL se po 31. prosinci 2001 staly podnikem v obtížích. Například kumulovaná ztráta minulých let přesáhla hodnotu vlastního kapitálu, takže vykázal zápornou hodnotu. Jakákoliv podpora poskytnutá podniku, obzvláště podpora namodernizaci zastaralého zařízení, musí být posuzována jako restrukturalizační podpora. Přesto se Komise domnívá, že společnost nesplnila podmínky pro poskytnutí pomoci definované v pokynech pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Došlo například k porušení podmínek „jednorázové podpory“ stanovené bodem 48 pokynů, neboť Řecko již ministerským usnesením z prosince roku 1997 poskytlo ŘL podporu na restrukturalizaci. Ve skutečnosti byla investiční podpora schválena rozhodnutím N 401/97 jako podpora ve smyslu směrnice Rady 90/684/EHS a vlastním rozhodnutím N 401/97. Bod 48 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 umožňuje výjimku z ustanovení „jednorázové podpory“ v důsledku „výjimečných a neočekávaných okolností, neovlivnitelných podnikem“. Komise neshledává žádné výjimečné a neočekávané okolnosti neovlivnitelné podnikem opravňující k poskytnutí podpory ke krytí nákladů na restrukturalizaci realizovaných po 31. prosinci 2001. Konkrétně zemětřesením ze září roku 1999 lze odůvodnit, jak je výše uvedeno, částečné zpoždění realizace investičního plánu. V žádném případě však nemůže sloužit k odůvodnění zpoždění realizace investičního plánu po 31. prosinci 2001. Samotné pozastavení záměru během privatizace neodpovídá definici „výjimečných a neočekávaných okolností neovlivnitelných podnikem“. Řecko tvrdí, že nebyl porušen princip „jednorázové podpory“, neboť podpora měla být poskytnuta v rámci přizpůsobení stávajícího plánu na restrukturalizaci. S ohledem na podrobné vysvětlení Komise dovozuje, že investice realizované po 31. prosinci 2001 nejsou součástí investičního programu uvedeného v rozhodnutí N 401/97. Navíc je v bodě 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizace z roku 1999 uvedeno, že „revidovaným záměrem musí být vždy zohledněno obnovení životaschopnosti v přijatelné časové lhůtě“. Podle původního záměru měly loděnice dosáhnout obnovení své životaschopnosti do roku 2000. Komise proto dovozuje, že předpokládané obnovení životaschopnosti k červnu roku 2004 představovalo příliš velké zpoždění vůči původnímu záměru, a navíc nikoliv v přijatelné časové lhůtě. Závěrem Komise konstatuje, že přijetí tak velkého prodloužení doby k restrukturalizaci by znamenalo obcházení podmínek „jednorázové podpory“. |
| --- | --- |

(98)

Řecko tvrdí, že i v případě, kdy by Komise posoudila podporu poskytnutou ke krytí některých investičních nákladů jako podporu nad rámec použití rozhodnutí N 401/97, musí být tato podpora posouzena jako podpora slučitelná s pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Komise se musí zabývat otázkou, nakolik mohou být podpory ke krytí investičních nákladů realizovaných ŘL po 31. prosinci 2001 považovány za slučitelné. Komise připomíná, že ŘL se po 31. prosinci 2001 staly podnikem v obtížích. Například kumulovaná ztráta minulých let přesáhla hodnotu vlastního kapitálu, takže vykázal zápornou hodnotu. Jakákoliv podpora poskytnutá podniku, obzvláště podpora namodernizaci zastaralého zařízení, musí být posuzována jako restrukturalizační podpora. Přesto se Komise domnívá, že společnost nesplnila podmínky pro poskytnutí pomoci definované v pokynech pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Došlo například k porušení podmínek „jednorázové podpory“ stanovené bodem 48 pokynů, neboť Řecko již ministerským usnesením z prosince roku 1997 poskytlo ŘL podporu na restrukturalizaci. Ve skutečnosti byla investiční podpora schválena rozhodnutím N 401/97 jako podpora ve smyslu směrnice Rady 90/684/EHS a vlastním rozhodnutím N 401/97. Bod 48 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 umožňuje výjimku z ustanovení „jednorázové podpory“ v důsledku „výjimečných a neočekávaných okolností, neovlivnitelných podnikem“. Komise neshledává žádné výjimečné a neočekávané okolnosti neovlivnitelné podnikem opravňující k poskytnutí podpory ke krytí nákladů na restrukturalizaci realizovaných po 31. prosinci 2001. Konkrétně zemětřesením ze září roku 1999 lze odůvodnit, jak je výše uvedeno, částečné zpoždění realizace investičního plánu. V žádném případě však nemůže sloužit k odůvodnění zpoždění realizace investičního plánu po 31. prosinci 2001. Samotné pozastavení záměru během privatizace neodpovídá definici „výjimečných a neočekávaných okolností neovlivnitelných podnikem“. Řecko tvrdí, že nebyl porušen princip „jednorázové podpory“, neboť podpora měla být poskytnuta v rámci přizpůsobení stávajícího plánu na restrukturalizaci. S ohledem na podrobné vysvětlení Komise dovozuje, že investice realizované po 31. prosinci 2001 nejsou součástí investičního programu uvedeného v rozhodnutí N 401/97. Navíc je v bodě 52 pokynů pro záchranu a restrukturalizace z roku 1999 uvedeno, že „revidovaným záměrem musí být vždy zohledněno obnovení životaschopnosti v přijatelné časové lhůtě“. Podle původního záměru měly loděnice dosáhnout obnovení své životaschopnosti do roku 2000. Komise proto dovozuje, že předpokládané obnovení životaschopnosti k červnu roku 2004 představovalo příliš velké zpoždění vůči původnímu záměru, a navíc nikoliv v přijatelné časové lhůtě. Závěrem Komise konstatuje, že přijetí tak velkého prodloužení doby k restrukturalizaci by znamenalo obcházení podmínek „jednorázové podpory“.

| (99) | Komise tedy dovozuje, že podpory poskytnuté ve prospěch investičních nákladů do 31. prosince 2001 a vztahující se k investičnímu programu uvedenému v rozhodnutí N 401/97 byly poskytnuty v souladu s tímto rozhodnutím. Veškeré další podpory jsou mimo rozsah působnosti rozhodnutí N 401/97. Navíc jakékoliv další podpory ve prospěch dalších investičních nákladů realizovaných ŘL nejsou slučitelné se společným trhem. Vzhledem k prohlášení Řecka, že investiční podpora nebyla dosud ŘL poukázána, není důvod, aby ŘL tuto podporu navrátila. |
| --- | --- |

(99)

Komise tedy dovozuje, že podpory poskytnuté ve prospěch investičních nákladů do 31. prosince 2001 a vztahující se k investičnímu programu uvedenému v rozhodnutí N 401/97 byly poskytnuty v souladu s tímto rozhodnutím. Veškeré další podpory jsou mimo rozsah působnosti rozhodnutí N 401/97. Navíc jakékoliv další podpory ve prospěch dalších investičních nákladů realizovaných ŘL nejsou slučitelné se společným trhem. Vzhledem k prohlášení Řecka, že investiční podpora nebyla dosud ŘL poukázána, není důvod, aby ŘL tuto podporu navrátila.

4.2   Úvěr ve výši 4,67 miliardy GRD (13,72 milionu EUR) poskytnutý v roce 1999 a krytý státní zárukou (opatření D2)

4.2.1   Popis opatření

| (100) | Řecko uvádí, že osmiletý úvěr ve výši 4,67 miliardy GRD (13,72 milionu EUR) poskytla banka ETVA k financování investičního programu (72). Vláda svým usnesením ze dne 8. prosince 1999 poskytla záruku formou ročního garančního poplatku ve výši 100 bazických bodů. Úvěrová smlouva byla podepsána dne 29. prosince 1999, ŘL byla v několika splátkách v období po tomto datu do 26. října 2000 poskytnuta částka v celkové výši 12,76 milionu EUR (73) s úrokem ATHIBOR (EURIBOR k 1. lednu 2001) plus 25 bazických bodů. Státní záruky a úvěr byly 31. května 2002 prodlouženy do 30. června 2009, úroková sazba byla zvýšena o 100 bazických bodů. První úhrada splácení kapitálu byla provedena v prosinci roku 2003. |
| --- | --- |

(100)

Řecko uvádí, že osmiletý úvěr ve výši 4,67 miliardy GRD (13,72 milionu EUR) poskytla banka ETVA k financování investičního programu (72). Vláda svým usnesením ze dne 8. prosince 1999 poskytla záruku formou ročního garančního poplatku ve výši 100 bazických bodů. Úvěrová smlouva byla podepsána dne 29. prosince 1999, ŘL byla v několika splátkách v období po tomto datu do 26. října 2000 poskytnuta částka v celkové výši 12,76 milionu EUR (73) s úrokem ATHIBOR (EURIBOR k 1. lednu 2001) plus 25 bazických bodů. Státní záruky a úvěr byly 31. května 2002 prodlouženy do 30. června 2009, úroková sazba byla zvýšena o 100 bazických bodů. První úhrada splácení kapitálu byla provedena v prosinci roku 2003.

4.2.2   Důvody pro zahájení řízení

| (101) | V rozhodnutí o zahájení řízení se uvádí, že státní záruka je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelností lze vyjádřit pochybnosti. Kromě konstatování, zda je záruka podporou slučitelnou, či nikoliv, se dále v rozhodnutí N 401/97 uvádí, že k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk. Je tedy evidentní, že zmíněné rozhodnutí zakazovalo poskytnutí státních záruk jako takových. |
| --- | --- |

(101)

V rozhodnutí o zahájení řízení se uvádí, že státní záruka je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelností lze vyjádřit pochybnosti. Kromě konstatování, zda je záruka podporou slučitelnou, či nikoliv, se dále v rozhodnutí N 401/97 uvádí, že k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk. Je tedy evidentní, že zmíněné rozhodnutí zakazovalo poskytnutí státních záruk jako takových.

4.2.3   Připomínky zúčastněných stran

| (102) | Loděnice Elefsina předložily k opatřením D2, D3 a D4 tyto připomínky. Připomínají, že podle rozhodnutí N 401/97 měly být bankovní úvěry k financování ŘL získány za běžných tržních podmínek bez státních záruk. Lze prokázat, že ani jeden ze tří úvěrů nebyl poskytnut za tržních podmínek. Za prvé, tyto úvěry byly poskytnuty po konci roku 1999 a dále v době, kdy hospodářská situace ŘL byla již katastrofální a společnosti hrozilo reálné nebezpečí odebrání povolení k činnosti. Za druhé, úvěry byly poskytnuty přes evidentní neúspěšnost ŘL při realizaci restrukturalizačního/investičního plánu a přes nedodržení podmínek rozhodnutí N 401/97. Za třetí, vzhledem ke katastrofální hospodářské situaci ve společnosti na straně první a skutečnosti, že se nepodařilo zajistit úvěry za tržních podmínek na straně druhé, by se ŘL nepodařilo získat tyto úvěry v soukromém sektoru. |
| --- | --- |

(102)

Loděnice Elefsina předložily k opatřením D2, D3 a D4 tyto připomínky. Připomínají, že podle rozhodnutí N 401/97 měly být bankovní úvěry k financování ŘL získány za běžných tržních podmínek bez státních záruk. Lze prokázat, že ani jeden ze tří úvěrů nebyl poskytnut za tržních podmínek. Za prvé, tyto úvěry byly poskytnuty po konci roku 1999 a dále v době, kdy hospodářská situace ŘL byla již katastrofální a společnosti hrozilo reálné nebezpečí odebrání povolení k činnosti. Za druhé, úvěry byly poskytnuty přes evidentní neúspěšnost ŘL při realizaci restrukturalizačního/investičního plánu a přes nedodržení podmínek rozhodnutí N 401/97. Za třetí, vzhledem ke katastrofální hospodářské situaci ve společnosti na straně první a skutečnosti, že se nepodařilo zajistit úvěry za tržních podmínek na straně druhé, by se ŘL nepodařilo získat tyto úvěry v soukromém sektoru.

4.2.4   Připomínky Řecka

| (103) | Řecké orgány (i ŘL) tvrdí, že státní záruky nejsou státní podporou a byly poskytnuty za běžných tržních podmínek. Svá tvrzení opírají o podklady dále uvedené analýzy:






  — | Loděnice mohly podepsat obdobnou úvěrovou smlouvu s kteroukoliv jinou bankou při poskytnutí jiné než státní formy zajištění úvěru. Konkrétně mohly k zajištění postoupit pohledávky z významných smluv nebo zastavit část aktiv. |
| --- | --- | --- |

(103)

Řecké orgány (i ŘL) tvrdí, že státní záruky nejsou státní podporou a byly poskytnuty za běžných tržních podmínek. Svá tvrzení opírají o podklady dále uvedené analýzy:

—

Loděnice mohly podepsat obdobnou úvěrovou smlouvu s kteroukoliv jinou bankou při poskytnutí jiné než státní formy zajištění úvěru. Konkrétně mohly k zajištění postoupit pohledávky z významných smluv nebo zastavit část aktiv.

| — | Roční garanční poplatek ve výši 1 % je tržní cenou. Navíc tato cena není privilegovanou cenou, neboť řecký stát v daném období poskytl další záruky a v některých případech za mnohem nižší poplatek. |
| --- | --- |

—

Roční garanční poplatek ve výši 1 % je tržní cenou. Navíc tato cena není privilegovanou cenou, neboť řecký stát v daném období poskytl další záruky a v některých případech za mnohem nižší poplatek.

| — | I pokud by Komise dospěla k závěru, že garanční poplatek byl pod cenou tržních úroků, řecký stát jednal jako investor v tržním prostředí s tím, že jako akcionář ŘL (prostřednictvím banky ETVA) by obnovením ziskovosti společnosti v důsledku realizace investičního plánu získal prospěch. |
| --- | --- |

—

I pokud by Komise dospěla k závěru, že garanční poplatek byl pod cenou tržních úroků, řecký stát jednal jako investor v tržním prostředí s tím, že jako akcionář ŘL (prostřednictvím banky ETVA) by obnovením ziskovosti společnosti v důsledku realizace investičního plánu získal prospěch.

| — | Skutečnost podpisu úvěrové smlouvy k financování investičního plánu by měla být financující bankou a ručitelem považována za dostatečně silný argument o schopnosti ŘL splatit poskytnutý úvěr. |
| --- | --- |

—

Skutečnost podpisu úvěrové smlouvy k financování investičního plánu by měla být financující bankou a ručitelem považována za dostatečně silný argument o schopnosti ŘL splatit poskytnutý úvěr.

| — | Splácení úvěru probíhá řádně, stejně tak i úhrada poplatků za záruku. |
| --- | --- |

—

Splácení úvěru probíhá řádně, stejně tak i úhrada poplatků za záruku.

4.2.5   Posouzení

4.2.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (104) | Před vlastním posouzením slučitelnosti podpory podle článku 87 Smlouvy o ES musí být posouzena aplikovatelnost článku 296 Smlouvy o ES. Komise připomíná, že podle rozhodnutí o poskytnutí podpory byly ŘL povinny použít zaručený úvěr, včetně dalších dvou úvěrů podle rozhodnutí o zahájení řízení (tj. opatření D3 a D4) k financování investičního programu (74). Jak bylo uvedeno v závěru posuzování opatření D1, investiční program nespadá do působnosti článku 296 Smlouvy o ES. Komise se proto domnívá, že na tyto tři úvěry k financování investičního programu lze uplatnit pravidla o státní podpoře a nevztahuje se na ně článek 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(104)

Před vlastním posouzením slučitelnosti podpory podle článku 87 Smlouvy o ES musí být posouzena aplikovatelnost článku 296 Smlouvy o ES. Komise připomíná, že podle rozhodnutí o poskytnutí podpory byly ŘL povinny použít zaručený úvěr, včetně dalších dvou úvěrů podle rozhodnutí o zahájení řízení (tj. opatření D3 a D4) k financování investičního programu (74). Jak bylo uvedeno v závěru posuzování opatření D1, investiční program nespadá do působnosti článku 296 Smlouvy o ES. Komise se proto domnívá, že na tyto tři úvěry k financování investičního programu lze uplatnit pravidla o státní podpoře a nevztahuje se na ně článek 296 Smlouvy o ES.

4.2.5.2   Existence podpory

| (105) | V první řadě je nutno ověřit, zda státní záruky splňují podmínky státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(105)

V první řadě je nutno ověřit, zda státní záruky splňují podmínky státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

| (106) | Při posuzování existence podpory u jednotlivých záruk, kterými se zabývá toto rozhodnutí, Komise použije oznámení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (75) (dále jen „oznámení o zárukách“), zveřejněné v březnu 2000. To však, s odkazem na bod 1.4 oznámení, neznamená změnu politiky, pouze podrobnější rozvedení metodiky do té doby používané Komisí při posuzování záruk. Proto lze zásady stanovené v oznámení o zárukách použít také k posouzení záruk poskytnutých před březnem 2000. V souladu s tímto závěrem Komise v rozhodnutí o zahájení řízení použila k posouzení opatření D2 oznámení o zárukách. Řecko proti uplatnění těchto zásad neprotestovalo. Naopak, Řecko je také uplatnilo při hodnocení opatření D2 (76). |
| --- | --- |

(106)

Při posuzování existence podpory u jednotlivých záruk, kterými se zabývá toto rozhodnutí, Komise použije oznámení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (75) (dále jen „oznámení o zárukách“), zveřejněné v březnu 2000. To však, s odkazem na bod 1.4 oznámení, neznamená změnu politiky, pouze podrobnější rozvedení metodiky do té doby používané Komisí při posuzování záruk. Proto lze zásady stanovené v oznámení o zárukách použít také k posouzení záruk poskytnutých před březnem 2000. V souladu s tímto závěrem Komise v rozhodnutí o zahájení řízení použila k posouzení opatření D2 oznámení o zárukách. Řecko proti uplatnění těchto zásad neprotestovalo. Naopak, Řecko je také uplatnilo při hodnocení opatření D2 (76).

| (107) | Za prvé, aby se na opatření vztahovala ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí se na opatření podílet státní zdroje. To platí v případě opatření D2, neboť poskytnutím státních záruk řecký stát vystavil státní zdroje riziku. |
| --- | --- |

(107)

Za prvé, aby se na opatření vztahovala ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí se na opatření podílet státní zdroje. To platí v případě opatření D2, neboť poskytnutím státních záruk řecký stát vystavil státní zdroje riziku.

| (108) | Za druhé, je nutno stanovit, zda je opatření selektivní. Řecko tvrdí, že poskytlo jiným podnikům několik záruk rovněž za poplatek ve výši 1 %. Řecko předložilo seznam těchto podniků. Komise se domnívá, že tato skutečnost neprokazuje, že se jedná o obecné opatření. Má-li se jednat o obecné opatření, musí být otevřené všem hospodářským subjektům působícím na území členského státu. Musí k němu mít rovný přístup všechny podniky a jeho rozsah působnosti nemůže být ad hoc omezován, např. diskreční pravomocí státu poskytovat uvedené opatření nebo jinými faktory, které omezují jeho praktický účinek. Proto nelze posuzované opatření považovat za obecné. Konkrétně ze skutečnosti, že některým podnikům byly poskytnuty státní záruky, nelze dovodit, že by takové záruky mohly být poskytnuty každému podniku. Řecko neprokázalo, že všechny hospodářské subjekty mají k poskytování státních záruk rovný přístup. Navíc celá řada podniků uvedených v seznamu předloženém Řeckem je státních nebo provozujících vojenské aktivity. Je zřejmé, že soukromým podnikům by k financování jejich řádné činnosti takové záruky nebyly poskytnuty. Řecko ve skutečnosti neuvádí právní základ, na němž ministr financí dne 8. prosince 1999 rozhodl o poskytnutí záruk. Pravděpodobně tak učinil v rámci zákona číslo 2322/1995, což je selektivní opatření, jak bude vysvětleno v posouzení opatření E12b. |
| --- | --- |

(108)

Za druhé, je nutno stanovit, zda je opatření selektivní. Řecko tvrdí, že poskytlo jiným podnikům několik záruk rovněž za poplatek ve výši 1 %. Řecko předložilo seznam těchto podniků. Komise se domnívá, že tato skutečnost neprokazuje, že se jedná o obecné opatření. Má-li se jednat o obecné opatření, musí být otevřené všem hospodářským subjektům působícím na území členského státu. Musí k němu mít rovný přístup všechny podniky a jeho rozsah působnosti nemůže být ad hoc omezován, např. diskreční pravomocí státu poskytovat uvedené opatření nebo jinými faktory, které omezují jeho praktický účinek. Proto nelze posuzované opatření považovat za obecné. Konkrétně ze skutečnosti, že některým podnikům byly poskytnuty státní záruky, nelze dovodit, že by takové záruky mohly být poskytnuty každému podniku. Řecko neprokázalo, že všechny hospodářské subjekty mají k poskytování státních záruk rovný přístup. Navíc celá řada podniků uvedených v seznamu předloženém Řeckem je státních nebo provozujících vojenské aktivity. Je zřejmé, že soukromým podnikům by k financování jejich řádné činnosti takové záruky nebyly poskytnuty. Řecko ve skutečnosti neuvádí právní základ, na němž ministr financí dne 8. prosince 1999 rozhodl o poskytnutí záruk. Pravděpodobně tak učinil v rámci zákona číslo 2322/1995, což je selektivní opatření, jak bude vysvětleno v posouzení opatření E12b.

| (109) | Za třetí musí být prokázána existence výhody. V souladu s bodem 2.2.2 oznámení o zárukách, jelikož záruka byla poskytnuta před poskytnutím úvěru, a nikoliv dodatečně, není zde důkaz o podpoře ve prospěch věřitele. Posouzena musí být podpora poskytnutá dlužníkovi, a to v souladu s bodem 2.1.1 oznámení o zárukách. Řecko tvrdí, že nejde o výhodu, neboť ŘL si mohly poskytnutím bance jiné než státní záruky zajistit podobný úvěr. Komise se domnívá, že se nemusí zabývat otázkou, zda poskytnutím jiných záruk by ŘL mohly získat tento úvěr. Komise musí pouze posoudit, zda tíato konkrétní transakce řeckého státu, tj. poskytnutí záruk k úvěru bez dalšího zajištění, by byla akceptovatelná soukromým investorem v tržním prostředí. Záruky k úvěru zajištěné zástavou aktiv nebo postoupením pohledávek představují jinou transakci. Jedna z případných výhod státní záruky, v souladu s bodem 2.1.1 oznámení o zárukách, spočívá v možnosti dlužníka „poskytnout menší zajištění“. I pokud by mělo dojít k posouzení možnosti zajištění financování poskytnutím většího zajištění, Komise ve svém výroku v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí dospěla k závěru, že po 30. červnu 1999 ŘL nemohly získat úvěry nebo záruky od soukromé banky ani poskytnutím bance jakéhokoliv zajištění. Komise dospěla k závěru, že poskytnutím státní záruky v prosinci 1999 byla ŘL poskytnuta výhoda spočívající v zajištění financování, jež by podnik nebyl s to na trhu zajistit. |
| --- | --- |

(109)

Za třetí musí být prokázána existence výhody. V souladu s bodem 2.2.2 oznámení o zárukách, jelikož záruka byla poskytnuta před poskytnutím úvěru, a nikoliv dodatečně, není zde důkaz o podpoře ve prospěch věřitele. Posouzena musí být podpora poskytnutá dlužníkovi, a to v souladu s bodem 2.1.1 oznámení o zárukách. Řecko tvrdí, že nejde o výhodu, neboť ŘL si mohly poskytnutím bance jiné než státní záruky zajistit podobný úvěr. Komise se domnívá, že se nemusí zabývat otázkou, zda poskytnutím jiných záruk by ŘL mohly získat tento úvěr. Komise musí pouze posoudit, zda tíato konkrétní transakce řeckého státu, tj. poskytnutí záruk k úvěru bez dalšího zajištění, by byla akceptovatelná soukromým investorem v tržním prostředí. Záruky k úvěru zajištěné zástavou aktiv nebo postoupením pohledávek představují jinou transakci. Jedna z případných výhod státní záruky, v souladu s bodem 2.1.1 oznámení o zárukách, spočívá v možnosti dlužníka „poskytnout menší zajištění“. I pokud by mělo dojít k posouzení možnosti zajištění financování poskytnutím většího zajištění, Komise ve svém výroku v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí dospěla k závěru, že po 30. červnu 1999 ŘL nemohly získat úvěry nebo záruky od soukromé banky ani poskytnutím bance jakéhokoliv zajištění. Komise dospěla k závěru, že poskytnutím státní záruky v prosinci 1999 byla ŘL poskytnuta výhoda spočívající v zajištění financování, jež by podnik nebyl s to na trhu zajistit.

| (110) | Řecko dále tvrdí, že poplatek za poskytnutí záruk ve výši 1 % představoval tržní cenu, a tudíž není výhodou. Komise připomíná, že Řecko nepředložilo podklady, z nichž by plynulo, že by banky byly ochotny poskytovat záruky za uvedenou cenu. Řecko pouze předložilo seznam záruk poskytnutých v té době řeckým státem za stejnou cenu. Komise nechápe, jak by tento seznam státních záruk mohl prokázat, že poplatek za záruky poskytnuté ŘL odpovídá tržním podmínkám a není státní podporou. Daný seznam pak nemůže být považován za „režim státní záruky bez státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1“, neboť jak plyne ze záruky poskytnuté ŘL, není splněna řada podmínek bodu 4.3 oznámení o zárukách. Navíc, i pokud by poplatek za záruky ve výši 1 % odpovídal tržním podmínkám pro jiné (zdravé) společnosti, automaticky by jeho výše neodpovídala podmínkám platným pro podnik v obtížích jako ŘL. |
| --- | --- |

(110)

Řecko dále tvrdí, že poplatek za poskytnutí záruk ve výši 1 % představoval tržní cenu, a tudíž není výhodou. Komise připomíná, že Řecko nepředložilo podklady, z nichž by plynulo, že by banky byly ochotny poskytovat záruky za uvedenou cenu. Řecko pouze předložilo seznam záruk poskytnutých v té době řeckým státem za stejnou cenu. Komise nechápe, jak by tento seznam státních záruk mohl prokázat, že poplatek za záruky poskytnuté ŘL odpovídá tržním podmínkám a není státní podporou. Daný seznam pak nemůže být považován za „režim státní záruky bez státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1“, neboť jak plyne ze záruky poskytnuté ŘL, není splněna řada podmínek bodu 4.3 oznámení o zárukách. Navíc, i pokud by poplatek za záruky ve výši 1 % odpovídal tržním podmínkám pro jiné (zdravé) společnosti, automaticky by jeho výše neodpovídala podmínkám platným pro podnik v obtížích jako ŘL.

| (111) | Argument, že poplatek za záruku za cenu nižší než tržní by mohl být akceptovatelný pro soukromého investora za obdobných okolností, neboť řecký stát byl akcionářem ŘL, byl Komisí zamítnut v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(111)

Argument, že poplatek za záruku za cenu nižší než tržní by mohl být akceptovatelný pro soukromého investora za obdobných okolností, neboť řecký stát byl akcionářem ŘL, byl Komisí zamítnut v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí.

| (112) | V bodě 3.1 se dále uvádí, že po 30. červnu 1999 byl k dispozici dostatek informací k dovození, že se ŘL nepodařilo zajistit dostatek loďařských kontraktů k obnovení své životaschopnosti a že v letech 1999 a 2000 zaznamenají značné ztráty. V podstatě přesto, že úvěr byl poskytnut k financování investičního plánu schváleného Komisí v roce 1997, mohl přispět k uklidnění investora ještě v roce 1997 a v roce 1998, ale v roce 1999 nemohl přispět k uklidnění žádné banky již s ohledem na očekávaný neúspěch realizace investičního plánu. Tento argument Řecka musí být proto zamítnut. |
| --- | --- |

(112)

V bodě 3.1 se dále uvádí, že po 30. červnu 1999 byl k dispozici dostatek informací k dovození, že se ŘL nepodařilo zajistit dostatek loďařských kontraktů k obnovení své životaschopnosti a že v letech 1999 a 2000 zaznamenají značné ztráty. V podstatě přesto, že úvěr byl poskytnut k financování investičního plánu schváleného Komisí v roce 1997, mohl přispět k uklidnění investora ještě v roce 1997 a v roce 1998, ale v roce 1999 nemohl přispět k uklidnění žádné banky již s ohledem na očekávaný neúspěch realizace investičního plánu. Tento argument Řecka musí být proto zamítnut.

| (113) | A konečně, Komise nechápe, jak skutečnost uvedená Řeckem, že úvěr je splácen v souladu se smluvními podmínkami, prokazuje, že dotyčný úvěr by poskytla soukromá banka. Ve skutečnosti je podstatná situace a informace dostupné v době poskytnutí záruky (77). Komise mimo jiné konstatuje, že podle dostupných informací v době poskytnutí záruky, na jejichž základě se dalo očekávat, že loděnice v následujících letech zaznamenají značné ztráty, loděnice skutečně v následujících letech zaznamenaly ztráty, v jejichž důsledku vykazovalo čisté jmění zápornou hodnotu. Takže ŘL přežily (a jsou schopny splácet úvěr) výlučně a jen díky stálé pomoci formou státní podpory. |
| --- | --- |

(113)

A konečně, Komise nechápe, jak skutečnost uvedená Řeckem, že úvěr je splácen v souladu se smluvními podmínkami, prokazuje, že dotyčný úvěr by poskytla soukromá banka. Ve skutečnosti je podstatná situace a informace dostupné v době poskytnutí záruky (77). Komise mimo jiné konstatuje, že podle dostupných informací v době poskytnutí záruky, na jejichž základě se dalo očekávat, že loděnice v následujících letech zaznamenají značné ztráty, loděnice skutečně v následujících letech zaznamenaly ztráty, v jejichž důsledku vykazovalo čisté jmění zápornou hodnotu. Takže ŘL přežily (a jsou schopny splácet úvěr) výlučně a jen díky stálé pomoci formou státní podpory.

| (114) | Komise má z těchto důvodů za to, že tímto opatřením byla ŘL poskytnuta výhoda. |
| --- | --- |

(114)

Komise má z těchto důvodů za to, že tímto opatřením byla ŘL poskytnuta výhoda.

| (115) | Tato selektivní výhoda narušuje hospodářskou soutěž, neboť poskytuje financování ŘL v době, kdy společnost by na trhu jednak nedosáhla na financování a jednak měla potíže. Opatření přispělo k zachování ŘL a k financování jejich aktivit. Vzhledem k tomu, že někteří z konkurentů ŘL působí v jiných členských státech (78), toto narušení hospodářské soutěže má vliv na obchod mezi členskými státy (79). |
| --- | --- |

(115)

Tato selektivní výhoda narušuje hospodářskou soutěž, neboť poskytuje financování ŘL v době, kdy společnost by na trhu jednak nedosáhla na financování a jednak měla potíže. Opatření přispělo k zachování ŘL a k financování jejich aktivit. Vzhledem k tomu, že někteří z konkurentů ŘL působí v jiných členských státech (78), toto narušení hospodářské soutěže má vliv na obchod mezi členskými státy (79).

| (116) | Jelikož jsou naplněna všechna ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, představuje poskytnutá záruka státní podporu. Jelikož byla poskytnuta v rozporu s požadavkem stanoveným v čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(116)

Jelikož jsou naplněna všechna ustanovení čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, představuje poskytnutá záruka státní podporu. Jelikož byla poskytnuta v rozporu s požadavkem stanoveným v čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, představuje neoprávněnou podporu.

| (117) | Jelikož Komise tímto prokázala, že poskytnutí selektivní výhody ŘL narušuje hospodářskou soutěž a obchod, nebude nadále opakovaně při posuzování ostatních opatření rozebírat existenci narušení hospodářské soutěže a obchodu. |
| --- | --- |

(117)

Jelikož Komise tímto prokázala, že poskytnutí selektivní výhody ŘL narušuje hospodářskou soutěž a obchod, nebude nadále opakovaně při posuzování ostatních opatření rozebírat existenci narušení hospodářské soutěže a obchodu.

4.2.5.3   Slučitelnost podpory

| (118) | Komise při posuzování slučitelnosti podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES zdůrazňuje, že se neuplatňuje žádné z ustanovení čl. 87 odst. 2 a čl. 87 odst. 3 písm. b) a d). Při posuzování slučitelnosti podle čl. 87 odst. 3 písm. a), c) a e) se od 1. ledna 1999 vztahuje na podpory poskytované loďařskému průmyslu nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1999 o nových pravidlech podpory loďařskému průmyslu (80) (dále jen „nařízení (ES) č. 1540/98“). Jelikož byl zaručený úvěr určen k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu, a ŘL byly podnikem v obtížích, musí být státní záruka posouzena podle článku 5 nařízení (ES) č. 1540/98. Je zřejmé, že opatření nesplňuje podmínky ustanovení tohoto článku. V článku 5 se konkrétně uvádí, že podpora na restrukturalizaci „může být výjimečně považována za slučitelnou se společným trhem, pokud splňuje obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. V době poskytnutí podpory byly platnými pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 1999 zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. října 1999 (81) s platností od téhož dne. Některé z podmínek pro schválení podpory podle části 3.2.2 pokynů nejsou splněny. Komise například konstatuje, že podle podmínky b) „Obnovení životaschopnosti“ byla státní podpora použita k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu a který byl již v prosinci 1999 absolutně nepostačující k obnovení dlouhodobé životaschopnosti ŘL. Ve vztahu k podmínce d) „Podpora omezená na minimum“ Komise svým rozhodnutím N 401/97 stanovila, že maximální výše státní podpory může dosáhnout nejvýše 50 % investičních nákladů, zbývající část 50 % investičních nákladů musí být kryta kapitálem akcionářů a bankovními úvěry poskytnutými za tržních podmínek. Proto nemohla být ve prospěch investičního plánu poskytnuta dodatečná podpora, neboť by došlo k překročení maximální intenzity 50 % podpory. Státní podpora byla navíc poskytnuta v rozporu se zásadou „jediného poskytnutí podpory“ podle části 3.2.3 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neboť podle rozhodnutí N 401/97 Komise schválila poskytnutí investiční podpory, která podle směrnice Rady 90/684/EHS představovala podporu na restrukturalizaci. Tato podpora byla ŘL poskytnuta ministerským rozhodnutím z prosince 1997 (ale podle 84. bodu odůvodnění tohoto rozhodnutí Řecko uvádí, že dosud nebyla ŘL poukázána). |
| --- | --- |

(118)

Komise při posuzování slučitelnosti podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES zdůrazňuje, že se neuplatňuje žádné z ustanovení čl. 87 odst. 2 a čl. 87 odst. 3 písm. b) a d). Při posuzování slučitelnosti podle čl. 87 odst. 3 písm. a), c) a e) se od 1. ledna 1999 vztahuje na podpory poskytované loďařskému průmyslu nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1999 o nových pravidlech podpory loďařskému průmyslu (80) (dále jen „nařízení (ES) č. 1540/98“). Jelikož byl zaručený úvěr určen k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu, a ŘL byly podnikem v obtížích, musí být státní záruka posouzena podle článku 5 nařízení (ES) č. 1540/98. Je zřejmé, že opatření nesplňuje podmínky ustanovení tohoto článku. V článku 5 se konkrétně uvádí, že podpora na restrukturalizaci „může být výjimečně považována za slučitelnou se společným trhem, pokud splňuje obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. V době poskytnutí podpory byly platnými pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích z roku 1999 zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. října 1999 (81) s platností od téhož dne. Některé z podmínek pro schválení podpory podle části 3.2.2 pokynů nejsou splněny. Komise například konstatuje, že podle podmínky b) „Obnovení životaschopnosti“ byla státní podpora použita k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu a který byl již v prosinci 1999 absolutně nepostačující k obnovení dlouhodobé životaschopnosti ŘL. Ve vztahu k podmínce d) „Podpora omezená na minimum“ Komise svým rozhodnutím N 401/97 stanovila, že maximální výše státní podpory může dosáhnout nejvýše 50 % investičních nákladů, zbývající část 50 % investičních nákladů musí být kryta kapitálem akcionářů a bankovními úvěry poskytnutými za tržních podmínek. Proto nemohla být ve prospěch investičního plánu poskytnuta dodatečná podpora, neboť by došlo k překročení maximální intenzity 50 % podpory. Státní podpora byla navíc poskytnuta v rozporu se zásadou „jediného poskytnutí podpory“ podle části 3.2.3 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999, neboť podle rozhodnutí N 401/97 Komise schválila poskytnutí investiční podpory, která podle směrnice Rady 90/684/EHS představovala podporu na restrukturalizaci. Tato podpora byla ŘL poskytnuta ministerským rozhodnutím z prosince 1997 (ale podle 84. bodu odůvodnění tohoto rozhodnutí Řecko uvádí, že dosud nebyla ŘL poukázána).

| (119) | Komise proto soudí, že státní podpora představuje neoprávněnou a neslučitelnou státní podporu, která musí být vrácena. Pokud nebyla poukázána v době vydání tohoto rozhodnutí, musí být státní podpora okamžitě pozastavena. Ani to však nebude postačující k obnovení stavu bez poskytnutí státní podpory, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch z úvěru, na který by nedosáhly bez zásahu řeckého státu. Komise soudí, že k odebrání této výhody podle závěru vyvozeného v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí musí být vrácen rozdíl mezi celkovou cenou zaručeného úvěru (úrok plus poplatek za záruku) a referenční sazbou pro Řecko navýšenou o 600 bazických bodů za roky platnosti záruky. |
| --- | --- |

(119)

Komise proto soudí, že státní podpora představuje neoprávněnou a neslučitelnou státní podporu, která musí být vrácena. Pokud nebyla poukázána v době vydání tohoto rozhodnutí, musí být státní podpora okamžitě pozastavena. Ani to však nebude postačující k obnovení stavu bez poskytnutí státní podpory, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch z úvěru, na který by nedosáhly bez zásahu řeckého státu. Komise soudí, že k odebrání této výhody podle závěru vyvozeného v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí musí být vrácen rozdíl mezi celkovou cenou zaručeného úvěru (úrok plus poplatek za záruku) a referenční sazbou pro Řecko navýšenou o 600 bazických bodů za roky platnosti záruky.

| (120) | Komise soudí, že pouze tímto způsobem může být obnoven stav, kterého by bylo dosaženo bez poskytnutí státní záruky. Tímto způsobem je anulováno porušení zákazu poskytování státních záruk a financování s nižším než tržním úrokem, jak stanoví rozhodnutí N 401/97. |
| --- | --- |

(120)

Komise soudí, že pouze tímto způsobem může být obnoven stav, kterého by bylo dosaženo bez poskytnutí státní záruky. Tímto způsobem je anulováno porušení zákazu poskytování státních záruk a financování s nižším než tržním úrokem, jak stanoví rozhodnutí N 401/97.

4.3   Úvěr ve výši 1,56 miliardy GRD (4,58 milionu EUR) poskytnutý v roce 1999 (opatření D3)

4.3.1   Popis opatření

| (121) | Banka ETVA poskytla v roce 1999 ŘL úvěr ve výši 1,56 miliardy GRD (4,58 milionu EUR) zajištěný formou postoupení první části investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. Smlouva o úvěru byla podepsána dne 28. července 1999 a úvěr byl v plné výši ŘL poukázán druhého dne. Původně byl úvěr sjednán do 31. března 2001. Po několika prodlouženích byl splacen dne 2. srpna 2004. Sjednaná úroková sazba úvěru byla ATHIBOR (EURIBOR od 1. ledna 2001) plus 100 bazických bodů (82). |
| --- | --- |

(121)

Banka ETVA poskytla v roce 1999 ŘL úvěr ve výši 1,56 miliardy GRD (4,58 milionu EUR) zajištěný formou postoupení první části investiční podpory schválené rozhodnutím N 401/97. Smlouva o úvěru byla podepsána dne 28. července 1999 a úvěr byl v plné výši ŘL poukázán druhého dne. Původně byl úvěr sjednán do 31. března 2001. Po několika prodlouženích byl splacen dne 2. srpna 2004. Sjednaná úroková sazba úvěru byla ATHIBOR (EURIBOR od 1. ledna 2001) plus 100 bazických bodů (82).

4.3.2   Důvod zahájení řízení

| (122) | V rozhodnutí Komise o zahájení řízení se uvádí, že úvěr je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelností lze mít pochybnosti. Pokud by bylo prokázáno, že v rámci poskytnutí tohoto úvěru byla poskytnuta státní záruka, došlo by k porušení rozhodnutí N 401/97, neboť k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk. |
| --- | --- |

(122)

V rozhodnutí Komise o zahájení řízení se uvádí, že úvěr je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelností lze mít pochybnosti. Pokud by bylo prokázáno, že v rámci poskytnutí tohoto úvěru byla poskytnuta státní záruka, došlo by k porušení rozhodnutí N 401/97, neboť k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk.

4.3.3   Připomínky zúčastněných stran

| (123) | Loděnice Elefsina kromě připomínek předložených k opatření D2 tvrdí, že v době poskytnutí opatření D3 a D4 bylo evidentní, že ŘL nesplnily ani restrukturalizační/investiční plán, ani podmínku rozhodnutí N 401/97, a hrozilo nebezpečí, že záruky poskytnuté k úvěrům, tj. poskytnutí schválené investiční podpory, byly neoprávněné, tudíž neplatné a neaplikovatelné. |
| --- | --- |

(123)

Loděnice Elefsina kromě připomínek předložených k opatření D2 tvrdí, že v době poskytnutí opatření D3 a D4 bylo evidentní, že ŘL nesplnily ani restrukturalizační/investiční plán, ani podmínku rozhodnutí N 401/97, a hrozilo nebezpečí, že záruky poskytnuté k úvěrům, tj. poskytnutí schválené investiční podpory, byly neoprávněné, tudíž neplatné a neaplikovatelné.

4.3.4   Připomínky Řecka

| (124) | Řecké orgány (včetně ŘL) tvrdí, že předmětný úvěr byl poskytnut za tržních podmínek. Konkrétně úroková sazba se blížila úrokové sazbě, za niž banka ETVA ve stejném období poskytla některé úvěry jiným společnostem. ŘL mohly získat úvěr u jakékoliv jiné banky, avšak logicky daly přednost bance ETVA, svému akcionáři. Zajištění nabídnuté formou postoupení pohledávek za první splátkou investiční podpory dále představovalo zajištění přijatelné pro jakoukoliv banku. Řecko na závěr připomíná, že úvěr byl bance v plné výši splacen. |
| --- | --- |

(124)

Řecké orgány (včetně ŘL) tvrdí, že předmětný úvěr byl poskytnut za tržních podmínek. Konkrétně úroková sazba se blížila úrokové sazbě, za niž banka ETVA ve stejném období poskytla některé úvěry jiným společnostem. ŘL mohly získat úvěr u jakékoliv jiné banky, avšak logicky daly přednost bance ETVA, svému akcionáři. Zajištění nabídnuté formou postoupení pohledávek za první splátkou investiční podpory dále představovalo zajištění přijatelné pro jakoukoliv banku. Řecko na závěr připomíná, že úvěr byl bance v plné výši splacen.

4.3.5   Posouzení

4.3.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (125) | Komise již při posuzování opatření D2 dospěla k závěru, že opatření D3 spadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES. Musí být proto posouzeno podle pravidel o státní podpoře. |
| --- | --- |

(125)

Komise již při posuzování opatření D2 dospěla k závěru, že opatření D3 spadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES. Musí být proto posouzeno podle pravidel o státní podpoře.

4.3.5.2   Existence podpory

| (126) | Za prvé, Komise konstatuje, že banka ETVA úvěr poskytla, aniž by byl kryt státní zárukou. |
| --- | --- |

(126)

Za prvé, Komise konstatuje, že banka ETVA úvěr poskytla, aniž by byl kryt státní zárukou.

| (127) | K selektivitě tohoto opatření Řecko uvádí, že banka ETVA poskytla i jiným podnikům úvěry za obdobnou úrokovou sazbu. Přesto, jak bylo konstatováno při posuzování opatření D2, opatření má obecný charakter, pokud jsou splněna přísná kritéria, což v daném případě neplatí. K opatření například nemají rovný přístup všechny podniky, neboť vůči jednotlivým příjemcům úvěrů jsou uplatňovány různé úrokové sazby podle rozhodnutí banky ETVA o poskytnutí, nebo zamítnutí příslušného úvěru a podle jí nastavených podmínek. Z těchto důvodů má opatření selektivní charakter. |
| --- | --- |

(127)

K selektivitě tohoto opatření Řecko uvádí, že banka ETVA poskytla i jiným podnikům úvěry za obdobnou úrokovou sazbu. Přesto, jak bylo konstatováno při posuzování opatření D2, opatření má obecný charakter, pokud jsou splněna přísná kritéria, což v daném případě neplatí. K opatření například nemají rovný přístup všechny podniky, neboť vůči jednotlivým příjemcům úvěrů jsou uplatňovány různé úrokové sazby podle rozhodnutí banky ETVA o poskytnutí, nebo zamítnutí příslušného úvěru a podle jí nastavených podmínek. Z těchto důvodů má opatření selektivní charakter.

| (128) | Komise k existenci výhody připomíná, že předmětný úvěr byl poskytnut po 30. červnu 1999, tedy v době, kdy společnost již neměla přístup k úvěrovému trhu, jak je uvedeno v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí. Ze skutečnosti, že banka ETVA ve stejné době poskytla některé úvěry jiným společnostem za podobnou úrokovou sazbu, nevyplývá, že by tato úroková sazba byla za podobných podmínek akceptovatelná soukromou bankou. Za prvé, výše úroků požadovaných soukromou bankou za poskytnutý úvěr závisí na důvěryhodnosti příjemce úvěru. Řecko neprokázalo, že by také u ostatních příjemců úvěrů hrozilo nebezpečí platební neschopnosti v míře podobné ŘL. Komise připomíná, že v té době byla situace ŘL hrozivá. Lze tedy předpokládat, že soukromý investor v tržním prostředí by v případě poskytnutí úvěru ŘL požadoval vyšší úrok ve srovnání s úrokem za úvěry poskytnuté zdravým podnikům. Za druhé, i pokud by ostatním příjemcům úvěrů hrozilo nebezpečí platební neschopnosti srovnatelné s ŘL, byl by seznam předložený Řeckem neúplný k posouzení toho, zda přidělená úroková sazba byla tržní. Ve skutečnosti jsou v seznamu předloženém Řeckem uvedeny pouze úvěry poskytnuté bankou ETVA, tedy bankou ve vlastnictví státu (navíc rozvojovou bankou), z čehož by bylo možné dovodit, že i ostatní úvěry v sobě zahrnují prvek státní podpory. Proto seznamem nelze prokázat, že by poskytnutí těchto úvěrů bylo akceptovatelné soukromou bankou. |
| --- | --- |

(128)

Komise k existenci výhody připomíná, že předmětný úvěr byl poskytnut po 30. červnu 1999, tedy v době, kdy společnost již neměla přístup k úvěrovému trhu, jak je uvedeno v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí. Ze skutečnosti, že banka ETVA ve stejné době poskytla některé úvěry jiným společnostem za podobnou úrokovou sazbu, nevyplývá, že by tato úroková sazba byla za podobných podmínek akceptovatelná soukromou bankou. Za prvé, výše úroků požadovaných soukromou bankou za poskytnutý úvěr závisí na důvěryhodnosti příjemce úvěru. Řecko neprokázalo, že by také u ostatních příjemců úvěrů hrozilo nebezpečí platební neschopnosti v míře podobné ŘL. Komise připomíná, že v té době byla situace ŘL hrozivá. Lze tedy předpokládat, že soukromý investor v tržním prostředí by v případě poskytnutí úvěru ŘL požadoval vyšší úrok ve srovnání s úrokem za úvěry poskytnuté zdravým podnikům. Za druhé, i pokud by ostatním příjemcům úvěrů hrozilo nebezpečí platební neschopnosti srovnatelné s ŘL, byl by seznam předložený Řeckem neúplný k posouzení toho, zda přidělená úroková sazba byla tržní. Ve skutečnosti jsou v seznamu předloženém Řeckem uvedeny pouze úvěry poskytnuté bankou ETVA, tedy bankou ve vlastnictví státu (navíc rozvojovou bankou), z čehož by bylo možné dovodit, že i ostatní úvěry v sobě zahrnují prvek státní podpory. Proto seznamem nelze prokázat, že by poskytnutí těchto úvěrů bylo akceptovatelné soukromou bankou.

| (129) | Řecké orgány dále tvrdí, že nabídnuté zajištění formou postoupení pohledávek za první splátkou investiční podpory představovalo zajištění akceptovatelné k poskytnutí úvěru kteroukoliv soukromou bankou. Komise připomíná, že podle rozhodnutí řecké vlády o schválení investiční podpory měla být první splátka investiční podpory vyplacena po zjištění příslušného kontrolního orgánu, že investiční náklady dosáhly částky 2,73 miliardy GRD. Platba měla být navíc provedena před 31. prosincem 1999. Jak bylo po kontrole řeckých orgánů provedené v prosinci 1999 prokázáno (viz připomínky Řecka k opatření D1), částka 2,73 miliardy GRD byla již vynaložena k 30. červnu 1999. S ohledem na to, že úvěr byl poskytnut v červenci 1999 a v dané době se dalo konstatovat, že se podařilo zajistit nebo v brzké době se podaří zajistit splnění limitu 2,73 miliardy GRD, byla pravděpodobnost inkasa první splátky podpory na první pohled vysoká. Přesto se však mohly očekávat jisté potíže bránící poukázání podpory. Za prvé, v případě bankrotu ŘL nebylo jisté, zda by řecké orgány poukázaly investiční podporu zanikajícímu podniku (83). V daném případě by banka musela podstoupit nákladné a dlouhodobé soudní řízení k získání prostředků poskytnutého úvěru. Za druhé, nebylo jisté, že by příslušné kontrolní orgány přistoupily k prověření realizovaných investičních nákladů s tím, aby potvrdily, že stanoveného cíle bude dosaženo v přiměřené lhůtě. Za třetí, mohly se projevit další správní problémy. K tomu také skutečně došlo (84), když řecké orgány po řadu let nepoukazovaly první splátku podpory. Jak je uvedeno v kapitole 1 s názvem „Řízení“ tohoto rozhodnutí, když byla Komise dodatečně informována o zpoždění realizace investičního plánu, požádala o odložení poukázání podpory, která dosud ŘL nebyla poukázána. Komise dospěla k závěru, že poukázání první splátky investiční podpory řeckým státem bylo pravděpodobné, ale nikoliv jisté. S ohledem na potíže, se kterými se ŘL potýkaly, by soukromá banka požadovala zajištění rychle a s jistotou vykonatelné a nespokojila by se zajištěním, jehož hodnota mohla být, za jistých okolností, nulová. Komise z těchto důvodů dospěla k závěru, že soukromá banka by nepřistoupila k poskytnutí takového úvěru. Jak je uvedeno výše, tento závěr potvrzuje neúspěšná snaha ŘL zajistit si financování od soukromých investorů v tržním prostředí. |
| --- | --- |

(129)

Řecké orgány dále tvrdí, že nabídnuté zajištění formou postoupení pohledávek za první splátkou investiční podpory představovalo zajištění akceptovatelné k poskytnutí úvěru kteroukoliv soukromou bankou. Komise připomíná, že podle rozhodnutí řecké vlády o schválení investiční podpory měla být první splátka investiční podpory vyplacena po zjištění příslušného kontrolního orgánu, že investiční náklady dosáhly částky 2,73 miliardy GRD. Platba měla být navíc provedena před 31. prosincem 1999. Jak bylo po kontrole řeckých orgánů provedené v prosinci 1999 prokázáno (viz připomínky Řecka k opatření D1), částka 2,73 miliardy GRD byla již vynaložena k 30. červnu 1999. S ohledem na to, že úvěr byl poskytnut v červenci 1999 a v dané době se dalo konstatovat, že se podařilo zajistit nebo v brzké době se podaří zajistit splnění limitu 2,73 miliardy GRD, byla pravděpodobnost inkasa první splátky podpory na první pohled vysoká. Přesto se však mohly očekávat jisté potíže bránící poukázání podpory. Za prvé, v případě bankrotu ŘL nebylo jisté, zda by řecké orgány poukázaly investiční podporu zanikajícímu podniku (83). V daném případě by banka musela podstoupit nákladné a dlouhodobé soudní řízení k získání prostředků poskytnutého úvěru. Za druhé, nebylo jisté, že by příslušné kontrolní orgány přistoupily k prověření realizovaných investičních nákladů s tím, aby potvrdily, že stanoveného cíle bude dosaženo v přiměřené lhůtě. Za třetí, mohly se projevit další správní problémy. K tomu také skutečně došlo (84), když řecké orgány po řadu let nepoukazovaly první splátku podpory. Jak je uvedeno v kapitole 1 s názvem „Řízení“ tohoto rozhodnutí, když byla Komise dodatečně informována o zpoždění realizace investičního plánu, požádala o odložení poukázání podpory, která dosud ŘL nebyla poukázána. Komise dospěla k závěru, že poukázání první splátky investiční podpory řeckým státem bylo pravděpodobné, ale nikoliv jisté. S ohledem na potíže, se kterými se ŘL potýkaly, by soukromá banka požadovala zajištění rychle a s jistotou vykonatelné a nespokojila by se zajištěním, jehož hodnota mohla být, za jistých okolností, nulová. Komise z těchto důvodů dospěla k závěru, že soukromá banka by nepřistoupila k poskytnutí takového úvěru. Jak je uvedeno výše, tento závěr potvrzuje neúspěšná snaha ŘL zajistit si financování od soukromých investorů v tržním prostředí.

| (130) | Řecko dále tvrdí, že když byla banka ETVA akcionářem ŘL, bylo v jejím zájmu poskytnout ŘL tento úvěr. Komisí však byl tento argument zamítnut již v bodě 3.1.3 tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(130)

Řecko dále tvrdí, že když byla banka ETVA akcionářem ŘL, bylo v jejím zájmu poskytnout ŘL tento úvěr. Komisí však byl tento argument zamítnut již v bodě 3.1.3 tohoto rozhodnutí.

| (131) | A konečně, co se týče skutečnosti, že úvěr byl splacen, Komise již při posuzování opatření D2 zdůvodnila, proč tato skutečnost neprokazuje, že by soukromá banka v tomto období měla přistoupit k poskytnutí financování ŘL. |
| --- | --- |

(131)

A konečně, co se týče skutečnosti, že úvěr byl splacen, Komise již při posuzování opatření D2 zdůvodnila, proč tato skutečnost neprokazuje, že by soukromá banka v tomto období měla přistoupit k poskytnutí financování ŘL.

| (132) | Komise z výše uvedených důvodů dospěla k závěru, že úvěrem byla ŘL poskytnuta výhoda, neboť podnik by jej na trhu nezískal. |
| --- | --- |

(132)

Komise z výše uvedených důvodů dospěla k závěru, že úvěrem byla ŘL poskytnuta výhoda, neboť podnik by jej na trhu nezískal.

| (133) | Komise dospěla k závěru, že opatření D3 představuje podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. S ohledem na skutečnost, že přes podmínku dle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES byla poskytnuta bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(133)

Komise dospěla k závěru, že opatření D3 představuje podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. S ohledem na skutečnost, že přes podmínku dle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES byla poskytnuta bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu.

4.3.5.3   Slučitelnost podpory

| (134) | Stejně jako opatření D2 musí být i toto opatření posouzeno podle nařízení Rady (ES) č. 1540/98. Jelikož byl, stejně jako opatření D2, předmětný úvěr určen k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu, a jelikož byl poskytnut podniku v obtížích, musí být státní záruka posouzena podle článku 5 nařízení (ES) č. 1540/98. Je zřejmé, že opatření nesplňuje podmínky ustanovení tohoto článku. V článku 5 se konkrétně uvádí, že podpora na restrukturalizaci „může být výjimečně považována za slučitelnou se společným trhem, pokud splňuje obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. V době poskytnutí podpory byly platnými pokyny pokyny zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 23. prosince 1994 (85) s platností od téhož dne (dále jen „pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1994“). Některé z podmínek pro schválení podpory podle části 3.2.2 pokynů nejsou splněny. Komise například konstatuje, že podle podmínky i) „Obnovení životaschopnosti“ byla státní podpora použita k financování investičního plánu, který byl součástí plánu restrukturalizace a který byl již v červnu 1999 nepostačující k obnovení dlouhodobé životaschopnosti ŘL. Ve vztahu k podmínce iii) „Podpora odpovídající nákladům a výsledku restrukturalizace“ Komise svým rozhodnutím N 401/97 stanovila, že maximální výše státní podpory může dosáhnout nejvýše 50 % investičních nákladů, zbývající část 50 % investičních nákladů musí být kryta kapitálem akcionářů a bankovními úvěry poskytnutými za tržních podmínek. Proto nemohla být ve prospěch investičního plánu poskytnuta dodatečná podpora, neboť by došlo k překročení maximální intenzity 50 % podpory a Komise by podporu nemohla považovat přiměřenou „nákladům a výsledku restrukturalizace“. |
| --- | --- |

(134)

Stejně jako opatření D2 musí být i toto opatření posouzeno podle nařízení Rady (ES) č. 1540/98. Jelikož byl, stejně jako opatření D2, předmětný úvěr určen k financování investičního plánu, který byl součástí restrukturalizačního plánu, a jelikož byl poskytnut podniku v obtížích, musí být státní záruka posouzena podle článku 5 nařízení (ES) č. 1540/98. Je zřejmé, že opatření nesplňuje podmínky ustanovení tohoto článku. V článku 5 se konkrétně uvádí, že podpora na restrukturalizaci „může být výjimečně považována za slučitelnou se společným trhem, pokud splňuje obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. V době poskytnutí podpory byly platnými pokyny pokyny zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie dne 23. prosince 1994 (85) s platností od téhož dne (dále jen „pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1994“). Některé z podmínek pro schválení podpory podle části 3.2.2 pokynů nejsou splněny. Komise například konstatuje, že podle podmínky i) „Obnovení životaschopnosti“ byla státní podpora použita k financování investičního plánu, který byl součástí plánu restrukturalizace a který byl již v červnu 1999 nepostačující k obnovení dlouhodobé životaschopnosti ŘL. Ve vztahu k podmínce iii) „Podpora odpovídající nákladům a výsledku restrukturalizace“ Komise svým rozhodnutím N 401/97 stanovila, že maximální výše státní podpory může dosáhnout nejvýše 50 % investičních nákladů, zbývající část 50 % investičních nákladů musí být kryta kapitálem akcionářů a bankovními úvěry poskytnutými za tržních podmínek. Proto nemohla být ve prospěch investičního plánu poskytnuta dodatečná podpora, neboť by došlo k překročení maximální intenzity 50 % podpory a Komise by podporu nemohla považovat přiměřenou „nákladům a výsledku restrukturalizace“.

| (135) | Komise z výše uvedených důvodů proto soudí, že státní podpora představuje neoprávněnou a neslučitelnou státní podporu, která musí být vrácena. Jelikož po 30. červnu 1999 ŘL nebyly s to zajistit si tržní úvěr, musí být úvěr vrácen v plné výši. Ani to však nebude postačující k obnovení stavu bez poskytnutí podpory, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch z úvěru, na který by nedosáhly bez zásahu řeckého státu. Komise soudí, že k odebrání této výhody podle závěru vyvozeného v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí musí být vrácen rozdíl (86) mezi úrokovou sazbou úvěru a referenční sazbou pro Řecko navýšenou o 600 bazických bodů za každý rok od poskytnutí úvěru ŘL až do jeho úplného splacení. |
| --- | --- |

(135)

Komise z výše uvedených důvodů proto soudí, že státní podpora představuje neoprávněnou a neslučitelnou státní podporu, která musí být vrácena. Jelikož po 30. červnu 1999 ŘL nebyly s to zajistit si tržní úvěr, musí být úvěr vrácen v plné výši. Ani to však nebude postačující k obnovení stavu bez poskytnutí podpory, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch z úvěru, na který by nedosáhly bez zásahu řeckého státu. Komise soudí, že k odebrání této výhody podle závěru vyvozeného v bodě 3.1 tohoto rozhodnutí musí být vrácen rozdíl (86) mezi úrokovou sazbou úvěru a referenční sazbou pro Řecko navýšenou o 600 bazických bodů za každý rok od poskytnutí úvěru ŘL až do jeho úplného splacení.

| (136) | Komise připomíná, že v březnu 2002 řecký stát převedl na banku Pireus většinu akcií banky ETVA. Takže banka ETVA v posledních dvou letech splácení úvěru, který byl splacen během roku 2004, již nenáležela řeckému státu. Naskýtá se otázka (u tohoto úvěru i u dalších úvěrů a záruk poskytnutých bankou ETVA před březnem 2002 s dobou trvání po březnu 2002), nakolik by část podpory připadající na období po březnu 2002 měla být vrácena bance ETVA, a nikoliv řeckému státu. V odpovědi na tuto otázku Komise připomíná, že pokud je řeckým státem poskytnut úvěr s úrokovou sazbou nižší než tržní, je podpora poskytnuta v době podpisu úvěrové smlouvy, i když se výhoda uplatňuje až v době placení úroků, kdy je příjemce úvěru zatížen nižšími úroky (87). Stejně tak je kupní cena úvěru zatíženého úrokovou sazbou, která řádně neodráží potíže, se kterými se potýká příjemce úvěru, snížena okamžitě (88) po podpisu úvěrové smlouvy (tj. nikoliv k pozdějšímu datu, kdy příjemce úvěru platí úroky s úrokovou sazbou nižší než tržní). Stejně tak je cena banky dána hodnotou disponibilního majetku, obzvláště cenou portfolia nesplacených úvěrů. Díky poskytnutí úvěrů za podmínek neodpovídajících tržním vedlo ke snížení ceny banky ETVA inkasované řeckým státem při pozdějším prodeji akcií banky ETVA (89), což dokazuje, že řecký stát vzal na sebe cenu těchto opatření poskytnutých i v době po březnu 2002. |
| --- | --- |

(136)

Komise připomíná, že v březnu 2002 řecký stát převedl na banku Pireus většinu akcií banky ETVA. Takže banka ETVA v posledních dvou letech splácení úvěru, který byl splacen během roku 2004, již nenáležela řeckému státu. Naskýtá se otázka (u tohoto úvěru i u dalších úvěrů a záruk poskytnutých bankou ETVA před březnem 2002 s dobou trvání po březnu 2002), nakolik by část podpory připadající na období po březnu 2002 měla být vrácena bance ETVA, a nikoliv řeckému státu. V odpovědi na tuto otázku Komise připomíná, že pokud je řeckým státem poskytnut úvěr s úrokovou sazbou nižší než tržní, je podpora poskytnuta v době podpisu úvěrové smlouvy, i když se výhoda uplatňuje až v době placení úroků, kdy je příjemce úvěru zatížen nižšími úroky (87). Stejně tak je kupní cena úvěru zatíženého úrokovou sazbou, která řádně neodráží potíže, se kterými se potýká příjemce úvěru, snížena okamžitě (88) po podpisu úvěrové smlouvy (tj. nikoliv k pozdějšímu datu, kdy příjemce úvěru platí úroky s úrokovou sazbou nižší než tržní). Stejně tak je cena banky dána hodnotou disponibilního majetku, obzvláště cenou portfolia nesplacených úvěrů. Díky poskytnutí úvěrů za podmínek neodpovídajících tržním vedlo ke snížení ceny banky ETVA inkasované řeckým státem při pozdějším prodeji akcií banky ETVA (89), což dokazuje, že řecký stát vzal na sebe cenu těchto opatření poskytnutých i v době po březnu 2002.

4.4   Úvěr ve výši 13,75 milionu EUR poskytnutý v roce 2002 (opatření D4)

4.4.1   Popis opatření

| (137) | Smlouva o úvěru mezi bankou ETVA a ŘL byla podepsána dne 31. května 2002. Výše dvouletého úvěru činila 13,75 milionu EUR s úrokovou sazbou EURIBOR plus 125 bazických bodů. Úvěr byl určen k použití formou zálohy na druhou a třetí splátku investiční podpory. Úvěr byl zajištěn formou postoupení pohledávek za druhou a třetí splátkou investiční podpory (90). |
| --- | --- |

(137)

Smlouva o úvěru mezi bankou ETVA a ŘL byla podepsána dne 31. května 2002. Výše dvouletého úvěru činila 13,75 milionu EUR s úrokovou sazbou EURIBOR plus 125 bazických bodů. Úvěr byl určen k použití formou zálohy na druhou a třetí splátku investiční podpory. Úvěr byl zajištěn formou postoupení pohledávek za druhou a třetí splátkou investiční podpory (90).

4.4.2   Důvody zahájení řízení

| (138) | V rozhodnutí Komise o zahájení řízení se uvádí, že úvěr je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelnosti lze mít pochybnosti. Pokud by bylo prokázáno, že v rámci poskytnutí tohoto úvěru byla poskytnuta státní záruka, došlo by k porušení rozhodnutí N 401/97, neboť k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk. |
| --- | --- |

(138)

V rozhodnutí Komise o zahájení řízení se uvádí, že úvěr je pravděpodobně státní podporou, o jejíž slučitelnosti lze mít pochybnosti. Pokud by bylo prokázáno, že v rámci poskytnutí tohoto úvěru byla poskytnuta státní záruka, došlo by k porušení rozhodnutí N 401/97, neboť k financování investičního programu měly být použity bankovní úvěry za běžných tržních podmínek bez státních záruk.

4.4.3   Připomínky zúčastněných stran

| (139) | Připomínky loděnic Elefsina jsou podobné připomínkám předloženým k opatření D3. |
| --- | --- |

(139)

Připomínky loděnic Elefsina jsou podobné připomínkám předloženým k opatření D3.

4.4.4   Připomínky Řecka

| (140) | Řecké orgány tvrdí, že předmětný úvěr byl poskytnut za tržních podmínek. Konkrétně úroková sazba byla přibližně stejná jako úroková sazba, za niž banka ETVA ve stejném období poskytla některé úvěry jiným společnostem. ŘL mohly získat úvěr u jakékoliv jiné banky, avšak logicky daly přednost bance ETVA, svému akcionáři. Zajištění nabídnuté formou postoupení pohledávek za druhou a třetí splátku investiční podpory dále představovalo zajištění přijatelné pro jakoukoliv banku. Částka úvěru nakonec nebyla ŘL poukázána, takže nemůže být považována za státní podporu poskytnutou ŘL. Ze skutečnosti, že banka ETVA odmítla ŘL poukázat částku úvěru poté, co vyšlo najevo „pozastavení“ poukázání investiční podpory z procesních důvodů, a že poukázání podpory je nejisté, vyplývá, že banka ETVA se zachovala stejně jako každá jiná banka. |
| --- | --- |

(140)

Řecké orgány tvrdí, že předmětný úvěr byl poskytnut za tržních podmínek. Konkrétně úroková sazba byla přibližně stejná jako úroková sazba, za niž banka ETVA ve stejném období poskytla některé úvěry jiným společnostem. ŘL mohly získat úvěr u jakékoliv jiné banky, avšak logicky daly přednost bance ETVA, svému akcionáři. Zajištění nabídnuté formou postoupení pohledávek za druhou a třetí splátku investiční podpory dále představovalo zajištění přijatelné pro jakoukoliv banku. Částka úvěru nakonec nebyla ŘL poukázána, takže nemůže být považována za státní podporu poskytnutou ŘL. Ze skutečnosti, že banka ETVA odmítla ŘL poukázat částku úvěru poté, co vyšlo najevo „pozastavení“ poukázání investiční podpory z procesních důvodů, a že poukázání podpory je nejisté, vyplývá, že banka ETVA se zachovala stejně jako každá jiná banka.

4.4.5   Posouzení

4.4.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (141) | Komise již při posuzování opatření D2 dospěla k závěru, že opatření D4 nespadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES. Musí být proto posouzeno podle pravidel o státní podpoře. |
| --- | --- |

(141)

Komise již při posuzování opatření D2 dospěla k závěru, že opatření D4 nespadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES. Musí být proto posouzeno podle pravidel o státní podpoře.

4.4.5.2   Existence podpory

| (142) | Za prvé, Komise připomíná, že úvěr byl poskytnut bankou ETVA, aniž by byl kryt státní zárukou. |
| --- | --- |

(142)

Za prvé, Komise připomíná, že úvěr byl poskytnut bankou ETVA, aniž by byl kryt státní zárukou.

| (143) | Komise konstatuje, že odmítnutím banky ETVA poukázat ŘL úvěr ŘL nikdy nezískaly financování ze schválené úvěrové smlouvy. Tudíž jim nebyla poskytnuta podpora a Komise dospěla k závěru, že toto opatření není podporou. |
| --- | --- |

(143)

Komise konstatuje, že odmítnutím banky ETVA poukázat ŘL úvěr ŘL nikdy nezískaly financování ze schválené úvěrové smlouvy. Tudíž jim nebyla poskytnuta podpora a Komise dospěla k závěru, že toto opatření není podporou.

| (144) | Následující dva body k opatření D4, přestože nejsou pro posouzení opatření rozhodující, mohou vyvolat pochybnosti vůči platnosti dalších opatření. Z těchto důvodů se jimi bude Komise zabývat. |
| --- | --- |

(144)

Následující dva body k opatření D4, přestože nejsou pro posouzení opatření rozhodující, mohou vyvolat pochybnosti vůči platnosti dalších opatření. Z těchto důvodů se jimi bude Komise zabývat.

| (145) | Za prvé, Řecko tvrdí, že skutečnost, že se banka ETVA z důvodů rizika nepoukázání investiční podpory rozhodla nepoukázat ŘL úvěr, prokazuje, že banka ETVA jednala jako běžný investor a nenabídla ŘL příznivé zacházení. Komise připomíná, že v argumentaci Řecka není zohledněna skutečnost, že v době, kdy banka ETVA odmítla ŘL poskytnout úvěr, již nebyla pod státní kontrolou, ale byla kontrolována bankou Pireus. Takže odmítnutí poukázání úvěru nelze hodnotit jako směrodatný projev chování banky ETVA v době, kdy byla pod státní kontrolou. V podstatě se tím potvrzuje názor, že soukromá banka by odmítla ŘL poskytnout úvěr. |
| --- | --- |

(145)

Za prvé, Řecko tvrdí, že skutečnost, že se banka ETVA z důvodů rizika nepoukázání investiční podpory rozhodla nepoukázat ŘL úvěr, prokazuje, že banka ETVA jednala jako běžný investor a nenabídla ŘL příznivé zacházení. Komise připomíná, že v argumentaci Řecka není zohledněna skutečnost, že v době, kdy banka ETVA odmítla ŘL poskytnout úvěr, již nebyla pod státní kontrolou, ale byla kontrolována bankou Pireus. Takže odmítnutí poukázání úvěru nelze hodnotit jako směrodatný projev chování banky ETVA v době, kdy byla pod státní kontrolou. V podstatě se tím potvrzuje názor, že soukromá banka by odmítla ŘL poskytnout úvěr.

| (146) | Za druhé, Komise připomíná, že v opatření D4 jsou obsažena stejná zajištění jako v opatření D3. Opatření D4 bylo podepsáno v době, kdy banka Pireus měla banku ETVA pod svou kontrolou. Přesto nelze z této okolnosti dovodit, že opatření D3 by bylo skutečně akceptovatelné pro soukromou banku. Ve skutečnosti jsou oba případy z mnoha důvodů nesrovnatelné. Komise například připomíná, že dne 31. května 2002, tedy v době podpisu úvěrové smlouvy, vešlo ve známost (nepochybně také bance ETVA, která k tomuto datu byla ještě akcionářem ŘL) „pozastavení“ poukázání investiční podpory ze správních důvodů (91). Když tedy banka ETVA dne 31. května 2002 podepisovala smlouvu, byla již s to odmítnout poukázat úvěr (92). Věděla, že má možnost odmítnout poukázat úvěr. Banka ETVA byla v jiné situaci než v červenci 1999, kdy podepisovala úvěrovou smlouvu. Další rozdíl vůči opatření D3 spočívá ve skutečnosti, že při podpisu úvěrové smlouvy dne 31. května 2002 dvě mezinárodní společnosti již dokončily koupi ŘL a uvažovaly o investicích do ŘL. Koupí ŘL se zvýšila pravděpodobnost přežití podniku. Taková koupě však v červenci 1999 nebyla předvídatelná. |
| --- | --- |

(146)

Za druhé, Komise připomíná, že v opatření D4 jsou obsažena stejná zajištění jako v opatření D3. Opatření D4 bylo podepsáno v době, kdy banka Pireus měla banku ETVA pod svou kontrolou. Přesto nelze z této okolnosti dovodit, že opatření D3 by bylo skutečně akceptovatelné pro soukromou banku. Ve skutečnosti jsou oba případy z mnoha důvodů nesrovnatelné. Komise například připomíná, že dne 31. května 2002, tedy v době podpisu úvěrové smlouvy, vešlo ve známost (nepochybně také bance ETVA, která k tomuto datu byla ještě akcionářem ŘL) „pozastavení“ poukázání investiční podpory ze správních důvodů (91). Když tedy banka ETVA dne 31. května 2002 podepisovala smlouvu, byla již s to odmítnout poukázat úvěr (92). Věděla, že má možnost odmítnout poukázat úvěr. Banka ETVA byla v jiné situaci než v červenci 1999, kdy podepisovala úvěrovou smlouvu. Další rozdíl vůči opatření D3 spočívá ve skutečnosti, že při podpisu úvěrové smlouvy dne 31. května 2002 dvě mezinárodní společnosti již dokončily koupi ŘL a uvažovaly o investicích do ŘL. Koupí ŘL se zvýšila pravděpodobnost přežití podniku. Taková koupě však v červenci 1999 nebyla předvídatelná.

4.5   Zneužití podpory ve výši 54 miliardy GRD (160 milionů EUR) schválené v roce 1997 (opatření E7)

4.5.1   Popis opatření

| (147) | Komise dne 15. července 1997 vydala kromě rozhodnutí N 401/97 o schválení investiční podpory také rozhodnutí C 10/94. Tímto rozhodnutím bylo ukončeno řízení podle čl. 88 odst. 2 schválením odpisu dluhu ve výši 54 miliardy GRD (160 milionů EUR), podle směrnice Rady (ES) č. 1013/97, vzniklého v souvislosti s civilními aktivitami loděnic. Současně provedený odpis dluhu souvisejícího s vojenskými aktivitami nebyl předmětem posuzování podle pravidel o státní podpoře. |
| --- | --- |

(147)

Komise dne 15. července 1997 vydala kromě rozhodnutí N 401/97 o schválení investiční podpory také rozhodnutí C 10/94. Tímto rozhodnutím bylo ukončeno řízení podle čl. 88 odst. 2 schválením odpisu dluhu ve výši 54 miliardy GRD (160 milionů EUR), podle směrnice Rady (ES) č. 1013/97, vzniklého v souvislosti s civilními aktivitami loděnic. Současně provedený odpis dluhu souvisejícího s vojenskými aktivitami nebyl předmětem posuzování podle pravidel o státní podpoře.

4.5.2   Důvody zahájení řízení

| (148) | Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti o plnění dvou podmínek obsažených v rozhodnutí C 10/94. Za prvé, odpis dluhů byl schválen pod podmínkou realizace restrukturalizačního plánu, jednoho ze dvou pilířů investičního plánu. Jak již Komise uvedla ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (viz popis opatření D1), Komise vyjádřila pochybnosti o správné realizaci investičního plánu. Za druhé, rozhodnutím C 10/94 se zakazuje poskytnutí dodatečné provozní podpory pro účely restrukturalizace. Komise konstatuje, že různá opatření v rozhodnutí o rozšíření řízení zjevně představují dodatečnou podporu na restrukturalizaci. Vypadá to, že tato podmínka nebyla splněna. |
| --- | --- |

(148)

Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti o plnění dvou podmínek obsažených v rozhodnutí C 10/94. Za prvé, odpis dluhů byl schválen pod podmínkou realizace restrukturalizačního plánu, jednoho ze dvou pilířů investičního plánu. Jak již Komise uvedla ve svém rozhodnutí o zahájení řízení (viz popis opatření D1), Komise vyjádřila pochybnosti o správné realizaci investičního plánu. Za druhé, rozhodnutím C 10/94 se zakazuje poskytnutí dodatečné provozní podpory pro účely restrukturalizace. Komise konstatuje, že různá opatření v rozhodnutí o rozšíření řízení zjevně představují dodatečnou podporu na restrukturalizaci. Vypadá to, že tato podmínka nebyla splněna.

4.5.3   Připomínky zúčastněných stran

| (149) | Loděnice Elefsina tvrdí, že porušení obou podmínek stanovených v rozhodnutí o zahájení řízení zakládá pádný důvod k závěru o zneužití podpory. Loděnice Elefsina dále tvrdí, že privatizace v roce 1995 nebyla skutečnou privatizací, neboť jednak zaměstnanci podniku nikdy jako akcionáři nepřevzali finanční riziko, neboť vložili pouze malou část potřebného vkladu, a jednak jim byl jejich vklad řeckým státem v plné výši vrácen v rámci privatizace v letech 2001–2002. Komise musí posoudit neexistenci skutečné privatizace, která byla podmínkou pro odepsání dluhů, jako dodatečné porušení rozhodnutí C 10/94. |
| --- | --- |

(149)

Loděnice Elefsina tvrdí, že porušení obou podmínek stanovených v rozhodnutí o zahájení řízení zakládá pádný důvod k závěru o zneužití podpory. Loděnice Elefsina dále tvrdí, že privatizace v roce 1995 nebyla skutečnou privatizací, neboť jednak zaměstnanci podniku nikdy jako akcionáři nepřevzali finanční riziko, neboť vložili pouze malou část potřebného vkladu, a jednak jim byl jejich vklad řeckým státem v plné výši vrácen v rámci privatizace v letech 2001–2002. Komise musí posoudit neexistenci skutečné privatizace, která byla podmínkou pro odepsání dluhů, jako dodatečné porušení rozhodnutí C 10/94.

4.5.4   Připomínky Řecka

| (150) | Ve svých připomínkách k rozhodnutí o rozšíření řízení Řecko a ŘL (93) tvrdí, že zákazem dodatečné podpory na restrukturalizaci se prostě jakákoliv podpora stává neoprávněnou. Porušením tohoto zákazuse podpora schválená rozhodnutím C 10/94 nestává neslučitelnou. Dále Řecko tvrdí, že rozhodnutí zakazuje poskytnutí dodatečné „provozní podpory“ (podle článku 5 směrnice Rady 90/684/EHS) na restrukturalizaci. Z těchto důvodů vyjadřuje pochybnosti, že by po roce 1997 byla zakázána podpora na restrukturalizaci ŘL. |
| --- | --- |

(150)

Ve svých připomínkách k rozhodnutí o rozšíření řízení Řecko a ŘL (93) tvrdí, že zákazem dodatečné podpory na restrukturalizaci se prostě jakákoliv podpora stává neoprávněnou. Porušením tohoto zákazuse podpora schválená rozhodnutím C 10/94 nestává neslučitelnou. Dále Řecko tvrdí, že rozhodnutí zakazuje poskytnutí dodatečné „provozní podpory“ (podle článku 5 směrnice Rady 90/684/EHS) na restrukturalizaci. Z těchto důvodů vyjadřuje pochybnosti, že by po roce 1997 byla zakázána podpora na restrukturalizaci ŘL.

| (151) | Ve vztahu k investičnímu plánu se Řecko a ŘL domnívají, že v rozhodnutí C 10/94 nebyla uvedena podmínka realizace restrukturalizačního plánu. Navíc v něm nemohla být uvedena, neboť ani ve směrnici Rady 90/684/EHS, ani v nařízení Rady (ES) č. 1013/97, které představuje právní rámec pro rozhodnutí, taková podmínka obsažena není. Jedinou nastolenou podmínkou byla částečná privatizace ŘL a předložení (tedy nikoliv realizace) investičního plánu. |
| --- | --- |

(151)

Ve vztahu k investičnímu plánu se Řecko a ŘL domnívají, že v rozhodnutí C 10/94 nebyla uvedena podmínka realizace restrukturalizačního plánu. Navíc v něm nemohla být uvedena, neboť ani ve směrnici Rady 90/684/EHS, ani v nařízení Rady (ES) č. 1013/97, které představuje právní rámec pro rozhodnutí, taková podmínka obsažena není. Jedinou nastolenou podmínkou byla částečná privatizace ŘL a předložení (tedy nikoliv realizace) investičního plánu.

4.5.5   Posouzení

4.5.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (152) | Článek 296 se na toto opatření nevztahuje, neboť se jedná o odpis dluhů vztahujících se výhradně k civilním (obchodním) aktivitám loděnic. Rozhodnutí C 10/94 se opíralo o pravidla o státní podpoře, a nikoliv o článek 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(152)

Článek 296 se na toto opatření nevztahuje, neboť se jedná o odpis dluhů vztahujících se výhradně k civilním (obchodním) aktivitám loděnic. Rozhodnutí C 10/94 se opíralo o pravidla o státní podpoře, a nikoliv o článek 296 Smlouvy o ES.

4.5.5.2   Realizace investičního plánu

| (153) | Komise se domnívá, že realizace investičního plánu byla podmínkou nastolenou rozhodnutím C 10/94, neboť ve třetím odstavci od konce rozhodnutí se uvádí: „Realizace investičního plánu dosud nebyla započata [...]. Vzápětí po realizaci předmětného programu bude dokončena probíhající restrukturalizace a dojde k obnovení životaschopnosti loděnic.“ V předposledním odstavci Komise upozorňuje na zákaz poskytnutí další podpory na restrukturalizaci. Závěrem se v posledním odstavci uvádí: „Na základě výše uvedeného Komise rozhodla o ukončení řízení dle čl. 93 odst. 2 a umožňuje podporu za podmínek uvedených v tomto dopise. Pokud Komise zjistí, že není dodržena některá z těchto podmínek, může požadovat zrušení nebo navrácení podpory.“ Skutečnost, že Komise použila výraz „podmínky“ v množném čísle, znamená existenci, kromě zákazu poskytnutí další podpory na restrukturalizaci, minimálně jedné další podmínky. Z formy a obsahu rozhodnutí lze dospět k závěru, že realizace investičního plánu byla podmínkou. Komise již podrobně posoudila provádění investiční podpory v analýze opatření D1. Komise dospěla k závěru, že ŘL se nepodařilo realizovat investiční plán v přijatelné lhůtě. K 31. prosinci 2001 – po prodloužení lhůty k dokončení investičního plánu – se ŘL podařilo realizovat pouze 63 % plánu. Komise proto dospěla k závěru, že tato podmínka nebyla splněna. |
| --- | --- |

(153)

Komise se domnívá, že realizace investičního plánu byla podmínkou nastolenou rozhodnutím C 10/94, neboť ve třetím odstavci od konce rozhodnutí se uvádí: „Realizace investičního plánu dosud nebyla započata [...]. Vzápětí po realizaci předmětného programu bude dokončena probíhající restrukturalizace a dojde k obnovení životaschopnosti loděnic.“ V předposledním odstavci Komise upozorňuje na zákaz poskytnutí další podpory na restrukturalizaci. Závěrem se v posledním odstavci uvádí: „Na základě výše uvedeného Komise rozhodla o ukončení řízení dle čl. 93 odst. 2 a umožňuje podporu za podmínek uvedených v tomto dopise. Pokud Komise zjistí, že není dodržena některá z těchto podmínek, může požadovat zrušení nebo navrácení podpory.“ Skutečnost, že Komise použila výraz „podmínky“ v množném čísle, znamená existenci, kromě zákazu poskytnutí další podpory na restrukturalizaci, minimálně jedné další podmínky. Z formy a obsahu rozhodnutí lze dospět k závěru, že realizace investičního plánu byla podmínkou. Komise již podrobně posoudila provádění investiční podpory v analýze opatření D1. Komise dospěla k závěru, že ŘL se nepodařilo realizovat investiční plán v přijatelné lhůtě. K 31. prosinci 2001 – po prodloužení lhůty k dokončení investičního plánu – se ŘL podařilo realizovat pouze 63 % plánu. Komise proto dospěla k závěru, že tato podmínka nebyla splněna.

| (154) | Řecko se domnívá, že realizace investičního plánu není kladena jako podmínka nařízení Rady (ES) č. 1013/97, které představuje právní rámec pro rozhodnutí C 10/94. Komise připomíná, že podpora byla schválena rozhodnutím C 10/94. Proto musí být dodrženy podmínky stanovené tímto rozhodnutím. Pokud se Řecko domnívá, že podmínky stanovené rozhodnutím C 10/94 nejsou v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Rady (ES) č. 1013/97, mělo napadnout rozhodnutí C 10/94. Jenže ve lhůtě stanovené článkem 230 Smlouvy o ES tak neučinilo. Komise dále připomíná, že nařízení Rady (ES) č. 1013/97 pouze pozměňuje ustanovení směrnice Rady 90/684/EHS s cílem navýšit výši podpory, která může být poskytnuta třem loďařským sdružením. Ve vztahu k ŘL se v nařízení Rady (ES) č. 1013/97 uvádí: „Veškerá ostatní ustanovení směrnice 90/684/ΕΗS Rady se vztahují na uvedenou loděnici.“ Komise připomíná, že nařízením Rady 90/684/EHS se schvaluje podpora řeckým loděnicím, pokud „je poskytována s cílem finanční restrukturalizace loděnic v rámci systémového a konkrétního plánu na jejich restrukturalizaci za účelem prodeje loděnic“. Z toho plyne, že Rada by se nemohla spokojit s prostým předložením plánu restrukturalizace, ale za skutečně nutnou považovala jeho realizaci. Jak jinak by mohla být poskytnuta podpora „v rámci systémového a konkrétního plánu restrukturalizace“, pokud by tento plán neměl být realizován? |
| --- | --- |

(154)

Řecko se domnívá, že realizace investičního plánu není kladena jako podmínka nařízení Rady (ES) č. 1013/97, které představuje právní rámec pro rozhodnutí C 10/94. Komise připomíná, že podpora byla schválena rozhodnutím C 10/94. Proto musí být dodrženy podmínky stanovené tímto rozhodnutím. Pokud se Řecko domnívá, že podmínky stanovené rozhodnutím C 10/94 nejsou v souladu s podmínkami stanovenými nařízením Rady (ES) č. 1013/97, mělo napadnout rozhodnutí C 10/94. Jenže ve lhůtě stanovené článkem 230 Smlouvy o ES tak neučinilo. Komise dále připomíná, že nařízení Rady (ES) č. 1013/97 pouze pozměňuje ustanovení směrnice Rady 90/684/EHS s cílem navýšit výši podpory, která může být poskytnuta třem loďařským sdružením. Ve vztahu k ŘL se v nařízení Rady (ES) č. 1013/97 uvádí: „Veškerá ostatní ustanovení směrnice 90/684/ΕΗS Rady se vztahují na uvedenou loděnici.“ Komise připomíná, že nařízením Rady 90/684/EHS se schvaluje podpora řeckým loděnicím, pokud „je poskytována s cílem finanční restrukturalizace loděnic v rámci systémového a konkrétního plánu na jejich restrukturalizaci za účelem prodeje loděnic“. Z toho plyne, že Rada by se nemohla spokojit s prostým předložením plánu restrukturalizace, ale za skutečně nutnou považovala jeho realizaci. Jak jinak by mohla být poskytnuta podpora „v rámci systémového a konkrétního plánu restrukturalizace“, pokud by tento plán neměl být realizován?

| (155) | S ohledem na nedodržení podmínky došlo ke zneužití podpory a podpora musí být v souladu s posledním odstavcem rozhodnutí C 10/94 vrácena. |
| --- | --- |

(155)

S ohledem na nedodržení podmínky došlo ke zneužití podpory a podpora musí být v souladu s posledním odstavcem rozhodnutí C 10/94 vrácena.

4.5.5.3   Zákaz „další provozní podpory na restrukturalizaci“

| (156) | V předposledním odstavci rozhodnutí C 10/94 se uvádí, že „Komise připomíná, že Rada přijala nařízení (ES) č. 1013/97 s podmínkou, že loděnicím, na které se nařízení vztahuje, nebude poskytnuta žádná další provozní podpora na restrukturalizaci. Proto nemůže být v budoucnu poskytnuta další podpora na restrukturalizaci těchto loděnic.“ Zúčastněné strany s tímto výkladem konkrétní podmínky nesouhlasí. Řecko a ŘL se domnívají, že podle této podmínky by jakákoliv provozní podpora na restrukturalizaci poskytnutá po vydání tohoto rozhodnutí automaticky byla neslučitelná a jako taková by měla být vrácena. Loděnice Elefsina dovozují, že podle této podmínky by každá provozní podpora na restrukturalizaci poskytnutá po vydání rozhodnutí představovala zneužití podpory schválené rozhodnutím C 10/94 a měla by ve svém důsledku vést, kromě navrácení dodatečné provozní podpory na restrukturalizaci, k navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94. |
| --- | --- |

(156)

V předposledním odstavci rozhodnutí C 10/94 se uvádí, že „Komise připomíná, že Rada přijala nařízení (ES) č. 1013/97 s podmínkou, že loděnicím, na které se nařízení vztahuje, nebude poskytnuta žádná další provozní podpora na restrukturalizaci. Proto nemůže být v budoucnu poskytnuta další podpora na restrukturalizaci těchto loděnic.“ Zúčastněné strany s tímto výkladem konkrétní podmínky nesouhlasí. Řecko a ŘL se domnívají, že podle této podmínky by jakákoliv provozní podpora na restrukturalizaci poskytnutá po vydání tohoto rozhodnutí automaticky byla neslučitelná a jako taková by měla být vrácena. Loděnice Elefsina dovozují, že podle této podmínky by každá provozní podpora na restrukturalizaci poskytnutá po vydání rozhodnutí představovala zneužití podpory schválené rozhodnutím C 10/94 a měla by ve svém důsledku vést, kromě navrácení dodatečné provozní podpory na restrukturalizaci, k navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94.

| (157) | Komise konstatuje, že zákaz poskytnutí další provozní podpory na restrukturalizaci směřoval k zamezení koncentrace podpor nad rámec podpory zamýšlené rozhodnutím. Komise se domnívá, že toho lze dosáhnout navrácením veškeré provozní podpory poskytnuté po vydání rozhodnutí C 10/94. Navrácením dodatečné podpory se skutečně dosáhne obnovení původního stavu a zamezí se koncentraci podpor nad rámec podpory zamýšlené rozhodnutím C 10/94. Z těchto důvodů Komise dospěla k závěru, že poskytnutí dodatečné provozní podpory na restrukturalizaci po vydání rozhodnutí C 10/94 není spojeno s povinností navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94, pokud bude skutečně navrácena dodatečná podpora. |
| --- | --- |

(157)

Komise konstatuje, že zákaz poskytnutí další provozní podpory na restrukturalizaci směřoval k zamezení koncentrace podpor nad rámec podpory zamýšlené rozhodnutím. Komise se domnívá, že toho lze dosáhnout navrácením veškeré provozní podpory poskytnuté po vydání rozhodnutí C 10/94. Navrácením dodatečné podpory se skutečně dosáhne obnovení původního stavu a zamezí se koncentraci podpor nad rámec podpory zamýšlené rozhodnutím C 10/94. Z těchto důvodů Komise dospěla k závěru, že poskytnutí dodatečné provozní podpory na restrukturalizaci po vydání rozhodnutí C 10/94 není spojeno s povinností navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94, pokud bude skutečně navrácena dodatečná podpora.

| (158) | Komise konstatuje, že k určení povinnosti navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94 není nutné stanovit, která z opatření neoprávněně realizovaných po vydání rozhodnutí C 10/94 představují „provozní podporu na restrukturalizaci“. Komise v tomto rozhodnutí dospěje k závěru, že navrácena musí být veškerá opatření neoprávněně realizovaná po vydání rozhodnutí C 10/94. V podstatě to znamená, že každé opatření, které může být případně posouzeno jako dodatečná provozní podpora na restrukturalizaci, musí být navráceno. Navrácením se dosáhne obnovení původního stavu a zamezí se případné koncentraci podpor na restrukturalizaci. Tím bude splněna podmínka rozhodnutí C 10/94. |
| --- | --- |

(158)

Komise konstatuje, že k určení povinnosti navrácení podpory schválené rozhodnutím C 10/94 není nutné stanovit, která z opatření neoprávněně realizovaných po vydání rozhodnutí C 10/94 představují „provozní podporu na restrukturalizaci“. Komise v tomto rozhodnutí dospěje k závěru, že navrácena musí být veškerá opatření neoprávněně realizovaná po vydání rozhodnutí C 10/94. V podstatě to znamená, že každé opatření, které může být případně posouzeno jako dodatečná provozní podpora na restrukturalizaci, musí být navráceno. Navrácením se dosáhne obnovení původního stavu a zamezí se případné koncentraci podpor na restrukturalizaci. Tím bude splněna podmínka rozhodnutí C 10/94.

4.5.5.4   Nesplacení kupní ceny

| (159) | Komise v průběhu podrobného zkoumání provedeného v rámci tohoto vyšetřování zjistila další porušení rozhodnutí C 10/94: po celou dobu, po kterou se zaměstnanci – jako akcionáři vlastnící 49 % akcií ŘL – podíleli na řízení ŘL, nesplatili kupní cenu, kterou byli povinni uhradit podle dohody o částečné privatizaci ze září 1995. |
| --- | --- |

(159)

Komise v průběhu podrobného zkoumání provedeného v rámci tohoto vyšetřování zjistila další porušení rozhodnutí C 10/94: po celou dobu, po kterou se zaměstnanci – jako akcionáři vlastnící 49 % akcií ŘL – podíleli na řízení ŘL, nesplatili kupní cenu, kterou byli povinni uhradit podle dohody o částečné privatizaci ze září 1995.

| (160) | K objasnění tohoto porušení rozhodnutí C 10/94 je zapotřebí provést rozbor textu a právního základu předmětné dohody. |
| --- | --- |

(160)

K objasnění tohoto porušení rozhodnutí C 10/94 je zapotřebí provést rozbor textu a právního základu předmětné dohody.

| (161) | V preambuli směrnice Rady 90/684/EHS se uvádí, „že je zapotřebí během krátké doby provést finanční restrukturalizaci řeckého loďařského průmyslu s cílem, aby se státní instituce, vlastníci loděnic, staly konkurenceschopnými jejich postoupením na nové vlastníky“. Na uvedeném základě článek 10 směrnice stanoví: „2) Provozní podpora poskytnutá v roce 1999 na stavbu, přestavby a opravy lodí, které nejsou spojeny s novými kontrakty, může být považována za slučitelnou se společným trhem, pokud je poskytnuta s cílem finanční restrukturalizace loděnic v rámci systematického a konkrétního plánu restrukturalizace spojeného s prodejem loděnic. 3) Kromě předpokládaného povinného prodeje loděnic podle odstavce 2 si může řecká vláda ponechat většinový 51 % podíl v jedné z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněné zájmy národní obrany.“ Komise konstatuje, že ve směrnici je použit výrok „postoupením na nové vlastníky“, a nikoliv „jejich předáním“ novým vlastníkům. To znamená, že noví vlastníci byli povinni splatit kupní cenu výměnou za nabyté vlastnictví loděnic. Vlastnictví není poskytováno zdarma. Větou „[s cílem, aby se] staly konkurenceschopnými jejich postoupením na nové vlastníky“ je vysvětlen záměr této podmínky. Po celou dobu působnosti loděnic ve vlastnictví státu nebyla přijata nutná opatření k obnovení jejich konkurenceschopnosti. Proto neustále potřebovaly státní podporu. K překonání této situace, podle článku 87 Smlouvy o ES nepřijatelné, Rada naposledy schválila poskytnutí podpory (tj. v roce 1991 bylo poskytnutí podpory umožněno), ale podmínila ji prodejem loděnic novým vlastníkům s tím, že noví vlastníci by přijali nutná opatření k obnovení konkurenceschopnosti, aby loděnice nadále nepotřebovaly provozní podporu na restrukturalizaci (94). |
| --- | --- |

(161)

V preambuli směrnice Rady 90/684/EHS se uvádí, „že je zapotřebí během krátké doby provést finanční restrukturalizaci řeckého loďařského průmyslu s cílem, aby se státní instituce, vlastníci loděnic, staly konkurenceschopnými jejich postoupením na nové vlastníky“. Na uvedeném základě článek 10 směrnice stanoví: „2) Provozní podpora poskytnutá v roce 1999 na stavbu, přestavby a opravy lodí, které nejsou spojeny s novými kontrakty, může být považována za slučitelnou se společným trhem, pokud je poskytnuta s cílem finanční restrukturalizace loděnic v rámci systematického a konkrétního plánu restrukturalizace spojeného s prodejem loděnic. 3) Kromě předpokládaného povinného prodeje loděnic podle odstavce 2 si může řecká vláda ponechat většinový 51 % podíl v jedné z loděnic, pokud bude její rozhodnutí odůvodněné zájmy národní obrany.“ Komise konstatuje, že ve směrnici je použit výrok „postoupením na nové vlastníky“, a nikoliv „jejich předáním“ novým vlastníkům. To znamená, že noví vlastníci byli povinni splatit kupní cenu výměnou za nabyté vlastnictví loděnic. Vlastnictví není poskytováno zdarma. Větou „[s cílem, aby se] staly konkurenceschopnými jejich postoupením na nové vlastníky“ je vysvětlen záměr této podmínky. Po celou dobu působnosti loděnic ve vlastnictví státu nebyla přijata nutná opatření k obnovení jejich konkurenceschopnosti. Proto neustále potřebovaly státní podporu. K překonání této situace, podle článku 87 Smlouvy o ES nepřijatelné, Rada naposledy schválila poskytnutí podpory (tj. v roce 1991 bylo poskytnutí podpory umožněno), ale podmínila ji prodejem loděnic novým vlastníkům s tím, že noví vlastníci by přijali nutná opatření k obnovení konkurenceschopnosti, aby loděnice nadále nepotřebovaly provozní podporu na restrukturalizaci (94).

| (162) | S odkazem na bod 2 „Předchozí rozhodnutí Komise a Rady“ tohoto rozhodnutí vydala Komise v červenci 1995 v řízení C 10/94 zamítavé rozhodnutí, neboť ŘL nebyly v souladu se směrnicí Rady 90/684/EHS dosud prodány. Řecko požádalo o odvolání předmětného rozhodnutí s odůvodněním, že k prodeji dojde v krátké době. Následně pak Řecko předložilo dohodu o prodeji loděnic ze září 1995. Na základě toho pak Komise své zamítavé rozhodnutí odvolala. |
| --- | --- |

(162)

S odkazem na bod 2 „Předchozí rozhodnutí Komise a Rady“ tohoto rozhodnutí vydala Komise v červenci 1995 v řízení C 10/94 zamítavé rozhodnutí, neboť ŘL nebyly v souladu se směrnicí Rady 90/684/EHS dosud prodány. Řecko požádalo o odvolání předmětného rozhodnutí s odůvodněním, že k prodeji dojde v krátké době. Následně pak Řecko předložilo dohodu o prodeji loděnic ze září 1995. Na základě toho pak Komise své zamítavé rozhodnutí odvolala.

| (163) | V preambuli nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Přes veškerou snahu vynaloženou řeckou vládou o privatizaci všech státních loděnic do března 1993 byla společnost Řecké loděnice prodána teprve až v září 1995 sdružení jejích zaměstnanců s tím, že stát si ponechal kontrolu držením většinového, tj. 51 % podílu akcií z důvodů národní obrany; na finanční životaschopnost a restrukturalizaci Řeckých loděnic bude zapotřebí poskytnout podporu, v jejímž rámci bude společnosti umožněno odepsat dluhy nashromážděné před opožděnou privatizací.“ V čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Poskytnutí podpory formou odpisu dluhů Řeckých loděnic v maximální výši 54 525 milionů GRD odpovídající dluhům, které souvisejí s civilní činností loděnic, k 31. prosinci 1991 navýšené o úroky a penále za dobu do 31. prosince 1996 lze považovat za slučitelné se společným trhem. Ostatní ustanovení směrnice Rady 90/684/ΕΗS se vztahují na zmíněné loděnice.“ Nařízení Rady (ES) č. 1013/97 bylo přijato proto, že k obnovení životaschopnosti ŘL potřebovaly vyšší podporu, než byla schválena v článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS. Nařízením Rady (ES) č. 1013/97 byl konkrétně schválen odpis dluhů vykázaných k 31. prosinci 1991 navýšených o úroky a penále. Nařízení Rady (ES) č. 1013/97 bylo uplatňováno až do 31. prosince 1998. Komise konstatuje, že Rada v souvislosti s ŘL i v tomto případě použila slova „prodány“ a „privatizace“. Rada schválila podporu v domnění, že v září 1995 byla podle podmínky stanovené směrnicí Rady 90/684/EHS podepsána platná dohoda o prodeji. Jinými slovy, prodej loděnic s ohledem na existenci platné smlouvy o prodeji nemusel být uveden jako podmínka. |
| --- | --- |

(163)

V preambuli nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Přes veškerou snahu vynaloženou řeckou vládou o privatizaci všech státních loděnic do března 1993 byla společnost Řecké loděnice prodána teprve až v září 1995 sdružení jejích zaměstnanců s tím, že stát si ponechal kontrolu držením většinového, tj. 51 % podílu akcií z důvodů národní obrany; na finanční životaschopnost a restrukturalizaci Řeckých loděnic bude zapotřebí poskytnout podporu, v jejímž rámci bude společnosti umožněno odepsat dluhy nashromážděné před opožděnou privatizací.“ V čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1013/97 se uvádí: „Poskytnutí podpory formou odpisu dluhů Řeckých loděnic v maximální výši 54 525 milionů GRD odpovídající dluhům, které souvisejí s civilní činností loděnic, k 31. prosinci 1991 navýšené o úroky a penále za dobu do 31. prosince 1996 lze považovat za slučitelné se společným trhem. Ostatní ustanovení směrnice Rady 90/684/ΕΗS se vztahují na zmíněné loděnice.“ Nařízení Rady (ES) č. 1013/97 bylo přijato proto, že k obnovení životaschopnosti ŘL potřebovaly vyšší podporu, než byla schválena v článku 10 směrnice Rady 90/684/EHS. Nařízením Rady (ES) č. 1013/97 byl konkrétně schválen odpis dluhů vykázaných k 31. prosinci 1991 navýšených o úroky a penále. Nařízení Rady (ES) č. 1013/97 bylo uplatňováno až do 31. prosince 1998. Komise konstatuje, že Rada v souvislosti s ŘL i v tomto případě použila slova „prodány“ a „privatizace“. Rada schválila podporu v domnění, že v září 1995 byla podle podmínky stanovené směrnicí Rady 90/684/EHS podepsána platná dohoda o prodeji. Jinými slovy, prodej loděnic s ohledem na existenci platné smlouvy o prodeji nemusel být uveden jako podmínka.

| (164) | V úvodní části rozhodnutí C 10/94 se připomíná, že článek 10 směrnice Rady 90/684/EHS vyžaduje prodej loděnic. Rozhodnutí C 10/94 dále říká, že tato podmínka byla splněna „prodejem 49 % akcií loděnic sdružení zaměstnanců loděnic dne 18. září 1995“. Jelikož výše podpory překračovala částku schválenou směrnicí Rady 90/684/EHS a „Komise nemohla vydat souhlas s ohledem na ustanovení 7. směrnice“, byla tato směrnice změněna nařízením Rady (ES) č. 1013/97 právě proto, aby bylo možné poskytnout ŘL vyšší podporu. Protože byly splněny podmínky stanovené nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a směrnicí Rady 90/684/EHS, byla rozhodnutím C 10/94 podpora schválena. Komise konstatuje, že v rozhodnutí C 10/94 je opět použit výraz „prodej“, a domnívá se, že smlouva mezi bankou ETVA a zaměstnanci o prodeji 49 % akcií ŘL zakládala platný prodej. Komise zdůrazňuje, že měla k dispozici kopii smlouvy o prodeji před vydáním rozhodnutí C 10/94, byla tedy seznámena s jejím obsahem. Komise dospěla k závěru, že v době vydání rozhodnutí C 10/94 neměla Komise důvod požadovat prodej ŘL (tj. výslovně jej uvádět jako podmínku, která měla být v budoucnosti splněna), neboť v září 1995 již byla podepsána platná smlouva o prodeji. |
| --- | --- |

(164)

V úvodní části rozhodnutí C 10/94 se připomíná, že článek 10 směrnice Rady 90/684/EHS vyžaduje prodej loděnic. Rozhodnutí C 10/94 dále říká, že tato podmínka byla splněna „prodejem 49 % akcií loděnic sdružení zaměstnanců loděnic dne 18. září 1995“. Jelikož výše podpory překračovala částku schválenou směrnicí Rady 90/684/EHS a „Komise nemohla vydat souhlas s ohledem na ustanovení 7. směrnice“, byla tato směrnice změněna nařízením Rady (ES) č. 1013/97 právě proto, aby bylo možné poskytnout ŘL vyšší podporu. Protože byly splněny podmínky stanovené nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a směrnicí Rady 90/684/EHS, byla rozhodnutím C 10/94 podpora schválena. Komise konstatuje, že v rozhodnutí C 10/94 je opět použit výraz „prodej“, a domnívá se, že smlouva mezi bankou ETVA a zaměstnanci o prodeji 49 % akcií ŘL zakládala platný prodej. Komise zdůrazňuje, že měla k dispozici kopii smlouvy o prodeji před vydáním rozhodnutí C 10/94, byla tedy seznámena s jejím obsahem. Komise dospěla k závěru, že v době vydání rozhodnutí C 10/94 neměla Komise důvod požadovat prodej ŘL (tj. výslovně jej uvádět jako podmínku, která měla být v budoucnosti splněna), neboť v září 1995 již byla podepsána platná smlouva o prodeji.

| (165) | Komise přesto připomíná, že dohoda podepsaná v září 1995 obsahovala neobvyklá ustanovení o splacení kupní ceny: kupní cena ve výši 8,1 miliardy GRD (24 milionů EUR) neměla být zaměstnanci splacena neprodleně, ale ve 13 ročních splátkách po uplynutí dvouleté promíjecí lhůty, tedy během let 1986 až 2010. Přesto však měl být neprodleně uskutečněn převod akcií na zaměstnance. Banka ETVA by měla akcie v zástavě do doby, než by zaměstnanci splatili kupní cenu. K financování ročních splátek na účet banky ETVA by ŘL zadržovaly část mzdy a příplatků vyplácených zaměstnancům. Za několik měsíců od září 1995 byly podepsány příslušné dohody mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a osobně s každým zaměstnancem (dohoda ze září 1995 byla sepsána mezi bankou ETVA a sdružením zaměstnanců). Touto dohodou dával každý zaměstnanec souhlas s nákupem určitého počtu akcií za podmínek stanovených dohodou ze září 1995. V dohodách se dále opakovalo ustanovení, že ŘL budou zadržovat část mzdy a příplatku k Vánocům a Velikonocům k financování ročních splátek. |
| --- | --- |

(165)

Komise přesto připomíná, že dohoda podepsaná v září 1995 obsahovala neobvyklá ustanovení o splacení kupní ceny: kupní cena ve výši 8,1 miliardy GRD (24 milionů EUR) neměla být zaměstnanci splacena neprodleně, ale ve 13 ročních splátkách po uplynutí dvouleté promíjecí lhůty, tedy během let 1986 až 2010. Přesto však měl být neprodleně uskutečněn převod akcií na zaměstnance. Banka ETVA by měla akcie v zástavě do doby, než by zaměstnanci splatili kupní cenu. K financování ročních splátek na účet banky ETVA by ŘL zadržovaly část mzdy a příplatků vyplácených zaměstnancům. Za několik měsíců od září 1995 byly podepsány příslušné dohody mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a osobně s každým zaměstnancem (dohoda ze září 1995 byla sepsána mezi bankou ETVA a sdružením zaměstnanců). Touto dohodou dával každý zaměstnanec souhlas s nákupem určitého počtu akcií za podmínek stanovených dohodou ze září 1995. V dohodách se dále opakovalo ustanovení, že ŘL budou zadržovat část mzdy a příplatku k Vánocům a Velikonocům k financování ročních splátek.

| (166) | Komise dále zjistila, že zaměstnanci nikdy neuhradili roční splátky, tedy nezaplatili je z titulu účasti na řízení loděnic jakožto majitelé 49 % podílu akcií. Úhrada prvních tří splátek stanovených dohodou ze září 1995 – tedy těch, které měly být uhrazeny v letech 1998, 1999 a 2000 – nebyla provedena. V rámci privatizace ŘL v roce 2001 byla mezi bankou ETVA a zaměstnanci podepsána dohoda, kterou se zaměstnanci vzdávají práva na výnos z převodu 49 % akcií ŘL na HDW/Ferrostaal. Oplátkou se banka ETVA vzdala pohledávky za zaměstnanci související s úhradou kupní ceny za 49 % akcií ŘL, kterou byli povinni podle dohody ze září 1995 splatit zaměstnanci. Tímto způsobem zaměstnanci, jakožto akcionáři, nebyli vystaveni žádnému finančnímu riziku úspěšnosti či neúspěšnosti restrukturalizace. |
| --- | --- |

(166)

Komise dále zjistila, že zaměstnanci nikdy neuhradili roční splátky, tedy nezaplatili je z titulu účasti na řízení loděnic jakožto majitelé 49 % podílu akcií. Úhrada prvních tří splátek stanovených dohodou ze září 1995 – tedy těch, které měly být uhrazeny v letech 1998, 1999 a 2000 – nebyla provedena. V rámci privatizace ŘL v roce 2001 byla mezi bankou ETVA a zaměstnanci podepsána dohoda, kterou se zaměstnanci vzdávají práva na výnos z převodu 49 % akcií ŘL na HDW/Ferrostaal. Oplátkou se banka ETVA vzdala pohledávky za zaměstnanci související s úhradou kupní ceny za 49 % akcií ŘL, kterou byli povinni podle dohody ze září 1995 splatit zaměstnanci. Tímto způsobem zaměstnanci, jakožto akcionáři, nebyli vystaveni žádnému finančnímu riziku úspěšnosti či neúspěšnosti restrukturalizace.

| (167) | Komise sdělila Řecku a ŘL, že neuhrazení kupní ceny zaměstnanci zakládá důvod ke konstatování zneužití rozhodnutí C 10/94, neboť z tohoto důvodu nikdy nedošlo k částečné privatizaci s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic. |
| --- | --- |

(167)

Komise sdělila Řecku a ŘL, že neuhrazení kupní ceny zaměstnanci zakládá důvod ke konstatování zneužití rozhodnutí C 10/94, neboť z tohoto důvodu nikdy nedošlo k částečné privatizaci s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic.

| (168) | Řecko a ŘL tyto závěry zpochybnily. Kromě jiného se odvolávají na následující tři důvody k odmítnutí pochybností Komise. |
| --- | --- |

(168)

Řecko a ŘL tyto závěry zpochybnily. Kromě jiného se odvolávají na následující tři důvody k odmítnutí pochybností Komise.

| (169) | První důvod spočívá v tvrzení Řecka, že privatizace je „skutečná“ a „opravdová“. Řecká vláda konkrétně zdůrazňuje, že: „Zaměstnanci se stali akcionáři v souladu s řeckým právním řádem. Byli uvedeni v seznamu akcionářů společnosti a nabyli všech práv spojených s akciemi, včetně práva účasti a hlasování na valné hromadě, uplatňujíce tímto způsobem svůj vliv na kontrolu a každodenní řízení loděnic. Navíc nabytím akcií byli vystavení riziku ztráty jejich hodnoty.“„Zaměstnanci uplatnili právo k úpisu podle platné právní úpravy a podíleli se na zvýšení akciového kapitálu ve výši odpovídající jejich podílu na akciovém kapitálu, čímž došlo k investování soukromého kapitálu do loděnic.“ (95) |
| --- | --- |

(169)

První důvod spočívá v tvrzení Řecka, že privatizace je „skutečná“ a „opravdová“. Řecká vláda konkrétně zdůrazňuje, že: „Zaměstnanci se stali akcionáři v souladu s řeckým právním řádem. Byli uvedeni v seznamu akcionářů společnosti a nabyli všech práv spojených s akciemi, včetně práva účasti a hlasování na valné hromadě, uplatňujíce tímto způsobem svůj vliv na kontrolu a každodenní řízení loděnic. Navíc nabytím akcií byli vystavení riziku ztráty jejich hodnoty.“„Zaměstnanci uplatnili právo k úpisu podle platné právní úpravy a podíleli se na zvýšení akciového kapitálu ve výši odpovídající jejich podílu na akciovém kapitálu, čímž došlo k investování soukromého kapitálu do loděnic.“ (95)

| (170) | Druhý důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise shledala, že tato podmínka již byla splněna. Řecko konkrétně připomíná, že „Komise ve svém rozhodnutí ze dne 31. října 1995 uvádí, že v rámci zahájeného řízení bude pokračovat ve zkoumání veškerých kroků podniknutých řeckou vládou k realizaci smlouvy o převodu 49 % akcií na sdružení zaměstnanců, jakož i jejího obsahu před přijetím vlastního rozhodnutí o schválení odpisu dluhů. Učinila tak, když přijetím konečného rozhodnutí v roce 1997 schválila odpis bez jeho podmínění privatizací. Takže Komise v roce 1997 již prozkoumala obsah smlouvy a dospěla k závěru, že k privatizaci došlo před schválením odpisů dluhů.“ (96) |
| --- | --- |

(170)

Druhý důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise shledala, že tato podmínka již byla splněna. Řecko konkrétně připomíná, že „Komise ve svém rozhodnutí ze dne 31. října 1995 uvádí, že v rámci zahájeného řízení bude pokračovat ve zkoumání veškerých kroků podniknutých řeckou vládou k realizaci smlouvy o převodu 49 % akcií na sdružení zaměstnanců, jakož i jejího obsahu před přijetím vlastního rozhodnutí o schválení odpisu dluhů. Učinila tak, když přijetím konečného rozhodnutí v roce 1997 schválila odpis bez jeho podmínění privatizací. Takže Komise v roce 1997 již prozkoumala obsah smlouvy a dospěla k závěru, že k privatizaci došlo před schválením odpisů dluhů.“ (96)

| (171) | Třetí důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že banka ETVA řádně naplnila ustanovení smlouvy o prodeji. Zaměstnanci se skutečně, když nastala nutnost jejich podílu na třech navýšeních kapitálu k financování investičního plánu (97), „stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií. Banka ETVA nepřikročila k nucenému vymáhání ceny za každým z 2 000 zaměstnanců, neboť zde reálně neexistoval dostatek projevu dobré vůle k provedení příslušných kroků [...]. Místo aby se zaměřila na spletité, zdlouhavé, mimořádně nákladné a nakonec málo úspěšné soudní vymáhání těchto pohledávek [...], se bance ETVA podařilo, využívajíc zastavení těchto prodaných a nesplacených akcií, s úspěchem zinkasovat tuto svou pohledávku prodejem zastavených akcií ve vlastnictví zaměstnanců v míře plně pokrývající tento závazek.“ (98) Jinými slovy Řecko tvrdí, že v rámci privatizace se bance ETVA podařilo během privatizace ŘL v letech 2001–2002 získat od HDW/Ferrostaal plných 100 % prodejní ceny – a nikoliv pouze 51 % – „nakonec, jak se ukázalo, cena byla vyinkasována. Evidentně byl splacením kupní ceny akcií zaměstnanců uspokojen požadavek banky ETVA na inkaso ceny [...]. [...] otázka nezaplacení výkupní ceny není nastolena.“ (99) Navíc je nade vší pochybnost, že prodej loděnic společnosti HDW/Ferrostaal představuje skutečnou privatizaci. |
| --- | --- |

(171)

Třetí důvod, na který se Řecko odvolává, spočívá ve skutečnosti, že banka ETVA řádně naplnila ustanovení smlouvy o prodeji. Zaměstnanci se skutečně, když nastala nutnost jejich podílu na třech navýšeních kapitálu k financování investičního plánu (97), „stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií. Banka ETVA nepřikročila k nucenému vymáhání ceny za každým z 2 000 zaměstnanců, neboť zde reálně neexistoval dostatek projevu dobré vůle k provedení příslušných kroků [...]. Místo aby se zaměřila na spletité, zdlouhavé, mimořádně nákladné a nakonec málo úspěšné soudní vymáhání těchto pohledávek [...], se bance ETVA podařilo, využívajíc zastavení těchto prodaných a nesplacených akcií, s úspěchem zinkasovat tuto svou pohledávku prodejem zastavených akcií ve vlastnictví zaměstnanců v míře plně pokrývající tento závazek.“ (98) Jinými slovy Řecko tvrdí, že v rámci privatizace se bance ETVA podařilo během privatizace ŘL v letech 2001–2002 získat od HDW/Ferrostaal plných 100 % prodejní ceny – a nikoliv pouze 51 % – „nakonec, jak se ukázalo, cena byla vyinkasována. Evidentně byl splacením kupní ceny akcií zaměstnanců uspokojen požadavek banky ETVA na inkaso ceny [...]. [...] otázka nezaplacení výkupní ceny není nastolena.“ (99) Navíc je nade vší pochybnost, že prodej loděnic společnosti HDW/Ferrostaal představuje skutečnou privatizaci.

| (172) | Komise dospěla k následujícím závěrům. Rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97, s poukazem na výše uvedené, dospěla k závěru, že prodejem akcií ŘL zaměstnancům na základě dohody z roku 1995 byla splněna podmínka článku 10 směrnice Rady 90/864 EHS o prodeji loděnic. Cílem této podmínky, s odkazem na výše uvedené, bylo převedení vlastnictví na soukromé osoby, které by v zájmu maximalizace svých investic přijaly příslušná opatření k obnovení konkurenceschopnosti loděnic. Komise proto akceptovala dohodu ze září 1995 jako platný prodej, kterým byla smluvně stanovena zaměstnancům podmínka k úhradě kupní ceny za získání 49 % akcií ŘL ve výši 24 milionů EUR. V důsledku ceny, kterou byli povinni uhradit, by se zaměstnanci podílející se na řízení loděnic snažili o udržení a zvýšení ceny svých investic (100). Nyní vyplývá, že banka ETVA pod kontrolou řeckého státu se nikdy ve skutečnosti nepokusila o inkaso té části kupní ceny, kterou měli zaměstnanci podle dohody ze září 1995 zaplatit v letech 1998, 1999 a 2000. Banka ETVA disponovala dostatečnými možnostmi k zajištění úhrady kupní ceny. Banka ETVA kontrolovala ŘL, které byly oprávněny k inkasu této částky formou srážek z mezd a příplatků zaměstnanců (101). ŘL a sdružení zaměstnanců byly navíc vůči bance ETVA vázány smluvními povinnostmi z osobních smluv podepsaných každým zaměstnancem po září 1995. Banka ETVA tak mohla vůči ŘL a sdružení zaměstnanců uplatnit právní kroky a nebyla by nucena činit tak zvlášť vůči každému zaměstnanci, jak tvrdí řecké orgány. Komise proto dospěla k závěru, že řecké orgány tak vědomě nepožádaly zaměstnance o úhradu ročních splátek. Tímto svým postojem Řecko ukázalo, že nebylo zainteresováno na úhradě kupní ceny zaměstnanci, což podstatně změnilo postavení zaměstnanců: místo toho, aby byli zaměstnanci povinni uhradit kupní cenu, nevystavili riziku tuto část vlastních peněz a následně, podílejíce se na řízení loděnic, kladli menší důraz na udržení a zvýšení ceny akcií a obnovení finanční životaschopnosti (o to více se snažili o zachování pracovních míst a podmínek). S ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, dalo se očekávat, že banka ETVA dříve či později přistoupí, díky zástavnímu právu k akciím, k exekuci s prostým výsledkem, že zaměstnanci přijdou o svůj podíl v loděnicích. Komise proto nechápe, jak bylo možné, aby se zaměstnanci zajímali o udržení a zvýšení ceny ŘL a o přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti. Komise tudíž vyvozuje, že tím, že se Řecko nesnažilo zajistit, aby zaměstnanci uhradili kupní cenu, jak požadovala dohoda ze září 1995, v době jejich účasti na řízení loděnic, podstatným způsobem změnilo postavení zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že banka ETVA nepožádala zaměstnance o úhradu kupní ceny, nebyl ve svém důsledku převod vlastnictví v září 1995 skutečným „prodejem“ s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic, jak bylo požadováno směrnicí Rady 90/684/EHS. A uzavírá, že se Řecko dopustilo zneužití rozhodnutí C 10/94 tím, že nepožádalo zaměstnance o úhradu kupní ceny. V předmětném rozhodnutí Komise se předpokládalo, že dohodu ze září 1995 naplní banka ETVA, konkrétně banka ETVA zinkasuje, podle výslovného ustanovení v dohodě, od zaměstnanců kupní cenu, čímž zajistí, že noví majitelé budou mít zájem na přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti a životaschopnosti loděnic. Komise nemohla předpokládat, že Řecko, které ostatně samo předložilo dohodu ze září 1995 jako dohodu o prodeji ŘL, vědomě nepřistoupí k inkasu kupní ceny od zaměstnanců navzdory existenci dostatečných smluvních a právních ustanovení o možnostech inkasa kupní ceny. Komise se domnívá, že tento projev odpovídá předložení neúplných informací Komisi a zneužití podpory. Z těchto důvodů musí být podpora schválená rozhodnutím C 10/94 ŘL navrácena. |
| --- | --- |

(172)

Komise dospěla k následujícím závěrům. Rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97, s poukazem na výše uvedené, dospěla k závěru, že prodejem akcií ŘL zaměstnancům na základě dohody z roku 1995 byla splněna podmínka článku 10 směrnice Rady 90/864 EHS o prodeji loděnic. Cílem této podmínky, s odkazem na výše uvedené, bylo převedení vlastnictví na soukromé osoby, které by v zájmu maximalizace svých investic přijaly příslušná opatření k obnovení konkurenceschopnosti loděnic. Komise proto akceptovala dohodu ze září 1995 jako platný prodej, kterým byla smluvně stanovena zaměstnancům podmínka k úhradě kupní ceny za získání 49 % akcií ŘL ve výši 24 milionů EUR. V důsledku ceny, kterou byli povinni uhradit, by se zaměstnanci podílející se na řízení loděnic snažili o udržení a zvýšení ceny svých investic (100). Nyní vyplývá, že banka ETVA pod kontrolou řeckého státu se nikdy ve skutečnosti nepokusila o inkaso té části kupní ceny, kterou měli zaměstnanci podle dohody ze září 1995 zaplatit v letech 1998, 1999 a 2000. Banka ETVA disponovala dostatečnými možnostmi k zajištění úhrady kupní ceny. Banka ETVA kontrolovala ŘL, které byly oprávněny k inkasu této částky formou srážek z mezd a příplatků zaměstnanců (101). ŘL a sdružení zaměstnanců byly navíc vůči bance ETVA vázány smluvními povinnostmi z osobních smluv podepsaných každým zaměstnancem po září 1995. Banka ETVA tak mohla vůči ŘL a sdružení zaměstnanců uplatnit právní kroky a nebyla by nucena činit tak zvlášť vůči každému zaměstnanci, jak tvrdí řecké orgány. Komise proto dospěla k závěru, že řecké orgány tak vědomě nepožádaly zaměstnance o úhradu ročních splátek. Tímto svým postojem Řecko ukázalo, že nebylo zainteresováno na úhradě kupní ceny zaměstnanci, což podstatně změnilo postavení zaměstnanců: místo toho, aby byli zaměstnanci povinni uhradit kupní cenu, nevystavili riziku tuto část vlastních peněz a následně, podílejíce se na řízení loděnic, kladli menší důraz na udržení a zvýšení ceny akcií a obnovení finanční životaschopnosti (o to více se snažili o zachování pracovních míst a podmínek). S ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, dalo se očekávat, že banka ETVA dříve či později přistoupí, díky zástavnímu právu k akciím, k exekuci s prostým výsledkem, že zaměstnanci přijdou o svůj podíl v loděnicích. Komise proto nechápe, jak bylo možné, aby se zaměstnanci zajímali o udržení a zvýšení ceny ŘL a o přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti. Komise tudíž vyvozuje, že tím, že se Řecko nesnažilo zajistit, aby zaměstnanci uhradili kupní cenu, jak požadovala dohoda ze září 1995, v době jejich účasti na řízení loděnic, podstatným způsobem změnilo postavení zaměstnanců. Vzhledem k tomu, že banka ETVA nepožádala zaměstnance o úhradu kupní ceny, nebyl ve svém důsledku převod vlastnictví v září 1995 skutečným „prodejem“ s cílem obnovení konkurenceschopnosti loděnic, jak bylo požadováno směrnicí Rady 90/684/EHS. A uzavírá, že se Řecko dopustilo zneužití rozhodnutí C 10/94 tím, že nepožádalo zaměstnance o úhradu kupní ceny. V předmětném rozhodnutí Komise se předpokládalo, že dohodu ze září 1995 naplní banka ETVA, konkrétně banka ETVA zinkasuje, podle výslovného ustanovení v dohodě, od zaměstnanců kupní cenu, čímž zajistí, že noví majitelé budou mít zájem na přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti a životaschopnosti loděnic. Komise nemohla předpokládat, že Řecko, které ostatně samo předložilo dohodu ze září 1995 jako dohodu o prodeji ŘL, vědomě nepřistoupí k inkasu kupní ceny od zaměstnanců navzdory existenci dostatečných smluvních a právních ustanovení o možnostech inkasa kupní ceny. Komise se domnívá, že tento projev odpovídá předložení neúplných informací Komisi a zneužití podpory. Z těchto důvodů musí být podpora schválená rozhodnutím C 10/94 ŘL navrácena.

| (173) | Komise dospěla k závěru, že tři důvody, na které se Řecko odvolává a které byly ve stručnosti uvedeny výše, musí být zamítnuty. |
| --- | --- |

(173)

Komise dospěla k závěru, že tři důvody, na které se Řecko odvolává a které byly ve stručnosti uvedeny výše, musí být zamítnuty.

| (174) | K prvnímu důvodu – „privatizace byla skutečnou a opravdovou privatizací, neboť zaměstnanci získali akcie a odpovídající podíl na řízení ŘL“ – Komise konstatuje, že převod vlastnictví představoval nutnou, ale nikoliv postačující podmínku. Rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97 skutečně vycházelo z „prodeje“ akcií zaměstnancům, ke kterému došlo v září 1995. Jinými slovy, vycházelo ze skutečnosti, že by zaměstnanci zaplatili kupní cenu v souladu s podmínkami dohody ze září 1995. Nevycházelo ze skutečnosti, že akcie byly „převedeny“ nebo „předány“ zaměstnancům. S poukazem na výše uvedené je pochopitelné, že Komise a Rada přikládaly úhradě kupní ceny rozhodující význam, neboť umožnila zaměstnancům podílet se na řízení loděnic s vědomím ceny akcií. Jak bylo uvedeno výše, pokud nebylo zapotřebí, aby uhradili tuto kupní cenu, ocitli se v naprosto odlišné situaci od investora v tržním prostředí. K argumentu Řecka, že „nabytím akcií byli vystaveni riziku ztráty jejich hodnoty“, Komise připomíná, že zaměstnanci se pouze formálně stali akcionáři, a tím, že za jejich nabytí nebyli nuceni zaplatit vysokou cenu (tj. krácení mezd a příplatků po dobu 12 let), o to méně se zajímali o vývoj ceny akcií. Navíc s ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, museli očekávat, že banka ETVA přistoupí k vynucenému uplatnění zástavního práva na akcie, v důsledku čehož by zaměstnanci přišli o vlastnictví předmětných akcií. Závěrem k argumentu Řecka, že „zaměstnanci [...] podíleli se na zvýšení akciového kapitálu ve výši odpovídající jejich podílu na akciovém kapitálu, čímž došlo k investování soukromého kapitálu do loděnic“, Komise nepochybuje, že se zaměstnanci podíleli na zvýšení kapitálu (to bude rozvedeno v popisu a posouzení opatření E10). Komise však připomíná, že podle ustanovení dohody ze září 1995 z účasti na zvýšení akciového kapitálu zaměstnancům neplynulo právo na získání dalších akcií ŘL. Komisi je zatěžko pochopit, jak účast jako taková mohla vést zaměstnance k tomu, aby se podíleli na řízení loděnic způsobem zajišťujícím zachování a zvýšení ceny akcií, když z titulu takovéto účasti nemohli získat nové akcie (102). Komise stejně tak nemůže pochopit, jak taková účast může představovat „prodej“ ŘL, když zaměstnancům nebyly výměnou za jejich investice poskytnuty další akcie. K doplnění Komise připomíná, že celková částka, kterou zaměstnanci investovali v rámci tří navyšování akciového kapitálu, byla mnohem nižší, než by museli investovat, pokud by se podíleli na tomto navyšování kapitálu a pokud by uhradili kupní cenu v souladu s podmínkami dohody ze září 1995. Připomíná se, že rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97 vycházejí ze skutečnosti, že dohoda ze září 1995 bude naplněna, tj. že zaměstnanci zaplatí kupní cenu a budou se podílet svým vkladem na zvyšování kapitálu. Vzhledem k tomu, že finanční částka, kterou měli zaměstnanci investovat, byla mnohem nižší, než Komise očekávala při přijetí rozhodnutí C 10/94 (a jak očekávala Rada při přijetí nařízení (ES) č. 1013/97), se Komise domnívá, že tato částka nebyla pro zaměstnance dostatečně motivující a odpovídající významu ceny akcií a obnovení konkurenceschopnosti ŘL. |
| --- | --- |

(174)

K prvnímu důvodu – „privatizace byla skutečnou a opravdovou privatizací, neboť zaměstnanci získali akcie a odpovídající podíl na řízení ŘL“ – Komise konstatuje, že převod vlastnictví představoval nutnou, ale nikoliv postačující podmínku. Rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97 skutečně vycházelo z „prodeje“ akcií zaměstnancům, ke kterému došlo v září 1995. Jinými slovy, vycházelo ze skutečnosti, že by zaměstnanci zaplatili kupní cenu v souladu s podmínkami dohody ze září 1995. Nevycházelo ze skutečnosti, že akcie byly „převedeny“ nebo „předány“ zaměstnancům. S poukazem na výše uvedené je pochopitelné, že Komise a Rada přikládaly úhradě kupní ceny rozhodující význam, neboť umožnila zaměstnancům podílet se na řízení loděnic s vědomím ceny akcií. Jak bylo uvedeno výše, pokud nebylo zapotřebí, aby uhradili tuto kupní cenu, ocitli se v naprosto odlišné situaci od investora v tržním prostředí. K argumentu Řecka, že „nabytím akcií byli vystaveni riziku ztráty jejich hodnoty“, Komise připomíná, že zaměstnanci se pouze formálně stali akcionáři, a tím, že za jejich nabytí nebyli nuceni zaplatit vysokou cenu (tj. krácení mezd a příplatků po dobu 12 let), o to méně se zajímali o vývoj ceny akcií. Navíc s ohledem na skutečnost, že zaměstnanci neuhradili kupní cenu, museli očekávat, že banka ETVA přistoupí k vynucenému uplatnění zástavního práva na akcie, v důsledku čehož by zaměstnanci přišli o vlastnictví předmětných akcií. Závěrem k argumentu Řecka, že „zaměstnanci [...] podíleli se na zvýšení akciového kapitálu ve výši odpovídající jejich podílu na akciovém kapitálu, čímž došlo k investování soukromého kapitálu do loděnic“, Komise nepochybuje, že se zaměstnanci podíleli na zvýšení kapitálu (to bude rozvedeno v popisu a posouzení opatření E10). Komise však připomíná, že podle ustanovení dohody ze září 1995 z účasti na zvýšení akciového kapitálu zaměstnancům neplynulo právo na získání dalších akcií ŘL. Komisi je zatěžko pochopit, jak účast jako taková mohla vést zaměstnance k tomu, aby se podíleli na řízení loděnic způsobem zajišťujícím zachování a zvýšení ceny akcií, když z titulu takovéto účasti nemohli získat nové akcie (102). Komise stejně tak nemůže pochopit, jak taková účast může představovat „prodej“ ŘL, když zaměstnancům nebyly výměnou za jejich investice poskytnuty další akcie. K doplnění Komise připomíná, že celková částka, kterou zaměstnanci investovali v rámci tří navyšování akciového kapitálu, byla mnohem nižší, než by museli investovat, pokud by se podíleli na tomto navyšování kapitálu a pokud by uhradili kupní cenu v souladu s podmínkami dohody ze září 1995. Připomíná se, že rozhodnutí C 10/94 a nařízení Rady (ES) č. 1013/97 vycházejí ze skutečnosti, že dohoda ze září 1995 bude naplněna, tj. že zaměstnanci zaplatí kupní cenu a budou se podílet svým vkladem na zvyšování kapitálu. Vzhledem k tomu, že finanční částka, kterou měli zaměstnanci investovat, byla mnohem nižší, než Komise očekávala při přijetí rozhodnutí C 10/94 (a jak očekávala Rada při přijetí nařízení (ES) č. 1013/97), se Komise domnívá, že tato částka nebyla pro zaměstnance dostatečně motivující a odpovídající významu ceny akcií a obnovení konkurenceschopnosti ŘL.

| (175) | K druhému důvodu, na který se Řecko odvolává – „úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise analýzou dohod ze září 1995 shledala, že tato podmínka již byla splněna“ – Komise již připomenula, že prodej loděnic byl směrnicí Rady 90/684/EHS stanoven jako podmínka, a zároveň uvedla důvody zavedení této podmínky. Komise již vysvětlila, že v červenci 1995 přijala zamítavé rozhodnutí, neboť loděnice nebyly prodány. Řecku tedy muselo být zřejmé, že by se Komise nespokojila s prostým převodem vlastnictví na zaměstnance, a konečně, Komise akceptovala dohodu ze září 1995 pouze proto, že představovala skutečný prodej, tj. zaměstnanci měli zaplatit významnou částku kupní ceny, a tudíž by měli skutečný zájem na obnovení konkurenceschopnosti. Komise dále připomíná, že nařízením Rady (ES) 1013/97 byla pozměněna směrnice Rady 90/684/EHS pouze zahrnutím provozní podpory na restrukturalizaci, která mohla být ŘL poskytnuta. Vzhledem k předložení dohody ze září 1995 Komisi a Radě v době přijetí nařízení Rady (ES) č. 1013/97 a rozhodnutí C 10/94 nebylo zapotřebí konkrétními právními úkony opakovaně zavádět podmínku prodeje loděnic. Pouze se v nich připomíná, že akcie ŘL byly „prodány“. Na tomto podkladě rozhodnutí C 10/94 uvádí, že „podmínky stanovené článkem 10 směrnice byly splněny [...]“. Jinými slovy, posouzení Komise uvedené v rozhodnutí C 10/94 (jakož i hodnocení Rady uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1013/97) zohledňuje existenci dohody ze září 1995, kterou Řecko prezentovalo jako prodej a kterou především byla zaměstnancům stanovena smluvní povinnost zaplatit bance ETVA částku 24 milionů EUR za nákup 49 % akcií ŘL, kterou je dále přesně stanoven způsob, jakým bude tato kupní cena inkasována od zaměstnanců a jak bude poukázána bance ETVA. Vzhledem k výslovné specifikaci povinností a práv smluvních stran dohodou, vzhledem k tomu, že samo Řecko prezentovalo tuto dohodu jako prodej ŘL, a vzhledem k tomu, že řecká vláda zákonem stanovila povinnost zaměstnanců uhradit kupní cenu na účet ETVA (viz poznámk pod čarou 100100), neměla Komise důvod k pochybnostem o správné aplikaci této dohody řeckým státem. Komise obzvláště nemohla očekávat, že by samotný stát vědomě zanedbal inkaso kupní ceny od kupujícího. Komise měla všechny důvody domnívat se, že ŘL byly prodány, a nemusela opakovat, že ŘL by měly být prodány. |
| --- | --- |

(175)

K druhému důvodu, na který se Řecko odvolává – „úhrada kupní ceny nebyla rozhodnutím C 10/94 stanovena jako podmínka, ale i kdyby byla, Komise analýzou dohod ze září 1995 shledala, že tato podmínka již byla splněna“ – Komise již připomenula, že prodej loděnic byl směrnicí Rady 90/684/EHS stanoven jako podmínka, a zároveň uvedla důvody zavedení této podmínky. Komise již vysvětlila, že v červenci 1995 přijala zamítavé rozhodnutí, neboť loděnice nebyly prodány. Řecku tedy muselo být zřejmé, že by se Komise nespokojila s prostým převodem vlastnictví na zaměstnance, a konečně, Komise akceptovala dohodu ze září 1995 pouze proto, že představovala skutečný prodej, tj. zaměstnanci měli zaplatit významnou částku kupní ceny, a tudíž by měli skutečný zájem na obnovení konkurenceschopnosti. Komise dále připomíná, že nařízením Rady (ES) 1013/97 byla pozměněna směrnice Rady 90/684/EHS pouze zahrnutím provozní podpory na restrukturalizaci, která mohla být ŘL poskytnuta. Vzhledem k předložení dohody ze září 1995 Komisi a Radě v době přijetí nařízení Rady (ES) č. 1013/97 a rozhodnutí C 10/94 nebylo zapotřebí konkrétními právními úkony opakovaně zavádět podmínku prodeje loděnic. Pouze se v nich připomíná, že akcie ŘL byly „prodány“. Na tomto podkladě rozhodnutí C 10/94 uvádí, že „podmínky stanovené článkem 10 směrnice byly splněny [...]“. Jinými slovy, posouzení Komise uvedené v rozhodnutí C 10/94 (jakož i hodnocení Rady uvedené v nařízení Rady (ES) č. 1013/97) zohledňuje existenci dohody ze září 1995, kterou Řecko prezentovalo jako prodej a kterou především byla zaměstnancům stanovena smluvní povinnost zaplatit bance ETVA částku 24 milionů EUR za nákup 49 % akcií ŘL, kterou je dále přesně stanoven způsob, jakým bude tato kupní cena inkasována od zaměstnanců a jak bude poukázána bance ETVA. Vzhledem k výslovné specifikaci povinností a práv smluvních stran dohodou, vzhledem k tomu, že samo Řecko prezentovalo tuto dohodu jako prodej ŘL, a vzhledem k tomu, že řecká vláda zákonem stanovila povinnost zaměstnanců uhradit kupní cenu na účet ETVA (viz poznámk pod čarou 100100), neměla Komise důvod k pochybnostem o správné aplikaci této dohody řeckým státem. Komise obzvláště nemohla očekávat, že by samotný stát vědomě zanedbal inkaso kupní ceny od kupujícího. Komise měla všechny důvody domnívat se, že ŘL byly prodány, a nemusela opakovat, že ŘL by měly být prodány.

| (176) | K třetímu bodu, na který se Řecko odvolává za účelem odstranění pochybností Komise – „dohoda ze září 1995 byla řádně naplněna“ – Komise konstatuje, že v dohodě ze září 1995 bylo jasně uvedeno, že kupní cena bude uhrazena. Placení ročních splátek mělo začít v roce 1998 a jejich zajištění mělo být provedeno srážkami z mezd a vánočních a velikonočních příplatků. Jelikož zaměstnanci přistoupili na krácení svých budoucích příjmů a příplatků, nemusela banka ETVA vybírat kupní cenu od každého zaměstnance osobně: ŘL byly oprávněny každému zadržovat část mzdy. Podle daného stavu věcí Komise nechápe, jak může být nezaplacení ročních splátek odůvodněno tvrzením, že „zaměstnanci se stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií“. Bance ETVA pouze stačilo zajistit zadržení části mezd a příplatků. Banka ETVA, jako většinový vlastník, ŘL kontrolovala. ŘL byly navíc, podle smluvních podmínek smluv uzavřených mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a každým jednotlivým zaměstnancem, povinny srážet předmětnou částku. Banka ETVA tak mohla proti ŘL uplatnit žalobu, pokud by neplnily smluvní podmínky (103). Komise tak dospívá k závěru, že banka ETVA pod kontrolou řeckou státu se nepokusila zajistit úhradu kupní ceny, jak byla povinna podle ustanovení dohody o prodeji ze září 1995. Jak bylo vysvětleno výše, tato skutečnost představuje zneužití rozhodnutí C 10/94, neboť toto rozhodnutí důvodně předpokládalo řádné plnění předmětné dohody. Komise k doplnění připomíná, že i pokud by obstála argumentace Řecka o neschopnosti banky ETVA inkasovat kupní cenu od zaměstnanců, přesto by bylo nutno navrátit podporu schválenou rozhodnutím C 10/94. Pokud by předmětná argumentace obstála, ve skutečnosti by to znamenalo, že Řecko oznámilo Komisi dohodu o prodeji, kterou rovnou, od samého počátku, nebylo možné naplnit (tj. řecký stát nemůže od kupujícího vyinkasovat kupní cenu) (104). V tomto případě by Komise musela usoudit, že rozhodnutí C 10/94 vycházelo ze zavádějících informací, které Řecko předložilo, a musela by je odvolat. |
| --- | --- |

(176)

K třetímu bodu, na který se Řecko odvolává za účelem odstranění pochybností Komise – „dohoda ze září 1995 byla řádně naplněna“ – Komise konstatuje, že v dohodě ze září 1995 bylo jasně uvedeno, že kupní cena bude uhrazena. Placení ročních splátek mělo začít v roce 1998 a jejich zajištění mělo být provedeno srážkami z mezd a vánočních a velikonočních příplatků. Jelikož zaměstnanci přistoupili na krácení svých budoucích příjmů a příplatků, nemusela banka ETVA vybírat kupní cenu od každého zaměstnance osobně: ŘL byly oprávněny každému zadržovat část mzdy. Podle daného stavu věcí Komise nechápe, jak může být nezaplacení ročních splátek odůvodněno tvrzením, že „zaměstnanci se stali neschopnými dostát povinnosti k úhradě kupní ceny akcií“. Bance ETVA pouze stačilo zajistit zadržení části mezd a příplatků. Banka ETVA, jako většinový vlastník, ŘL kontrolovala. ŘL byly navíc, podle smluvních podmínek smluv uzavřených mezi bankou ETVA, ŘL, sdružením zaměstnanců a každým jednotlivým zaměstnancem, povinny srážet předmětnou částku. Banka ETVA tak mohla proti ŘL uplatnit žalobu, pokud by neplnily smluvní podmínky (103). Komise tak dospívá k závěru, že banka ETVA pod kontrolou řeckou státu se nepokusila zajistit úhradu kupní ceny, jak byla povinna podle ustanovení dohody o prodeji ze září 1995. Jak bylo vysvětleno výše, tato skutečnost představuje zneužití rozhodnutí C 10/94, neboť toto rozhodnutí důvodně předpokládalo řádné plnění předmětné dohody. Komise k doplnění připomíná, že i pokud by obstála argumentace Řecka o neschopnosti banky ETVA inkasovat kupní cenu od zaměstnanců, přesto by bylo nutno navrátit podporu schválenou rozhodnutím C 10/94. Pokud by předmětná argumentace obstála, ve skutečnosti by to znamenalo, že Řecko oznámilo Komisi dohodu o prodeji, kterou rovnou, od samého počátku, nebylo možné naplnit (tj. řecký stát nemůže od kupujícího vyinkasovat kupní cenu) (104). V tomto případě by Komise musela usoudit, že rozhodnutí C 10/94 vycházelo ze zavádějících informací, které Řecko předložilo, a musela by je odvolat.

| (177) | K třetímu bodu, na který se Řecko odvolává, Komise rovněž zamítá argumentaci, že by exekuce zástavy nesplacených akcií a jejich prodej v rámci privatizace v letech 2001–2002 byl podobný inkasu částky od zaměstnanců, kterou byli povinni zaplatit podle dohody ze září 1995. Za prvé tím, že se banka ETVA nepokusila od zaměstnanců získat kupní cenu, neočekávali, že budou muset skutečně investovat odpovídající finanční částku, a proto nebyli vystaveni riziku ztráty v případě snížení hodnoty svých akcií. Jak bylo vysvětleno výše, tato skutečnost je v rozporu s rozhodnutím C 10/94, které uvádělo, že došlo k „prodeji“ ŘL, tj. že soukromý investor nákupem akcií ŘL riskoval konkrétní a významnou finanční částku, a z těchto důvodů by měl zájem podílet se na řízení loděnic s cílem maximalizace ceny svého portfolia. Za druhé, peněžní částka, kterou získala banka ETVA – a tudíž řecký stát – je naprosto odlišná. Exekucí zástavního práva na akcie ETVA převzala 100 % riziko za cenu ŘL (anulováním částečné privatizace). Takže ETVA, když nabídla HDW/Ferrostaal 100 % akcií ŘL, získala pouze 6,1 milionu EUR, tj. ETVA získala za prodej 49 % akcií pouze 3 miliony EUR. Tato částka je podstatně nižší, než mohla ETVA získat od zaměstnanců podle dohody ze září 1995, tedy 24 milionů EUR splatných v ročních splátkách od prosince 1998 do prosince 2010. |
| --- | --- |

(177)

K třetímu bodu, na který se Řecko odvolává, Komise rovněž zamítá argumentaci, že by exekuce zástavy nesplacených akcií a jejich prodej v rámci privatizace v letech 2001–2002 byl podobný inkasu částky od zaměstnanců, kterou byli povinni zaplatit podle dohody ze září 1995. Za prvé tím, že se banka ETVA nepokusila od zaměstnanců získat kupní cenu, neočekávali, že budou muset skutečně investovat odpovídající finanční částku, a proto nebyli vystaveni riziku ztráty v případě snížení hodnoty svých akcií. Jak bylo vysvětleno výše, tato skutečnost je v rozporu s rozhodnutím C 10/94, které uvádělo, že došlo k „prodeji“ ŘL, tj. že soukromý investor nákupem akcií ŘL riskoval konkrétní a významnou finanční částku, a z těchto důvodů by měl zájem podílet se na řízení loděnic s cílem maximalizace ceny svého portfolia. Za druhé, peněžní částka, kterou získala banka ETVA – a tudíž řecký stát – je naprosto odlišná. Exekucí zástavního práva na akcie ETVA převzala 100 % riziko za cenu ŘL (anulováním částečné privatizace). Takže ETVA, když nabídla HDW/Ferrostaal 100 % akcií ŘL, získala pouze 6,1 milionu EUR, tj. ETVA získala za prodej 49 % akcií pouze 3 miliony EUR. Tato částka je podstatně nižší, než mohla ETVA získat od zaměstnanců podle dohody ze září 1995, tedy 24 milionů EUR splatných v ročních splátkách od prosince 1998 do prosince 2010.

| (178) | Závěrem Komise nezpochybňuje argument, že privatizace byla skutečně provedena, když HDW/Ferrostaal nabyly 100 % akcií ŘL. Přesto připomíná, že článkem 10 směrnice Rady 90/684/EHS byla schválena pouze podpora spojená s výprodejem loděnic. Stejně tak nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a rozhodnutím C 10/94 byla podpora schválena, neboť loděnice byly „prodány“. Takže podpora měla být poskytnuta v rámci prodeje loděnic. Nemohla být poskytnuta v rámci prodeje, k němuž mělo dojít po mnoha letech. Takže skutečnost, že ŘL byly skutečně zprivatizovány jejich prodejem HDW/Ferrostaal nevyvrací závěr, že došlo k neoprávněnému použití rozhodnutí C 10/94. Dále připomíná, že v době jejího prodeje HDW/Ferrostaal uplynula řada let od skončení platnosti jak směrnice Rady 90/684/EHS, tak nařízení Rady (ES) č. 1013/97. Takže podpora schválená rozhodnutím C 10/94 nemohla být ŘL poskytnuta v rámci privatizace v letech 2001–2002. |
| --- | --- |

(178)

Závěrem Komise nezpochybňuje argument, že privatizace byla skutečně provedena, když HDW/Ferrostaal nabyly 100 % akcií ŘL. Přesto připomíná, že článkem 10 směrnice Rady 90/684/EHS byla schválena pouze podpora spojená s výprodejem loděnic. Stejně tak nařízením Rady (ES) č. 1013/97 a rozhodnutím C 10/94 byla podpora schválena, neboť loděnice byly „prodány“. Takže podpora měla být poskytnuta v rámci prodeje loděnic. Nemohla být poskytnuta v rámci prodeje, k němuž mělo dojít po mnoha letech. Takže skutečnost, že ŘL byly skutečně zprivatizovány jejich prodejem HDW/Ferrostaal nevyvrací závěr, že došlo k neoprávněnému použití rozhodnutí C 10/94. Dále připomíná, že v době jejího prodeje HDW/Ferrostaal uplynula řada let od skončení platnosti jak směrnice Rady 90/684/EHS, tak nařízení Rady (ES) č. 1013/97. Takže podpora schválená rozhodnutím C 10/94 nemohla být ŘL poskytnuta v rámci privatizace v letech 2001–2002.

| (179) | Komise dospěla k závěru, že žádný z důvodů, na které se Řecko odvolává, nemůže zvrátit předchozí závěr, že banka ETVA ve vlastnictví státu tím, že se nepokusila zajistit vyinkasování kupní ceny od zaměstnanců, připustila neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94. Tato skutečnost dále představuje druhé zneužití – kromě nerealizace investičního plánu – rozhodnutí C 10/94 a druhý důvod k navrácení podpory, která byla schválena tímto rozhodnutím. |
| --- | --- |

(179)

Komise dospěla k závěru, že žádný z důvodů, na které se Řecko odvolává, nemůže zvrátit předchozí závěr, že banka ETVA ve vlastnictví státu tím, že se nepokusila zajistit vyinkasování kupní ceny od zaměstnanců, připustila neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94. Tato skutečnost dále představuje druhé zneužití – kromě nerealizace investičního plánu – rozhodnutí C 10/94 a druhý důvod k navrácení podpory, která byla schválena tímto rozhodnutím.

4.5.5.5   Odůvodnění řízení zahájeného Komisí

| (180) | Komise svým rozhodnutím o rozšíření řízení vyjádřila pochybnost, že zaměstnanci nezaplatili kupní cenu za 49 % akcií ŘL. Dále byly tyto pochybnosti vyjádřeny v rámci posouzení opatření E10 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E10“). Tyto pochybnosti nebyly vyjádřeny při posuzování opatření E7 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E7“). Ve svém důsledku v rozhodnutí o rozšíření řízení není uvedeno, že nesplacení kupní ceny by zakládalo důvod k posouzení možnosti neoprávněného použití rozhodnutí C 10/94. Mohla však být položena otázka, zda Komise měla, v souladu s článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, vydat nové rozhodnutí, kterým by podruhé rozhodla o rozšíření vyšetřování, aby mohla k této věci vyjádřit pochybnosti. Řecko tvrdí, že právě o to tu jde (105). |
| --- | --- |

(180)

Komise svým rozhodnutím o rozšíření řízení vyjádřila pochybnost, že zaměstnanci nezaplatili kupní cenu za 49 % akcií ŘL. Dále byly tyto pochybnosti vyjádřeny v rámci posouzení opatření E10 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E10“). Tyto pochybnosti nebyly vyjádřeny při posuzování opatření E7 (v rozhodnutí o rozšíření řízení označené jako „opatření E7“). Ve svém důsledku v rozhodnutí o rozšíření řízení není uvedeno, že nesplacení kupní ceny by zakládalo důvod k posouzení možnosti neoprávněného použití rozhodnutí C 10/94. Mohla však být položena otázka, zda Komise měla, v souladu s článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, vydat nové rozhodnutí, kterým by podruhé rozhodla o rozšíření vyšetřování, aby mohla k této věci vyjádřit pochybnosti. Řecko tvrdí, že právě o to tu jde (105).

| (181) | Komise se nedomnívá, že by byla povinna podruhé v této věci rozhodnout o rozšíření vyšetřovacího řízení. Za prvé, jak bylo uvedeno, pochybnosti v tomto konkrétním případě (tj. že zaměstnanci splatili nebo nesplatili kupní cenu) byly vyjádřeny v rozhodnutí o rozšíření řízení, a zúčastněným stranám tak byla dána možnost předložit připomínky. Za druhé, ve vztahu k právnímu posouzení, nakolik by tato skutečnost zakládala možnost neoprávněného použití opatření E7, Komise k tomuto závěru dospěla výhradně na základě hluboké analýzy skutečných okolností a zákonů, provedené v rámci formálního vyšetřovacího řízení. V rámci tak rozsáhlé a komplikované záležitosti, která se dotýká i opatření realizovaných před deseti lety, vlastní vyšetřování, vedoucí k lepšímu poznání skutečných okolností a právního výkladu, umožní Komisi skoro automaticky přikročit k její podrobné analýze. Za třetí, Řecko předložilo rozsáhlé a propletené informace o tom, že zaměstnanci splatili kupní cenu. Dokonce i nedávno v odpovědi na rozhodnutí o rozšíření řízení Řecko a ŘL tvrdily, že zaměstnanci již v roce 1998 začali se splácením kupní ceny, jak vyplývalo z dohody ze září 1995 (106). Komisi se však v rámci vyšetřovacího řízení podařilo soustředit dostatek důkazů o opaku. Proto požádala Řecko a ŘL, aby předložily nezpochybnitelné důkazy k doložení svých tvrzení (107). Řecko a ŘL na konec přiznaly, že zaměstnanci neplatili roční splátky tak, jak vyplývalo z dohody ze září 1995. Komise poté, co se jí podařilo objasnit skutečné okolnosti, byla již s to posoudit, nakolik došlo ke zneužití i předchozích rozhodnutí. |
| --- | --- |

(181)

Komise se nedomnívá, že by byla povinna podruhé v této věci rozhodnout o rozšíření vyšetřovacího řízení. Za prvé, jak bylo uvedeno, pochybnosti v tomto konkrétním případě (tj. že zaměstnanci splatili nebo nesplatili kupní cenu) byly vyjádřeny v rozhodnutí o rozšíření řízení, a zúčastněným stranám tak byla dána možnost předložit připomínky. Za druhé, ve vztahu k právnímu posouzení, nakolik by tato skutečnost zakládala možnost neoprávněného použití opatření E7, Komise k tomuto závěru dospěla výhradně na základě hluboké analýzy skutečných okolností a zákonů, provedené v rámci formálního vyšetřovacího řízení. V rámci tak rozsáhlé a komplikované záležitosti, která se dotýká i opatření realizovaných před deseti lety, vlastní vyšetřování, vedoucí k lepšímu poznání skutečných okolností a právního výkladu, umožní Komisi skoro automaticky přikročit k její podrobné analýze. Za třetí, Řecko předložilo rozsáhlé a propletené informace o tom, že zaměstnanci splatili kupní cenu. Dokonce i nedávno v odpovědi na rozhodnutí o rozšíření řízení Řecko a ŘL tvrdily, že zaměstnanci již v roce 1998 začali se splácením kupní ceny, jak vyplývalo z dohody ze září 1995 (106). Komisi se však v rámci vyšetřovacího řízení podařilo soustředit dostatek důkazů o opaku. Proto požádala Řecko a ŘL, aby předložily nezpochybnitelné důkazy k doložení svých tvrzení (107). Řecko a ŘL na konec přiznaly, že zaměstnanci neplatili roční splátky tak, jak vyplývalo z dohody ze září 1995. Komise poté, co se jí podařilo objasnit skutečné okolnosti, byla již s to posoudit, nakolik došlo ke zneužití i předchozích rozhodnutí.

| (182) | Komise dále zdůrazňuje, že aby Řecku a ŘL umožnila podílet se na zajištění úcty k právu na podporu, poskytla Řecku a ŘL možnost (tedy pouze stranám, které předložily připomínky k opatření E10, kromě loděnic Elefsina, které již ve svých připomínkách požadovaly, aby Komise s ohledem na nesplacení kupní ceny rozhodla o navrácení podpory schváleno rozhodnutím C 10/94), aby se vyjádřily k jejímu posouzení, nakolik může být nesplacení kupní ceny považováno za neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94 (108). Jak Řecko, tak i ŘL předložily nesčetné připomínky (109). |
| --- | --- |

(182)

Komise dále zdůrazňuje, že aby Řecku a ŘL umožnila podílet se na zajištění úcty k právu na podporu, poskytla Řecku a ŘL možnost (tedy pouze stranám, které předložily připomínky k opatření E10, kromě loděnic Elefsina, které již ve svých připomínkách požadovaly, aby Komise s ohledem na nesplacení kupní ceny rozhodla o navrácení podpory schváleno rozhodnutím C 10/94), aby se vyjádřily k jejímu posouzení, nakolik může být nesplacení kupní ceny považováno za neoprávněné použití rozhodnutí C 10/94 (108). Jak Řecko, tak i ŘL předložily nesčetné připomínky (109).

4.6   Zneužití podpory ve výši 29,5 milionů EUR k uzavření zařízení schválené v roce 2002 (opatření E8)

4.6.1   Popis opatření

| (183) | Rozhodnutím N 513/2001 ze dne 5. června 2002 byla schválena podpora ve výši 29,5 milionu EUR k dobrovolnému odchodu zaměstnanců z loděnic. Komise posoudila podporu ve výši 29,5 milionu EUR za podporu slučitelnou na uzavření zařízení ve smyslu článku 4 nařízení (ES) č. 1540/98 a za přijatelné považovala snížení opravárenské kapacity loděnic na 420 000 přímých člověkohodin včetně subdodávek. |
| --- | --- |

(183)

Rozhodnutím N 513/2001 ze dne 5. června 2002 byla schválena podpora ve výši 29,5 milionu EUR k dobrovolnému odchodu zaměstnanců z loděnic. Komise posoudila podporu ve výši 29,5 milionu EUR za podporu slučitelnou na uzavření zařízení ve smyslu článku 4 nařízení (ES) č. 1540/98 a za přijatelné považovala snížení opravárenské kapacity loděnic na 420 000 přímých člověkohodin včetně subdodávek.

4.6.2   Důvody zahájení řízení

| (184) | Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik bylo realizováno snížení výrobních kapacit. Nebyla dodržena povinnost k předkládání pololetních výkazů. Navíc řecké orgány předložily konkrétní informace až po urgenci. |
| --- | --- |

(184)

Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik bylo realizováno snížení výrobních kapacit. Nebyla dodržena povinnost k předkládání pololetních výkazů. Navíc řecké orgány předložily konkrétní informace až po urgenci.

4.6.3   Připomínky zúčastněných stran

| (185) | Podle loděnic Elefsina je objem vlastních výkonů a počet ročně opravených lodí v ŘL natolik vysoký, že snížení výrobní kapacity na 420 000 člověkohodin je nepravděpodobné. |
| --- | --- |

(185)

Podle loděnic Elefsina je objem vlastních výkonů a počet ročně opravených lodí v ŘL natolik vysoký, že snížení výrobní kapacity na 420 000 člověkohodin je nepravděpodobné.

4.6.4   Připomínky Řecka

| (186) | Podle Řecka a ŘL loděnice pravidelně využívají služeb subdodavatelů, kteří se člení do dvou kategorií. Do první spadají „subdodavatelé ŘL“, kteří jsou vybírání a placeni přímo ŘL. Do druhé spadají „subdodavatelé třetích stran“, kteří jsou vybírání majiteli lodí, s nimiž vyjednávají o cenách. Subdodavatelé třetích stran platí za využití zařízení ŘL určité částky. Podle tvrzení Řecka je pouze první kategorie subdodavatelů povinna, podle rozhodnutí N 513/01, dodržet povinnost snížení výrobní kapacity. Přesto ŘL nevědí, kolik hodin pracují tito „subdodavatelé ŘL“, neboť jsou placeni paušálně. Řecko proto navrhuje přibližný způsob k výpočtu počtu hodin práce: primárně bude od součtu odměn jim vyplacených odečten 15 % podíl, odpovídající zisku, a dále 20 % (110) podíl, který reprezentuje člověkohodiny výkonů. Výsledná částka bude dělena „ročním koeficientem ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ (111). Aplikováním tohoto postupu dospělo Řecko v jednotlivých letech 2002 až 2006 k celkovému počtu člověkohodin nižšímu, než 420 000. Řecko tak dospělo k závěru, že byla splněna podmínka snížení výrobní kapacity. Přehledný výpočet je uveden v následující tabulce. | 1.1.2002–31.12.2002 | 1.1.2003–30.9.2003 | 1.10.2003–30.9.2004 | 1.10.2004–30.9.2005 | 1.10.2005–31.8.2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A. | Přímé výrobní výkony zaměstnanců ŘL |

(186)

Podle Řecka a ŘL loděnice pravidelně využívají služeb subdodavatelů, kteří se člení do dvou kategorií. Do první spadají „subdodavatelé ŘL“, kteří jsou vybírání a placeni přímo ŘL. Do druhé spadají „subdodavatelé třetích stran“, kteří jsou vybírání majiteli lodí, s nimiž vyjednávají o cenách. Subdodavatelé třetích stran platí za využití zařízení ŘL určité částky. Podle tvrzení Řecka je pouze první kategorie subdodavatelů povinna, podle rozhodnutí N 513/01, dodržet povinnost snížení výrobní kapacity. Přesto ŘL nevědí, kolik hodin pracují tito „subdodavatelé ŘL“, neboť jsou placeni paušálně. Řecko proto navrhuje přibližný způsob k výpočtu počtu hodin práce: primárně bude od součtu odměn jim vyplacených odečten 15 % podíl, odpovídající zisku, a dále 20 % (110) podíl, který reprezentuje člověkohodiny výkonů. Výsledná částka bude dělena „ročním koeficientem ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ (111). Aplikováním tohoto postupu dospělo Řecko v jednotlivých letech 2002 až 2006 k celkovému počtu člověkohodin nižšímu, než 420 000. Řecko tak dospělo k závěru, že byla splněna podmínka snížení výrobní kapacity. Přehledný výpočet je uveden v následující tabulce.

1.1.2002–31.12.2002

1.1.2003–30.9.2003

1.10.2003–30.9.2004

1.10.2004–30.9.2005

1.10.2005–31.8.2006

A.

Přímé výrobní výkony zaměstnanců ŘL

51 995

42 155

[...] (112)

(...)

(...)

| B. | Odměna subdodavatelům ŘL (v EUR) |
| --- | --- |

B.

Odměna subdodavatelům ŘL (v EUR)

3 798 728

16 471 322

(...)

(...)

[...] (k 30.6.2006)

| C. | = B minus obchodní zisk (15 %) a nepřímé člověkohodiny výkonů (20 %) |
| --- | --- |

C.

= B minus obchodní zisk (15 %) a nepřímé člověkohodiny výkonů (20 %)

2 469 173

10 179 134

(...)

(...)

(...)

| D. | Hodinová sazba (v EUR) zaměstnanců ŘL |
| --- | --- |

D.

Hodinová sazba (v EUR) zaměstnanců ŘL

25,97

27,49

(...)

(...)

(...)

| E. | Výpočet přímých člověkohodin výkonů odvedených zaměstnanci subdodavatelů ŘL (= C/D) |
| --- | --- |

E.

Výpočet přímých člověkohodin výkonů odvedených zaměstnanci subdodavatelů ŘL (= C/D)

95 077

370 284

(...)

(...)

(...)

| F. | Součet přímých člověkohodin výkonů, na které se vztahuje rozhodnutí N 513/01 (= A + E) |
| --- | --- |

F.

Součet přímých člověkohodin výkonů, na které se vztahuje rozhodnutí N 513/01 (= A + E)

147 073

412 440

(...)

(...)

(...)

4.6.5   Posouzení

4.6.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (187) | Komise při posuzování možnosti použití článku 296 Smlouvy o ES v tomto opatření, připomíná, že podíl vojenských a civilních aktivit byl stanoven v rozhodnutí N 513/01 s tím, že podíl státní podpory, podléhající pravidlům o státních podporách, činí 25 %. Podpora poskytnutá ve výši 29,5 milionu EUR se vztahovala výhradně na civilní aktivity ŘL, a proto může být posuzována podle pravidel o státních podporách. |
| --- | --- |

(187)

Komise při posuzování možnosti použití článku 296 Smlouvy o ES v tomto opatření, připomíná, že podíl vojenských a civilních aktivit byl stanoven v rozhodnutí N 513/01 s tím, že podíl státní podpory, podléhající pravidlům o státních podporách, činí 25 %. Podpora poskytnutá ve výši 29,5 milionu EUR se vztahovala výhradně na civilní aktivity ŘL, a proto může být posuzována podle pravidel o státních podporách.

4.6.5.2   Existence zneužití podpory

| (188) | Komise dospěla k závěru, že každý z dále uvedených bodů je sám o sobě dostatečným důvodem k dovození, že omezení uvedené ve schvalovacím rozhodnutí nebylo dodrženo, a proto došlo k neoprávněnému užití podpory. |
| --- | --- |

(188)

Komise dospěla k závěru, že každý z dále uvedených bodů je sám o sobě dostatečným důvodem k dovození, že omezení uvedené ve schvalovacím rozhodnutí nebylo dodrženo, a proto došlo k neoprávněnému užití podpory.

| (189) | Za prvé, s ohledem na omezení počtu člověkohodin byly ŘL povinny aplikovat postup k přesnému výpočtu těchto člověkohodin. Neuplatněním postupu k přesnému výpočtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli a tímto znemožněním přesného stanovení počtu člověkohodin realizovaných loděnicemi se ŘL dopustily zneužití podpory rozhodnutí N 513/01 už s ohledem na skutečnost, že Řecko navrhlo použití ukazatele „člověkohodin“ k prokázání snížení výrobních kapacit ŘL. |
| --- | --- |

(189)

Za prvé, s ohledem na omezení počtu člověkohodin byly ŘL povinny aplikovat postup k přesnému výpočtu těchto člověkohodin. Neuplatněním postupu k přesnému výpočtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli a tímto znemožněním přesného stanovení počtu člověkohodin realizovaných loděnicemi se ŘL dopustily zneužití podpory rozhodnutí N 513/01 už s ohledem na skutečnost, že Řecko navrhlo použití ukazatele „člověkohodin“ k prokázání snížení výrobních kapacit ŘL.

| (190) | Za druhé, Komise zpochybňuje argumentaci Řecka, že na „subdodavatele třetích stran“ se nevztahuje omezení člověkohodin. Řecko tvrdí, že kromě pronájmu zařízení s nimi neměla uzavřený žádný smluvní vztah. Komise se za prvé domnívá, že akceptování této okolnosti představuje snadnou možnost, jak obejít omezení: ŘL by místo podpisu smluv se subdodavateli požadovaly po majitelích lodí, aby tyto podepisovali oni, takže ŘL by žádné smluvní vztahy se subdodavateli nevykazovaly. Za druhé bylo tímto omezením sledováno snížení objemu činností v loděnicích. Z rozhodnutí N 513/01 tedy logicky vyplývá, že do snížení výrobních kapacit loděnic byli zahrnuti „zaměstnanci smluvních subdodavatelů“, a týká se jak subdodavatelů ŘL, tak i subdodavatelů majitelů lodí působících v loděnicích. Za třetí, na podrobné otázky Komise (113) Řecko připustilo, že ŘL spravovalo úhradu ve prospěch některých „subdodavatelů třetích stran“: tito sice měli sjednané smlouvy s majiteli lodí co do rozsahu nutných prací a výše odměny, ale majitelé lodí platili ŘL, které následně poukazovaly odpovídající částky subdodavatelům. V těchto případech je dána existence smluvního vztahu mezi ŘL a subdodavateli, jak ostatně vyplývá z vykazování těchto plateb od majitelů lodí na straně příjmů ŘL (tj. jsou vykazovány ve výkazu tržby/vlastní výkony ŘL). Je tudíž nezpochybnitelné, že minimálně na tyto vztahy se „subdodavateli třetích stran“ se omezení vztahuje. Řecko navíc ani nespočítalo, ani Komisi neuvedlo počet člověkohodin výkonů realizovaných těmito „subdodavateli třetích stran“, což představuje další porušení rozhodnutí N 513/2001. Komise dále konstatuje, že po roce 2002 došlo k prudkému navýšení opravárenských činností ŘL. Přesto však v celkovém počtu člověkohodin vykázaných Řeckem tato skutečnost není nijak zohledněna. Lze se důvodně domnívat, že došlo k významnému růstu počtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli třetích stran, které byly ŘL propláceny. S ohledem na údaje, které Řecko předložilo, a sice že ŘL v roce 2003 vykazovaly počet člověkohodin těsně pod hranicí 420 000, Komise dovozuje, že pokud by byly odměny subdodavatelům třetích stran vyplacených ŘL započteny do celkového počtu člověkohodin výkonů realizovaných v ŘL, dalo by se snadno předpokládat, že omezení v následujících letech nebylo dodrženo. |
| --- | --- |

(190)

Za druhé, Komise zpochybňuje argumentaci Řecka, že na „subdodavatele třetích stran“ se nevztahuje omezení člověkohodin. Řecko tvrdí, že kromě pronájmu zařízení s nimi neměla uzavřený žádný smluvní vztah. Komise se za prvé domnívá, že akceptování této okolnosti představuje snadnou možnost, jak obejít omezení: ŘL by místo podpisu smluv se subdodavateli požadovaly po majitelích lodí, aby tyto podepisovali oni, takže ŘL by žádné smluvní vztahy se subdodavateli nevykazovaly. Za druhé bylo tímto omezením sledováno snížení objemu činností v loděnicích. Z rozhodnutí N 513/01 tedy logicky vyplývá, že do snížení výrobních kapacit loděnic byli zahrnuti „zaměstnanci smluvních subdodavatelů“, a týká se jak subdodavatelů ŘL, tak i subdodavatelů majitelů lodí působících v loděnicích. Za třetí, na podrobné otázky Komise (113) Řecko připustilo, že ŘL spravovalo úhradu ve prospěch některých „subdodavatelů třetích stran“: tito sice měli sjednané smlouvy s majiteli lodí co do rozsahu nutných prací a výše odměny, ale majitelé lodí platili ŘL, které následně poukazovaly odpovídající částky subdodavatelům. V těchto případech je dána existence smluvního vztahu mezi ŘL a subdodavateli, jak ostatně vyplývá z vykazování těchto plateb od majitelů lodí na straně příjmů ŘL (tj. jsou vykazovány ve výkazu tržby/vlastní výkony ŘL). Je tudíž nezpochybnitelné, že minimálně na tyto vztahy se „subdodavateli třetích stran“ se omezení vztahuje. Řecko navíc ani nespočítalo, ani Komisi neuvedlo počet člověkohodin výkonů realizovaných těmito „subdodavateli třetích stran“, což představuje další porušení rozhodnutí N 513/2001. Komise dále konstatuje, že po roce 2002 došlo k prudkému navýšení opravárenských činností ŘL. Přesto však v celkovém počtu člověkohodin vykázaných Řeckem tato skutečnost není nijak zohledněna. Lze se důvodně domnívat, že došlo k významnému růstu počtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli třetích stran, které byly ŘL propláceny. S ohledem na údaje, které Řecko předložilo, a sice že ŘL v roce 2003 vykazovaly počet člověkohodin těsně pod hranicí 420 000, Komise dovozuje, že pokud by byly odměny subdodavatelům třetích stran vyplacených ŘL započteny do celkového počtu člověkohodin výkonů realizovaných v ŘL, dalo by se snadno předpokládat, že omezení v následujících letech nebylo dodrženo.

| (191) | Za třetí, i s ohledem na skutečnost, že na „subdodavatele třetích stran“ se nevztahuje omezení počtu člověkohodin podle rozhodnutí N 513/2001 (což neplatí), a počet člověkohodin realizovaných „subdodavateli ŘL“ lze přibližně stanovit jako podíl odměny a hodinové ceny práce, povinnost omezení není splněna. Ve skutečnosti „roční koeficient ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“, a uplatňovaný Řeckem, představuje nevhodný způsob k přibližnému výpočtu ceny práce zaměstnanců pracujících na účet subdodavatelů. Ve skutečnosti z podstatných výkyvů číselných údajů (např. skok z 27 EUR na [...] EUR v roce následujícím) nevyplývá, že by „roční koeficient ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ ukazoval, jaká je hodinová cena jednoho zaměstnance (114). Ve skutečnosti se nikdy vývoj hrubé mzdy v daném odvětví takto neodvíjí: průběhem doby se sice stále navyšuje, ale během jednoho roku se nemůže zdvojnásobit. Loděnice navíc využívají subdodavatelů právě proto, že takto mají nižší náklady než v případě zaměstnání vlastních zaměstnanců. V podstatě požitím „ročního koeficientu ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ dochází k nadhodnocení ceny člověkohodiny práce jednoho zaměstnance u subdodavatelů. To ostatně také potvrzuje poradce, na kterého se Komise obrátila. Pokud se přihlédne k přijatelnějšímu posouzení hodinové ceny, projeví se významný růst počtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli (115), a v důsledku toho nedodržení omezení 420 000 člověkohodin v letech 2003 a 2005. |
| --- | --- |

(191)

Za třetí, i s ohledem na skutečnost, že na „subdodavatele třetích stran“ se nevztahuje omezení počtu člověkohodin podle rozhodnutí N 513/2001 (což neplatí), a počet člověkohodin realizovaných „subdodavateli ŘL“ lze přibližně stanovit jako podíl odměny a hodinové ceny práce, povinnost omezení není splněna. Ve skutečnosti „roční koeficient ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“, a uplatňovaný Řeckem, představuje nevhodný způsob k přibližnému výpočtu ceny práce zaměstnanců pracujících na účet subdodavatelů. Ve skutečnosti z podstatných výkyvů číselných údajů (např. skok z 27 EUR na [...] EUR v roce následujícím) nevyplývá, že by „roční koeficient ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ ukazoval, jaká je hodinová cena jednoho zaměstnance (114). Ve skutečnosti se nikdy vývoj hrubé mzdy v daném odvětví takto neodvíjí: průběhem doby se sice stále navyšuje, ale během jednoho roku se nemůže zdvojnásobit. Loděnice navíc využívají subdodavatelů právě proto, že takto mají nižší náklady než v případě zaměstnání vlastních zaměstnanců. V podstatě požitím „ročního koeficientu ceny člověkohodiny výkonů, jak je tento vykazován v obchodních knihách ŘL“ dochází k nadhodnocení ceny člověkohodiny práce jednoho zaměstnance u subdodavatelů. To ostatně také potvrzuje poradce, na kterého se Komise obrátila. Pokud se přihlédne k přijatelnějšímu posouzení hodinové ceny, projeví se významný růst počtu člověkohodin výkonů realizovaných subdodavateli (115), a v důsledku toho nedodržení omezení 420 000 člověkohodin v letech 2003 a 2005.

| (192) | Za čtvrté, podle způsobu navrženého Řeckem, trval obchodní rok 2003 pouze 9 měsíců, tj. do konce září 2003. Řecko tvrdí, že od té doby obchodní rok trval od října do října. Aplikace stanovení maximálního ročního limitu během 9měsíční činnosti však není přijatelná. Komise požádala Řecko, aby jí předložilo analytické údaje o činnosti během posledních tří měsíců roku 2003, Řecko však požadované údaje nepředložilo (116). Pokud by byla výše výkonů za poslední tři měsíce kalendářního roku přibližně stanovena jako čtvrtinový podíl výkonů roku 2004, pak je zřejmé, že došlo k porušení povinnosti k omezení počtu člověkohodin. |
| --- | --- |

(192)

Za čtvrté, podle způsobu navrženého Řeckem, trval obchodní rok 2003 pouze 9 měsíců, tj. do konce září 2003. Řecko tvrdí, že od té doby obchodní rok trval od října do října. Aplikace stanovení maximálního ročního limitu během 9měsíční činnosti však není přijatelná. Komise požádala Řecko, aby jí předložilo analytické údaje o činnosti během posledních tří měsíců roku 2003, Řecko však požadované údaje nepředložilo (116). Pokud by byla výše výkonů za poslední tři měsíce kalendářního roku přibližně stanovena jako čtvrtinový podíl výkonů roku 2004, pak je zřejmé, že došlo k porušení povinnosti k omezení počtu člověkohodin.

| (193) | Vzhledem k existenci mnoha na sobě nezávislých skutečností, z nichž lze dovodit, že došlo ke zneužití podpory, Komise dospěla k závěru, že podpora musí být vrácena. |
| --- | --- |

(193)

Vzhledem k existenci mnoha na sobě nezávislých skutečností, z nichž lze dovodit, že došlo ke zneužití podpory, Komise dospěla k závěru, že podpora musí být vrácena.

4.7   Vklad kapitálu ve výši 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR) řeckým státem nebo ETVA v období 1996–1997 (opatření E9)

4.7.1   Popis opatření

| (194) | V období 1996–1997 banka ETVA přistoupila ke vkladu kapitálu do ŘL ve výši 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR). |
| --- | --- |

(194)

V období 1996–1997 banka ETVA přistoupila ke vkladu kapitálu do ŘL ve výši 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR).

4.7.2   Důvody zahájení řízení

| (195) | Rozhodnutím o rozšíření řízení byly vyjádřeny pochybnosti, nakolik daný vklad kapitálu odpovídá chování investora v tržním prostředí. Komise za prvé konstatuje, že Řecko předložilo protichůdné připomínky, když původně tvrdilo, že stát vložil tyto prostředky k zápočtu proti nákladům na snížení počtu zaměstnanců o 1 000 osob, posléze toto vysvětlení zaměnilo tvrzením, že k tomuto vkladu přistoupila banka ETVA. Za druhé Komise konstatuje, že zaměstnanci vlastnící 49 % akcií se nepodíleli na navýšení kapitálu. Dále je překvapující skutečnost, že banka ETVA tímto navýšením kapitálu nenabyla v ŘL vyšší podíl. |
| --- | --- |

(195)

Rozhodnutím o rozšíření řízení byly vyjádřeny pochybnosti, nakolik daný vklad kapitálu odpovídá chování investora v tržním prostředí. Komise za prvé konstatuje, že Řecko předložilo protichůdné připomínky, když původně tvrdilo, že stát vložil tyto prostředky k zápočtu proti nákladům na snížení počtu zaměstnanců o 1 000 osob, posléze toto vysvětlení zaměnilo tvrzením, že k tomuto vkladu přistoupila banka ETVA. Za druhé Komise konstatuje, že zaměstnanci vlastnící 49 % akcií se nepodíleli na navýšení kapitálu. Dále je překvapující skutečnost, že banka ETVA tímto navýšením kapitálu nenabyla v ŘL vyšší podíl.

| (196) | Komise dále konstatuje, že v případě zjištění, kdy dané opatření představuje státní podporu, lze pochybovat o slučitelnosti této podpory. |
| --- | --- |

(196)

Komise dále konstatuje, že v případě zjištění, kdy dané opatření představuje státní podporu, lze pochybovat o slučitelnosti této podpory.

4.7.3   Připomínky zúčastněných stran

| (197) | Loděnice Elefsina uvádějí, že 49 % akcií ŘL patřilo zaměstnancům. Pokud by banka ETVA přistoupila ke vkladu kapitálu podle podílu (pro rata) zaměstnanců, navýšil by se její podíl nad 51 %, což bylo zákonem zakázáno a k čemuž nedošlo. Z toho lze dovodit, že banka ETVA nezískala, protihodnotou za svůj vklad, nové akcie. Takový postup by v tržním prostředí nebyl akceptovatelný žádným investorem. |
| --- | --- |

(197)

Loděnice Elefsina uvádějí, že 49 % akcií ŘL patřilo zaměstnancům. Pokud by banka ETVA přistoupila ke vkladu kapitálu podle podílu (pro rata) zaměstnanců, navýšil by se její podíl nad 51 %, což bylo zákonem zakázáno a k čemuž nedošlo. Z toho lze dovodit, že banka ETVA nezískala, protihodnotou za svůj vklad, nové akcie. Takový postup by v tržním prostředí nebyl akceptovatelný žádným investorem.

4.7.4   Připomínky Řecka

| (198) | Řecko potvrdilo, že banka ETVA v období 1996–1997 přistoupila k navýšení kapitálu o částku 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR) a stejná částka jí byla poskytnuta státem. Řecko tvrdí, že se zachovalo jako investor v tržním prostředí, neboť snížení počtu zaměstnanců, financovaného tímto navýšením kapitálu, přispěla k podstatnému zvýšení efektivity loděnic a k jejich budoucí ziskovosti. ŘL vysvětlují, že přísun této částky do společnosti nevedl k vydání nových akcií a formálně nepředstavoval navýšení kapitálu. Tím se také vysvětluje, proč nedošlo k navýšení účasti státu nad 51 % podíl. Pokud však Komise, přes výše uvedené, shledá, že se jedná o státní podporu, pak Řecko věří, že jde o slučitelnou státní podporu, určenou k uzavření podniku ve smyslu článku 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS. |
| --- | --- |

(198)

Řecko potvrdilo, že banka ETVA v období 1996–1997 přistoupila k navýšení kapitálu o částku 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR) a stejná částka jí byla poskytnuta státem. Řecko tvrdí, že se zachovalo jako investor v tržním prostředí, neboť snížení počtu zaměstnanců, financovaného tímto navýšením kapitálu, přispěla k podstatnému zvýšení efektivity loděnic a k jejich budoucí ziskovosti. ŘL vysvětlují, že přísun této částky do společnosti nevedl k vydání nových akcií a formálně nepředstavoval navýšení kapitálu. Tím se také vysvětluje, proč nedošlo k navýšení účasti státu nad 51 % podíl. Pokud však Komise, přes výše uvedené, shledá, že se jedná o státní podporu, pak Řecko věří, že jde o slučitelnou státní podporu, určenou k uzavření podniku ve smyslu článku 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS.

4.7.5   Posouzení

4.7.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (199) | Posuzované opatření bylo určeno k financování komplexu aktivit loděnic a nebylo určeno pouze a jen k podpoře civilních aktivit. Vezme-li se v úvahu, podle závěru bodu 3.3 tohoto rozhodnutí, že 75 % výkonů loděnic je vojenského charakteru a Řecko se odvolává na článek 296 Smlouvy o ES, pak pouze 25 % část opatření, odpovídající částce 2,18 miliardy GRD (6,4 milionu EUR), může být posuzována podle pravidel o státních podporách. |
| --- | --- |

(199)

Posuzované opatření bylo určeno k financování komplexu aktivit loděnic a nebylo určeno pouze a jen k podpoře civilních aktivit. Vezme-li se v úvahu, podle závěru bodu 3.3 tohoto rozhodnutí, že 75 % výkonů loděnic je vojenského charakteru a Řecko se odvolává na článek 296 Smlouvy o ES, pak pouze 25 % část opatření, odpovídající částce 2,18 miliardy GRD (6,4 milionu EUR), může být posuzována podle pravidel o státních podporách.

4.7.5.2   Existence podpory

| (200) | Komise konstatuje, že řecký stát prostřednictvím banky ETVA poskytl ŘL kapitál, aniž by získal nové akcie přesto, že v ŘL vlastnil pouze 51 % podíl. Žádný investor by v tržním prostředí takový dar ostatním akcionářů neposkytl. Požadoval by vydání nových akcií, nebo by požadoval odpovídající vklad (pro rata) po ostatních akcionářích. V podstatě, soukromý investor by za podobných okolností k navýšení kapitálu nepřistoupil. |
| --- | --- |

(200)

Komise konstatuje, že řecký stát prostřednictvím banky ETVA poskytl ŘL kapitál, aniž by získal nové akcie přesto, že v ŘL vlastnil pouze 51 % podíl. Žádný investor by v tržním prostředí takový dar ostatním akcionářů neposkytl. Požadoval by vydání nových akcií, nebo by požadoval odpovídající vklad (pro rata) po ostatních akcionářích. V podstatě, soukromý investor by za podobných okolností k navýšení kapitálu nepřistoupil.

| (201) | Jelikož stát poskytoval ŘL zdroje, na které by tyto na trhu nedosáhly, stala se součástí opatření selektivní výhoda, poskytnutá ŘL. Opatření tak podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES zakládá podstatu státní podpory. Jelikož byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího uveřejnění, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(201)

Jelikož stát poskytoval ŘL zdroje, na které by tyto na trhu nedosáhly, stala se součástí opatření selektivní výhoda, poskytnutá ŘL. Opatření tak podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES zakládá podstatu státní podpory. Jelikož byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího uveřejnění, představuje neoprávněnou podporu.

4.7.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (202) | Komise ke slučitelnosti posuzované podpory podotýká, že snížení počtu zaměstnanců ze 3 022 osob v roce 1995 na 1 977 osob v roce 1997 je nezpochybnitelnou skutečností. Tato okolnost byla zmíněna již ve jejich dvou předchozích rozhodnutích z června roku 1997 (rozhodnutí C 10/94 a N 401/97), neboť představovala jeden z pilířů restrukturalizace. Rozhodnutím N 401/97 bylo schváleno poskytnutí investiční podpory, která může být podle směrnice Rady 90/684/ΕΗS považována za slučitelnou, pokud „je spojena s restrukturalizačním programem, vedoucím ke snížení celkové opravárenské kapacity lodí“ a „není doprovázena žádným navýšením výrobních kapacit loděnice“. Rozhodnutím N 401/97 je konstatováno „snížení opravárenských kapacit loděnice odpovídající míře snížení počtu zaměstnanců, které nemůže být kompenzováno předpokládaným zvýšením produktivity a snížením objemu výtlaku obchodních lodí.“ Dále je rozhodnutím konstatováno mírné snížení loďařských kapacit. Vzhledem k tomu, že samotnou Komisí bylo v jejím rozhodnutí N 401/97 konstatováno, že snížení počtu zaměstnanců v kombinaci s ostatními opatřeními navrženými řeckými orgány, povede ke snížení jak loďařských kapacit, tak ke snížení opravárenských kapacit, Komise dovozuje, že skutečně, v souladu s článkem 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS, došlo ke snížení kapacity. K výši podpory Komise podotýká, že podpora byla poskytnuta ve výši 25,6 milionu EUR na snížení počtu zaměstnanců o 1 000 osob. V roce 2002, pouhých šest let později, Komise posoudila za slučitelnou podporu čtyřnásobně vyšší na snížení počtu zaměstnanců v mnohem menším měřítku. Komise proto konstatuje, že podmínky článku 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS byly dodrženy a podpora je slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(202)

Komise ke slučitelnosti posuzované podpory podotýká, že snížení počtu zaměstnanců ze 3 022 osob v roce 1995 na 1 977 osob v roce 1997 je nezpochybnitelnou skutečností. Tato okolnost byla zmíněna již ve jejich dvou předchozích rozhodnutích z června roku 1997 (rozhodnutí C 10/94 a N 401/97), neboť představovala jeden z pilířů restrukturalizace. Rozhodnutím N 401/97 bylo schváleno poskytnutí investiční podpory, která může být podle směrnice Rady 90/684/ΕΗS považována za slučitelnou, pokud „je spojena s restrukturalizačním programem, vedoucím ke snížení celkové opravárenské kapacity lodí“ a „není doprovázena žádným navýšením výrobních kapacit loděnice“. Rozhodnutím N 401/97 je konstatováno „snížení opravárenských kapacit loděnice odpovídající míře snížení počtu zaměstnanců, které nemůže být kompenzováno předpokládaným zvýšením produktivity a snížením objemu výtlaku obchodních lodí.“ Dále je rozhodnutím konstatováno mírné snížení loďařských kapacit. Vzhledem k tomu, že samotnou Komisí bylo v jejím rozhodnutí N 401/97 konstatováno, že snížení počtu zaměstnanců v kombinaci s ostatními opatřeními navrženými řeckými orgány, povede ke snížení jak loďařských kapacit, tak ke snížení opravárenských kapacit, Komise dovozuje, že skutečně, v souladu s článkem 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS, došlo ke snížení kapacity. K výši podpory Komise podotýká, že podpora byla poskytnuta ve výši 25,6 milionu EUR na snížení počtu zaměstnanců o 1 000 osob. V roce 2002, pouhých šest let později, Komise posoudila za slučitelnou podporu čtyřnásobně vyšší na snížení počtu zaměstnanců v mnohem menším měřítku. Komise proto konstatuje, že podmínky článku 7 směrnice Rady 90/684/ΕΗS byly dodrženy a podpora je slučitelná se společným trhem.

4.8   Navýšení akciového kapitálu v období 1998–2000 za účelem financování investičního programu (opatření E10)

4.8.1   Popis opatření

| (203) | V souladu se záměrem rozhodnutí N 401/97 došlo v letech 1998, 1999 a 2000 k trojímu navýšení kapitálu v celkové výši 2,98 miliardy GRD (8,7 milionu EUR), zaměřeného na financování části investičního programu ŘL. Na těchto navýšeních kapitálu se podíleli banka ETVA a zaměstnanci ŘL v poměru odpovídajícímu jejich podílům na ŘL.








  (v milionech GRD (v milionech EUR)) |
| --- | --- |
| | Celkem | Vklad banky ETVA (51 %) | Vklad zaměsntnaců (49 %) |
| 20. května 1998 | 1 569 (4,6) | 800 (2,3) | 769 (2,3) |
| 24. června 1999 | 630 (1,8) | 321 (0,9) | 309 (0,9) |
| 22. května 2000 | 780 (2,3) | 397 (1,2) | 382 (1,1) |

(203)

V souladu se záměrem rozhodnutí N 401/97 došlo v letech 1998, 1999 a 2000 k trojímu navýšení kapitálu v celkové výši 2,98 miliardy GRD (8,7 milionu EUR), zaměřeného na financování části investičního programu ŘL. Na těchto navýšeních kapitálu se podíleli banka ETVA a zaměstnanci ŘL v poměru odpovídajícímu jejich podílům na ŘL.

(v milionech GRD (v milionech EUR))

Celkem

Vklad banky ETVA (51 %)

Vklad zaměsntnaců (49 %)

20. května 1998

1 569 (4,6)

800 (2,3)

769 (2,3)

24. června 1999

630 (1,8)

321 (0,9)

309 (0,9)

22. května 2000

780 (2,3)

397 (1,2)

382 (1,1)

| (204) | V roce 2001 řecký stát poukázal zaměstnancům částku shodnou s podílem jejich vkladům na trojím navýšení kapitálu (viz 33. bod odůvodnění, kde je popsán zákon číslo 2941/2001). |
| --- | --- |

(204)

V roce 2001 řecký stát poukázal zaměstnancům částku shodnou s podílem jejich vkladům na trojím navýšení kapitálu (viz 33. bod odůvodnění, kde je popsán zákon číslo 2941/2001).

4.8.2   Důvody zahájení řízení

| (205) | Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila podezření, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu představovala neslučitelnou podporu. Přes skutečnost, že rozhodnutí N 401/97 ze dne 15. července 1997 dospělo k závěru, že budoucí účast banky ETVA na navyšování kapitálu v rámci realizace restrukturalizačního plánu může být principiálně posuzováno za slučitelnou a neposkytující podporu, může být předmětná účast posouzena jako podpora, když k ní došlo až v letech 1998, 1999 a 2000. Obzvláště, když v uvedeném období došlo v ŘL ke zhoršení situace. Dále se v rozhodnutí o rozšíření řízení uvádí, že přes účast zaměstnanců na navýšení kapitálu v poměru odpovídajícímu jejich podílu na kapitálu ŘL to může znamenat podporu. Za prvé, nebylo jisté, zda skutečně, v souladu s podmínkami smlouvy o částečné privatizaci ŘL ze září roku 1995, bance ETVA uhradili cenu za získání 49 % podílu akcií ŘL. Za druhé, nevylučuje se, že stát na sebe potají vzal závazek, že zaměstnancům vrátí jakoukoliv částku, kterou tito vynaloží formou svého vkladu do kapitálu ŘL. Takový závazek by znamenal, že zaměstnanci ve skutečnosti v daném případě nepřevzali žádné riziko. |
| --- | --- |

(205)

Komise v rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila podezření, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu představovala neslučitelnou podporu. Přes skutečnost, že rozhodnutí N 401/97 ze dne 15. července 1997 dospělo k závěru, že budoucí účast banky ETVA na navyšování kapitálu v rámci realizace restrukturalizačního plánu může být principiálně posuzováno za slučitelnou a neposkytující podporu, může být předmětná účast posouzena jako podpora, když k ní došlo až v letech 1998, 1999 a 2000. Obzvláště, když v uvedeném období došlo v ŘL ke zhoršení situace. Dále se v rozhodnutí o rozšíření řízení uvádí, že přes účast zaměstnanců na navýšení kapitálu v poměru odpovídajícímu jejich podílu na kapitálu ŘL to může znamenat podporu. Za prvé, nebylo jisté, zda skutečně, v souladu s podmínkami smlouvy o částečné privatizaci ŘL ze září roku 1995, bance ETVA uhradili cenu za získání 49 % podílu akcií ŘL. Za druhé, nevylučuje se, že stát na sebe potají vzal závazek, že zaměstnancům vrátí jakoukoliv částku, kterou tito vynaloží formou svého vkladu do kapitálu ŘL. Takový závazek by znamenal, že zaměstnanci ve skutečnosti v daném případě nepřevzali žádné riziko.

4.8.3   Připomínky zúčastněných stran

| (206) | Loděnice Elefsina souhlasí s výhradami uvedenými v rozhodnutí o rozšíření řízení, připomínají případ Alitalia (117) ve vztahu k účasti zaměstnanců na navyšování kapitálu v jejich společnosti a dovozují, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu představuje neslučitelnou podporu. |
| --- | --- |

(206)

Loděnice Elefsina souhlasí s výhradami uvedenými v rozhodnutí o rozšíření řízení, připomínají případ Alitalia (117) ve vztahu k účasti zaměstnanců na navyšování kapitálu v jejich společnosti a dovozují, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu představuje neslučitelnou podporu.

4.8.4   Připomínky Řecka

| (207) | Řecké orgány připomínají, že účast banky ETVA a zaměstnanců na navyšování kapitálu byla smluvně upravena smlouvou o částečné privatizaci ze září 1995. V rozhodnutí Ν 401/97 se dále uvádí, že dojde k navyšování kapitálu za účasti banky ETVA a zaměstnanců ŘL v poměru odpovídajícímu 51 % podílu banky ETVA a 49 % podílu zaměstnanců, aniž by bylo konstatováno, že účast banky ETVA bude posouzena jako podpora. Závěrem řecké orgány a ŘL důrazně odmítají, jednak že by zaměstnanci ŘL neuhradili bance ETVA kupní cenu, jednak existenci tajné dohody, na jejímž základě by stát slíbil, že zaměstnancům případně vrátí jimi vynaloženou částku na financování investičního programu. ŘL tvrdí, že pokud Komise posoudí toto opatření za podporu, bude se jednat o podporu na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(207)

Řecké orgány připomínají, že účast banky ETVA a zaměstnanců na navyšování kapitálu byla smluvně upravena smlouvou o částečné privatizaci ze září 1995. V rozhodnutí Ν 401/97 se dále uvádí, že dojde k navyšování kapitálu za účasti banky ETVA a zaměstnanců ŘL v poměru odpovídajícímu 51 % podílu banky ETVA a 49 % podílu zaměstnanců, aniž by bylo konstatováno, že účast banky ETVA bude posouzena jako podpora. Závěrem řecké orgány a ŘL důrazně odmítají, jednak že by zaměstnanci ŘL neuhradili bance ETVA kupní cenu, jednak existenci tajné dohody, na jejímž základě by stát slíbil, že zaměstnancům případně vrátí jimi vynaloženou částku na financování investičního programu. ŘL tvrdí, že pokud Komise posoudí toto opatření za podporu, bude se jednat o podporu na restrukturalizaci.

4.8.5   Posouzení

4.8.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (208) | K možnosti použití článku 296 Smlouvy o ES Komise připomíná, že navyšování kapitálu směřovalo k financování investičního programu. Jak již bylo konstatování při hodnocení opatření D1, D2, D3 a D4, mohou být investiční program a státní podpora k jeho financování posuzovány z hlediska právní úpravy platné pro státní podpory. |
| --- | --- |

(208)

K možnosti použití článku 296 Smlouvy o ES Komise připomíná, že navyšování kapitálu směřovalo k financování investičního programu. Jak již bylo konstatování při hodnocení opatření D1, D2, D3 a D4, mohou být investiční program a státní podpora k jeho financování posuzovány z hlediska právní úpravy platné pro státní podpory.

4.8.5.2   Existence podpory

| (209) | Komise dospěla k následujícím závěrům. Ze smlouvy o částečné privatizaci ze září roku 1995 plynula pro banku ETVA smluvní povinnost podílet se z 51 % na budoucím navýšení kapitálu ŘL, zbývající část 49 % měla být vložena zaměstnanci. Navýšení kapitálu bylo nutné k částečnému financování investičního programu. Komise v části svého rozhodnutí N 401/97 o investiční podpoře mlčky připustila, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu ŘL nebude představovat státní podporu. Tento závěr byl v souladu s rozhodnutím C 10/94, vydaným téhož dne, ve kterém Komise konstatovala, že prodej 49 % akcií ŘL zaměstnancům představoval platnou částečnou privatizaci v očekávání obnovení životaschopnosti. |
| --- | --- |

(209)

Komise dospěla k následujícím závěrům. Ze smlouvy o částečné privatizaci ze září roku 1995 plynula pro banku ETVA smluvní povinnost podílet se z 51 % na budoucím navýšení kapitálu ŘL, zbývající část 49 % měla být vložena zaměstnanci. Navýšení kapitálu bylo nutné k částečnému financování investičního programu. Komise v části svého rozhodnutí N 401/97 o investiční podpoře mlčky připustila, že účast banky ETVA na navyšování kapitálu ŘL nebude představovat státní podporu. Tento závěr byl v souladu s rozhodnutím C 10/94, vydaným téhož dne, ve kterém Komise konstatovala, že prodej 49 % akcií ŘL zaměstnancům představoval platnou částečnou privatizaci v očekávání obnovení životaschopnosti.

| (210) | Ve vztahu k účasti banky ETVA na navýšení kapitálu ze dne 20. května 1998 se Komise domnívá, že zde není dostatek důvodů, aby se odchýlila od mlčky přijatého závěru o neexistenci podpory, jak bylo uvedeno v rozhodnutí Ν 401/97. Konkrétně pak okolnosti platné v květnu roku 1998 se nikterak neodchylovaly od okolností v době vydání rozhodnutí. Komise navíc neodhalila žádný důkaz o existenci (tajného) závazku státu k vrácení zaměstnancům jakékoliv částky vynaložené v rámci navyšování kapitálu. |
| --- | --- |

(210)

Ve vztahu k účasti banky ETVA na navýšení kapitálu ze dne 20. května 1998 se Komise domnívá, že zde není dostatek důvodů, aby se odchýlila od mlčky přijatého závěru o neexistenci podpory, jak bylo uvedeno v rozhodnutí Ν 401/97. Konkrétně pak okolnosti platné v květnu roku 1998 se nikterak neodchylovaly od okolností v době vydání rozhodnutí. Komise navíc neodhalila žádný důkaz o existenci (tajného) závazku státu k vrácení zaměstnancům jakékoliv částky vynaložené v rámci navyšování kapitálu.

| (211) | Naopak, v době uskutečnění navýšení kapitálu, tj. 24. června 1999 a 22. května 2000 již neplatily některé body zásadního významu, o něž se opíral závěr ze dne 15. července 1997 o neexistenci podpory:






  — | Za prvé, jak bylo výše uvedeno, veškerá rozhodnutí z 15. července 1997 se opírají o fakt, že Řecko dodrží smlouvu o částečné privatizaci ze září 1995, obzvláště pak, že zaměstnanci, v souladu s příslušnou dohodou, uhradí bance ETVA kupní cenu, když převzetí finančně ekonomického rizika bude pro ně motivující k přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti. Přestože zaměstnanci byli povinni splatit bance ETVA první splátku kupní ceny ještě před 31. prosincem 1998, žádná platba se neuskutečnila. Stát se nepokusil o její zinkasování. Tato okolnost znamená, podle posouzení opatření E7, že zaměstnanci nebyli v pozici investorů s povinností zaplatit během následujících dvanácti let celkovou částku ve výši 8,17 miliardy GRD (24 milionů EUR), na rozdíl od toho, co Komise očekávala v červenci roku 1997, když vydala obě rozhodnutí. Neprovedení úhrady navíc znamená, že zaměstnanci nedodrželi smluvní povinnost, která jim byla uložena dohodou o částečné privatizaci ze září 1995. Banka ETVA tak přestala být vázána smlouvou o částečné privatizaci (118), neboť tato byla porušena samotnými zaměstnanci. V podstatě, na rozdíl od toho, co se dalo řádně očekávat v době vydání rozhodnutí N 401/97, vycházejícího ze stávajících smluvních ujednání, žádná částečná privatizace se nekonala, a smlouva přestala být pro banku ETVA závaznou. Komise konstatuje existenci podstatných rozdílů proti tomu, co očekávala v době vydání rozhodnutí N 401/97 na základě dohody ze září 1995. Tato skutečnost je dostatečným důvodem k přehodnocení závěru o neexistenci podpory, ke kterému tehdy dospěla. |
| --- | --- | --- |

(211)

Naopak, v době uskutečnění navýšení kapitálu, tj. 24. června 1999 a 22. května 2000 již neplatily některé body zásadního významu, o něž se opíral závěr ze dne 15. července 1997 o neexistenci podpory:

—

Za prvé, jak bylo výše uvedeno, veškerá rozhodnutí z 15. července 1997 se opírají o fakt, že Řecko dodrží smlouvu o částečné privatizaci ze září 1995, obzvláště pak, že zaměstnanci, v souladu s příslušnou dohodou, uhradí bance ETVA kupní cenu, když převzetí finančně ekonomického rizika bude pro ně motivující k přijetí nutných opatření k obnovení konkurenceschopnosti. Přestože zaměstnanci byli povinni splatit bance ETVA první splátku kupní ceny ještě před 31. prosincem 1998, žádná platba se neuskutečnila. Stát se nepokusil o její zinkasování. Tato okolnost znamená, podle posouzení opatření E7, že zaměstnanci nebyli v pozici investorů s povinností zaplatit během následujících dvanácti let celkovou částku ve výši 8,17 miliardy GRD (24 milionů EUR), na rozdíl od toho, co Komise očekávala v červenci roku 1997, když vydala obě rozhodnutí. Neprovedení úhrady navíc znamená, že zaměstnanci nedodrželi smluvní povinnost, která jim byla uložena dohodou o částečné privatizaci ze září 1995. Banka ETVA tak přestala být vázána smlouvou o částečné privatizaci (118), neboť tato byla porušena samotnými zaměstnanci. V podstatě, na rozdíl od toho, co se dalo řádně očekávat v době vydání rozhodnutí N 401/97, vycházejícího ze stávajících smluvních ujednání, žádná částečná privatizace se nekonala, a smlouva přestala být pro banku ETVA závaznou. Komise konstatuje existenci podstatných rozdílů proti tomu, co očekávala v době vydání rozhodnutí N 401/97 na základě dohody ze září 1995. Tato skutečnost je dostatečným důvodem k přehodnocení závěru o neexistenci podpory, ke kterému tehdy dospěla.

| — | Za druhé, jak bylo podrobně v části 3.1 tohoto rozhodnutí, obchodní a ekonomický úspěch očekávaný v době vydání rozhodnutí N 401/97 se nedostavil. Podniku se v letech 1997 a 1998 nepodařilo získat velký a ziskový počet objednávek. V důsledku toho bylo již koncem roku 1998 stále více zřejmé, že loděnice budou v následujících letech ztrátové. 30. červen 1998 byl Komisí stanoven jako datum, po kterém se již nedalo očekávat obnovení životaschopnosti. Evidentně již počátkem roku 1999, se začala projevovat většina negativních signálů o nejistém obnovení životaschopnosti založeném na stávajícím plánu restrukturalizace. |
| --- | --- |

—

Za druhé, jak bylo podrobně v části 3.1 tohoto rozhodnutí, obchodní a ekonomický úspěch očekávaný v době vydání rozhodnutí N 401/97 se nedostavil. Podniku se v letech 1997 a 1998 nepodařilo získat velký a ziskový počet objednávek. V důsledku toho bylo již koncem roku 1998 stále více zřejmé, že loděnice budou v následujících letech ztrátové. 30. červen 1998 byl Komisí stanoven jako datum, po kterém se již nedalo očekávat obnovení životaschopnosti. Evidentně již počátkem roku 1999, se začala projevovat většina negativních signálů o nejistém obnovení životaschopnosti založeném na stávajícím plánu restrukturalizace.

| (212) | Na základě výše uvedeného Komise dovozuje, že žádný soukromý investor v pozici banky ETVA by opakovaně do ŘL neinvestoval (119). |
| --- | --- |

(212)

Na základě výše uvedeného Komise dovozuje, že žádný soukromý investor v pozici banky ETVA by opakovaně do ŘL neinvestoval (119).

| (213) | Vzhledem k tomu, že vkladem kapitálu byla ŘL poskytnuta selektivní výhoda, Komise dovozuje, že účast banky ETVA na druhém a třetím navýšení kapitálu představuje státní podporu ve prospěch ŘL. Ve vztahu k čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES Komise připomíná, že nikdy nevydala rozhodnutí, jímž by výslovně posuzovala a schvalovala účast banky ETVA na navyšování kapitálu v ŘL. Komise proto dovozuje, že podpora byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(213)

Vzhledem k tomu, že vkladem kapitálu byla ŘL poskytnuta selektivní výhoda, Komise dovozuje, že účast banky ETVA na druhém a třetím navýšení kapitálu představuje státní podporu ve prospěch ŘL. Ve vztahu k čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES Komise připomíná, že nikdy nevydala rozhodnutí, jímž by výslovně posuzovala a schvalovala účast banky ETVA na navyšování kapitálu v ŘL. Komise proto dovozuje, že podpora byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.

| (214) | Komise připomíná, že i pokud by se dalo uvažovat o tom, že poskytnutí posuzovaného opatření bylo umožněno rozhodnutím N 401/97 (v rozhodnutí N 401/97 se uvádí, že banka ETVA se bude podílet na navyšování kapitálu ŘL, a jelikož nejsou předloženy námitky ve vztahu konvencí s právní úpravou o státních podporách, tj. účast ne představuje státní podporu), neovlivnilo by to následující závěr, podle kterého musí být daná podpora vrácena. Obzvláště v tomto případě by mělo platit, že banka ETVA, tedy banka ve vlastnictví státu, neoprávněně aplikovala předmětné rozhodnutí, když podle dohody ze září 1995 nezinkasovala od zaměstnanců kupní cenu. Ve skutečnosti závěr, že by účast banky ETVA na budoucím navyšování kapitálu nepředstavovala podporu, vycházel z předpokladu, že zaměstnanci, v souladu s dohodou ze září 1995, uhradí kupní cenu. Proto musí být vyvozen závěr o neoprávněném použití části rozhodnutí N 401/97, kterým byla účast banky ETVA schválena, a dále musí ŘL vrátit výši účasti banky ETVA. |
| --- | --- |

(214)

Komise připomíná, že i pokud by se dalo uvažovat o tom, že poskytnutí posuzovaného opatření bylo umožněno rozhodnutím N 401/97 (v rozhodnutí N 401/97 se uvádí, že banka ETVA se bude podílet na navyšování kapitálu ŘL, a jelikož nejsou předloženy námitky ve vztahu konvencí s právní úpravou o státních podporách, tj. účast ne představuje státní podporu), neovlivnilo by to následující závěr, podle kterého musí být daná podpora vrácena. Obzvláště v tomto případě by mělo platit, že banka ETVA, tedy banka ve vlastnictví státu, neoprávněně aplikovala předmětné rozhodnutí, když podle dohody ze září 1995 nezinkasovala od zaměstnanců kupní cenu. Ve skutečnosti závěr, že by účast banky ETVA na budoucím navyšování kapitálu nepředstavovala podporu, vycházel z předpokladu, že zaměstnanci, v souladu s dohodou ze září 1995, uhradí kupní cenu. Proto musí být vyvozen závěr o neoprávněném použití části rozhodnutí N 401/97, kterým byla účast banky ETVA schválena, a dále musí ŘL vrátit výši účasti banky ETVA.

4.8.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (215) | Řecké orgány tvrdí, že případně může být posuzované opatření bráno jako slučitelná podpora na restrukturalizaci. Komise připomíná, že cílem navyšování kapitálu bylo financování investičního programu. Komise již při posuzování opatření D2 a opatření D3 uvedla, proč poskytnutí dodatečné podpory restrukturalizace k financování investičního programu nemohou být považovány za slučitelné se společným trhem. |
| --- | --- |

(215)

Řecké orgány tvrdí, že případně může být posuzované opatření bráno jako slučitelná podpora na restrukturalizaci. Komise připomíná, že cílem navyšování kapitálu bylo financování investičního programu. Komise již při posuzování opatření D2 a opatření D3 uvedla, proč poskytnutí dodatečné podpory restrukturalizace k financování investičního programu nemohou být považovány za slučitelné se společným trhem.

| (216) | Protože dvě navýšení kapitálu představují neslučitelnou podporu, musí být po ŘL požadováno jejich navrácení. |
| --- | --- |

(216)

Protože dvě navýšení kapitálu představují neslučitelnou podporu, musí být po ŘL požadováno jejich navrácení.

4.9   Státní protizáruky spojené se smlouvami mezi ŘL a OSE a ISAP (opatření E12b)

4.9.1   Popis opatření

| (217) | Ke smlouvám uzavřeným mezi ŘL a Řeckými drahami (OSE) a Tramvajovou Linkou Atény Pireus (ISAP) na dodávku kolejového materiálu, poskytla banka ETVA záruky na zálohy a záruky na řádné splnění smlouvy (dále jen „záruky na zálohy“). V únoru 1998 a v lednu 1999 poskytla banka ETVA záruky na smlouvu s ISAP, a v srpnu 1999 poskytla záruky na smlouvu s OSE. Následně banka ETVA obdržela od státu protizáruky. Záruka poskytnutá na smlouvy s OSE činila 29,4 milionu EUR a záruka na smlouvy s ISAP činila 9,4 milionu EUR. |
| --- | --- |

(217)

Ke smlouvám uzavřeným mezi ŘL a Řeckými drahami (OSE) a Tramvajovou Linkou Atény Pireus (ISAP) na dodávku kolejového materiálu, poskytla banka ETVA záruky na zálohy a záruky na řádné splnění smlouvy (dále jen „záruky na zálohy“). V únoru 1998 a v lednu 1999 poskytla banka ETVA záruky na smlouvu s ISAP, a v srpnu 1999 poskytla záruky na smlouvu s OSE. Následně banka ETVA obdržela od státu protizáruky. Záruka poskytnutá na smlouvy s OSE činila 29,4 milionu EUR a záruka na smlouvy s ISAP činila 9,4 milionu EUR.

4.9.2   Důvody zahájení řízení

| (218) | Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik by za stejných podmínek poskytla posuzované protizáruky soukromá banka. V důsledku potíží, se kterými se potýkaly ŘL je namístě otázka, zda by soukromá banka takové protizáruky vůbec poskytla. |
| --- | --- |

(218)

Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik by za stejných podmínek poskytla posuzované protizáruky soukromá banka. V důsledku potíží, se kterými se potýkaly ŘL je namístě otázka, zda by soukromá banka takové protizáruky vůbec poskytla.

4.9.3   Připomínky zúčastněných stran

| (219) | Loděnice Elefsina souhlasí s pochybnostmi Komise. Stát se konkrétně v daném případě nezachoval jako soukromý investor tržního prostředí, neboť na sebe vzal několikanásobné riziko jak z titulu většinového vlastníka ŘL, tak z titulu jediného věřitele a ručitele, a nesl tak v podstatě celé riziko její další činnosti. |
| --- | --- |

(219)

Loděnice Elefsina souhlasí s pochybnostmi Komise. Stát se konkrétně v daném případě nezachoval jako soukromý investor tržního prostředí, neboť na sebe vzal několikanásobné riziko jak z titulu většinového vlastníka ŘL, tak z titulu jediného věřitele a ručitele, a nesl tak v podstatě celé riziko její další činnosti.

4.9.4   Připomínky Řecka

| (220) | Řecké orgány a ŘL tvrdí, že ačkoliv byly státní protizáruky banky ETVA formálně poskytnuty v prosinci roku 1999, banka ETVA získala příslib na záruky již v době, když v únoru 1998 a v lednu 1999 poskytla záruky na smlouvu s ISAP, a v srpnu roku 1999 poskytla záruky na smlouvu s OSE. Řecké orgány tvrdí, že tyto státní protizáruky nepředstavují selektivní opatření. Konkrétně na základě zákona číslo 2322/1995 (120) byly poskytnuty státní záruky mnoha podnikům. Řecké orgány dále tvrdí, že roční poplatek ve výši 0,05 % představoval odpovídající odměnu za převzetí rizika. Chování banky ETVA odpovídalo chování soukromé banky, neboť získala státní protizáruku a naúčtovala si poplatek ve výši 0,4 % (121). ŘL předložily zprávu poradenské společnosti (jedná se o první zprávu Deloitte), potvrzující výše uvedený argument. V téže zprávě se dále uvádí, že ŘL byly schopny získat protizáruky odpovídajících zárukám od banky ETVA i od soukromé banky, aniž by jim stát poskytl protizáruky, a to nabídkou zástavního práva na některá svá aktiva. Řecko závěrem tvrdí, že oprávněnou osobou k přijetí státních záruk jsou OSE a ISAP, a nikoliv ŘL. |
| --- | --- |

(220)

Řecké orgány a ŘL tvrdí, že ačkoliv byly státní protizáruky banky ETVA formálně poskytnuty v prosinci roku 1999, banka ETVA získala příslib na záruky již v době, když v únoru 1998 a v lednu 1999 poskytla záruky na smlouvu s ISAP, a v srpnu roku 1999 poskytla záruky na smlouvu s OSE. Řecké orgány tvrdí, že tyto státní protizáruky nepředstavují selektivní opatření. Konkrétně na základě zákona číslo 2322/1995 (120) byly poskytnuty státní záruky mnoha podnikům. Řecké orgány dále tvrdí, že roční poplatek ve výši 0,05 % představoval odpovídající odměnu za převzetí rizika. Chování banky ETVA odpovídalo chování soukromé banky, neboť získala státní protizáruku a naúčtovala si poplatek ve výši 0,4 % (121). ŘL předložily zprávu poradenské společnosti (jedná se o první zprávu Deloitte), potvrzující výše uvedený argument. V téže zprávě se dále uvádí, že ŘL byly schopny získat protizáruky odpovídajících zárukám od banky ETVA i od soukromé banky, aniž by jim stát poskytl protizáruky, a to nabídkou zástavního práva na některá svá aktiva. Řecko závěrem tvrdí, že oprávněnou osobou k přijetí státních záruk jsou OSE a ISAP, a nikoliv ŘL.

4.9.5   Posouzení

4.9.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (221) | Na posuzované opatření se nevztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES, neboť se jedná o přímou podporu civilních aktivit. |
| --- | --- |

(221)

Na posuzované opatření se nevztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES, neboť se jedná o přímou podporu civilních aktivit.

4.9.5.2   Existence podpory

| (222) | Předně je zapotřebí vyjasnit, která ze dvou forem opatření, tj. záruky na zálohy poskytnuté bankou ETVA, nebo protizáruky poskytnuté státem bance ETVA, může představovat státní podporu. Z tvrzení řeckých orgánů, že banka ETVA získala závazný příslib na poskytnutí státních protizáruk již v době, kdy sama poskytovala záruky na zálohy, musí být vyvozen závěr, že v době, kdy banka ETVA poskytovala záruky, byla již plně kryta státními protizárukami. Z tohoto pohledu, vezme-li se v úvahu, že banka ETVA nepřebírala žádné riziko (díky státním protizárukám), a zároveň inkasovala čtvrtletní poplatek ve výši 0,4 %, by bylo posuzované opatření za stejných podmínek přijatelné i pro soukromého investora tržního prostředí. Stát naopak poskytl protizáruky bez jakéhokoliv zajištění a za cenu pouhých 0,05 %. Toto druhé opatření by s jistotou nebylo přijatelné pro žádného soukromého investora. Státní podporu tak představuje druhé z opatření. Komise však připomíná, že banka ETVA byla ve 100 % vlastnictví státu, a tak lze veškerá opatření realizovaná touto bankou přisoudit státu; oddělení obou opatření (tj. záruk od protizáruk) je poněkud umělé. |
| --- | --- |

(222)

Předně je zapotřebí vyjasnit, která ze dvou forem opatření, tj. záruky na zálohy poskytnuté bankou ETVA, nebo protizáruky poskytnuté státem bance ETVA, může představovat státní podporu. Z tvrzení řeckých orgánů, že banka ETVA získala závazný příslib na poskytnutí státních protizáruk již v době, kdy sama poskytovala záruky na zálohy, musí být vyvozen závěr, že v době, kdy banka ETVA poskytovala záruky, byla již plně kryta státními protizárukami. Z tohoto pohledu, vezme-li se v úvahu, že banka ETVA nepřebírala žádné riziko (díky státním protizárukám), a zároveň inkasovala čtvrtletní poplatek ve výši 0,4 %, by bylo posuzované opatření za stejných podmínek přijatelné i pro soukromého investora tržního prostředí. Stát naopak poskytl protizáruky bez jakéhokoliv zajištění a za cenu pouhých 0,05 %. Toto druhé opatření by s jistotou nebylo přijatelné pro žádného soukromého investora. Státní podporu tak představuje druhé z opatření. Komise však připomíná, že banka ETVA byla ve 100 % vlastnictví státu, a tak lze veškerá opatření realizovaná touto bankou přisoudit státu; oddělení obou opatření (tj. záruk od protizáruk) je poněkud umělé.

| (223) | Protože řecké orgány tvrdí, že oprávněným příjemcem opatření byly OSE a ISAP, musí se vyjasnit, kdo je ve skutečnosti oním oprávněným. Komise podotýká, že při sjednávání smluv na dodávku kolejového materiálu je obvykle prodávající vyzván, aby předložil kupujícímu bankovní záruky na jím poskytnuté zálohy. Kupující chce mít tímto způsobem jistotu, že mu bude vrácena příslušná částka v případě, kdy prodávající nedodá materiál, např. z důvodu konkursu. Kupující je vlastně tím, kdo si musí u banky zajistit příslušné záruky a je zatížen odpovídající cenou. To však znamená, že se jedná o běžný výdaj k tíži dodavatele kolejového materiálu. V daném případě protizáruky státu umožnily ŘL získat u banky ETVA záruky za cenu nepřevyšující 0,4 % čtvrtletně. Jak bude dále uvedeno, bez státní záruky by soukromá banka za poskytnutí záruk před 30. červnem 1999 požadovala poplatek navýšený minimálně o 480 bazických bodů. Po uvedeném datu by takové záruky neposkytla žádná soukromá banka. Je tedy evidentní, že státní záruky poskytnuté před 30. červnem 1999 umožnily ŘL získat záruky za nižší cenu. Státní záruky poskytnuté v době po 30. červnu 1999 umožnily ŘL získat záruky, které by v žádném případě nemohly získat na trhu. Závěrem vyplývá, že oprávněným příjemcem podpory jsou ŘL. |
| --- | --- |

(223)

Protože řecké orgány tvrdí, že oprávněným příjemcem opatření byly OSE a ISAP, musí se vyjasnit, kdo je ve skutečnosti oním oprávněným. Komise podotýká, že při sjednávání smluv na dodávku kolejového materiálu je obvykle prodávající vyzván, aby předložil kupujícímu bankovní záruky na jím poskytnuté zálohy. Kupující chce mít tímto způsobem jistotu, že mu bude vrácena příslušná částka v případě, kdy prodávající nedodá materiál, např. z důvodu konkursu. Kupující je vlastně tím, kdo si musí u banky zajistit příslušné záruky a je zatížen odpovídající cenou. To však znamená, že se jedná o běžný výdaj k tíži dodavatele kolejového materiálu. V daném případě protizáruky státu umožnily ŘL získat u banky ETVA záruky za cenu nepřevyšující 0,4 % čtvrtletně. Jak bude dále uvedeno, bez státní záruky by soukromá banka za poskytnutí záruk před 30. červnem 1999 požadovala poplatek navýšený minimálně o 480 bazických bodů. Po uvedeném datu by takové záruky neposkytla žádná soukromá banka. Je tedy evidentní, že státní záruky poskytnuté před 30. červnem 1999 umožnily ŘL získat záruky za nižší cenu. Státní záruky poskytnuté v době po 30. červnu 1999 umožnily ŘL získat záruky, které by v žádném případě nemohly získat na trhu. Závěrem vyplývá, že oprávněným příjemcem podpory jsou ŘL.

| (224) | Komise k tvrzení Řecka, že opatření nemá selektivní charakter, připomíná, že k tomu, aby se dané opatření mohlo považovat za obecně platné, musí mít k němu skutečný, a za rovných podmínek, přístup všechny ekonomické subjekty, které působí na území daného členského státu, rámec jeho použití nesmí být omezen dodatečnými podmínkami, např. různým přístupem státu při jeho poskytování, nebo prostřednictvím dalších faktorů, omezujících jeho praktický efekt. Komise se domnívá, že zákon číslo 2322/1995 je od výše uvedené definice značně vzdálen. Za prvé, článek 1 tohoto zákona stanoví, že záruka je poskytována ministrem financí na základě kladného doporučení tříčlenné meziresortní komise. Poskytnutí záruky tedy závisí na individuálním posouzení orgánů. Za druhé, podle téhož zákona může být státní záruka poskytnuta soukromému podniku, pokud má sídlo ve vzdálené oblasti, je zaměřena na podporu ekonomického rozvoje daného regionu, a nikoliv samotného podniku (článek 1bb), nebo pokud byl postižen živelnou pohromou (článek 1cc). Na straně druhé, podniky, které jsou ze 100 % nebo z velké většiny ve vlastnictví státu, mohou obecně získat státní záruky, např. k úhradě svých závazků (článek 1b). Je tedy evidentní, že státní podniky mají mnohem snazší přístup k státním zárukám, než soukromé podniky. Tento závěr potvrzuje analýza řady půjček, výčtem uvedených v první zprávě Deloitte (122), na něž byly poskytnuty státní záruky. Za třetí, záruky nejsou poskytovány za rovných podmínek. V čl. 1 odst. 4 téhož zákona je konkrétně uvedeno, že stát může proti poskytnuté záruce požadovat dostatečné zajištění (zřízení věcného břemene k zabudovaným součástem aktiv podniku). Rozhodnutí o tom, zda bude nebo nebude požadováno zajištění, závisí na individuálním posouzení ministra financí. Stát v daném případě, při poskytnutí opatření E12b, zajištění nepožadoval. K otázce neexistence přístupu k opatření za rovných podmínek Komise připomíná, že poplatek za záruky není u všech úvěrů stejný. Poplatek za záruku činil, například v posuzovaném opatření, pouhých 0,05 %. V případě opatření E14, poskytnutého opět v rámci zákona 2322/1995, činil poplatek 1 %. U zaručených úvěrů, uvedených v první zprávě Deloitte, se poplatek pohyboval mezi 0,1 % a 0,5 %. Závěrem Komise zamítá tvrzení Řecka, že zákon číslo 2322/1995 představuje obecné opatření. |
| --- | --- |

(224)

Komise k tvrzení Řecka, že opatření nemá selektivní charakter, připomíná, že k tomu, aby se dané opatření mohlo považovat za obecně platné, musí mít k němu skutečný, a za rovných podmínek, přístup všechny ekonomické subjekty, které působí na území daného členského státu, rámec jeho použití nesmí být omezen dodatečnými podmínkami, např. různým přístupem státu při jeho poskytování, nebo prostřednictvím dalších faktorů, omezujících jeho praktický efekt. Komise se domnívá, že zákon číslo 2322/1995 je od výše uvedené definice značně vzdálen. Za prvé, článek 1 tohoto zákona stanoví, že záruka je poskytována ministrem financí na základě kladného doporučení tříčlenné meziresortní komise. Poskytnutí záruky tedy závisí na individuálním posouzení orgánů. Za druhé, podle téhož zákona může být státní záruka poskytnuta soukromému podniku, pokud má sídlo ve vzdálené oblasti, je zaměřena na podporu ekonomického rozvoje daného regionu, a nikoliv samotného podniku (článek 1bb), nebo pokud byl postižen živelnou pohromou (článek 1cc). Na straně druhé, podniky, které jsou ze 100 % nebo z velké většiny ve vlastnictví státu, mohou obecně získat státní záruky, např. k úhradě svých závazků (článek 1b). Je tedy evidentní, že státní podniky mají mnohem snazší přístup k státním zárukám, než soukromé podniky. Tento závěr potvrzuje analýza řady půjček, výčtem uvedených v první zprávě Deloitte (122), na něž byly poskytnuty státní záruky. Za třetí, záruky nejsou poskytovány za rovných podmínek. V čl. 1 odst. 4 téhož zákona je konkrétně uvedeno, že stát může proti poskytnuté záruce požadovat dostatečné zajištění (zřízení věcného břemene k zabudovaným součástem aktiv podniku). Rozhodnutí o tom, zda bude nebo nebude požadováno zajištění, závisí na individuálním posouzení ministra financí. Stát v daném případě, při poskytnutí opatření E12b, zajištění nepožadoval. K otázce neexistence přístupu k opatření za rovných podmínek Komise připomíná, že poplatek za záruky není u všech úvěrů stejný. Poplatek za záruku činil, například v posuzovaném opatření, pouhých 0,05 %. V případě opatření E14, poskytnutého opět v rámci zákona 2322/1995, činil poplatek 1 %. U zaručených úvěrů, uvedených v první zprávě Deloitte, se poplatek pohyboval mezi 0,1 % a 0,5 %. Závěrem Komise zamítá tvrzení Řecka, že zákon číslo 2322/1995 představuje obecné opatření.

| (225) | Co se týká tvrzení, uvedeného v první zprávě Deloitte, že ŘL si mohly u soukromé banky zajistit předmětné záruky na zálohy formou poskytnutí věcného zajištění částí svých aktiv místo protizáruky státu, Komise konstatuje, že k posouzení opatření tento argument není relevantní. Komise je konkrétně povinna zjistit, nakolik podmínku opatření, státem skutečně poskytnutých, představují podporu loděnicím. Komise není povinna zjistit, nakolik si mohly loděnice na trhu, poskytnutím většího zajištění, zajistit stejné záruky. Ve shodě se zněním bodu 2.1.1 oznámení o zaručených státních podporách, jednou z případných výhod, plynoucí ze státních záruk, je možnost příjemce úvěru „poskytnout nižší zajištění“. V daném případě nebyla žádná z protizáruk státu zajištěna zřízením věcného břemene k některé části aktiv loděnic. Protizáruka poskytnutím zajištění aktiv tak představuje jiný úkon, který není zapotřebí posuzovat. Komise mimochodem připomíná, že i pokud by tvrzení uvedené v první zprávě Deloitte bylo zapotřebí prozkoumat, ŘL by poskytnutím zajištění nebyly s to přesvědčit soukromou banku, aby jí poskytla obdobné záruky na zálohy. Aktiva podniku byla ve skutečnosti již zatížena jiným zajištěním a reprezentovala nízkou hodnotu ke zpeněžení (viz druhý a třetí případ rozebíraný v poznámce 44). Ani poskytnutí zajištění formou zástavy některých aktiv ŘL by nepostačovalo k přesvědčení soukromého investora k poskytnutí úvěru ŘL. |
| --- | --- |

(225)

Co se týká tvrzení, uvedeného v první zprávě Deloitte, že ŘL si mohly u soukromé banky zajistit předmětné záruky na zálohy formou poskytnutí věcného zajištění částí svých aktiv místo protizáruky státu, Komise konstatuje, že k posouzení opatření tento argument není relevantní. Komise je konkrétně povinna zjistit, nakolik podmínku opatření, státem skutečně poskytnutých, představují podporu loděnicím. Komise není povinna zjistit, nakolik si mohly loděnice na trhu, poskytnutím většího zajištění, zajistit stejné záruky. Ve shodě se zněním bodu 2.1.1 oznámení o zaručených státních podporách, jednou z případných výhod, plynoucí ze státních záruk, je možnost příjemce úvěru „poskytnout nižší zajištění“. V daném případě nebyla žádná z protizáruk státu zajištěna zřízením věcného břemene k některé části aktiv loděnic. Protizáruka poskytnutím zajištění aktiv tak představuje jiný úkon, který není zapotřebí posuzovat. Komise mimochodem připomíná, že i pokud by tvrzení uvedené v první zprávě Deloitte bylo zapotřebí prozkoumat, ŘL by poskytnutím zajištění nebyly s to přesvědčit soukromou banku, aby jí poskytla obdobné záruky na zálohy. Aktiva podniku byla ve skutečnosti již zatížena jiným zajištěním a reprezentovala nízkou hodnotu ke zpeněžení (viz druhý a třetí případ rozebíraný v poznámce 44). Ani poskytnutí zajištění formou zástavy některých aktiv ŘL by nepostačovalo k přesvědčení soukromého investora k poskytnutí úvěru ŘL.

| (226) | Komise v předchozí části tohoto rozhodnutí dospěla k výši úroků, kterou by požadovala soukromá banka v případě poskytnutí úvěru ŘL. S ohledem na zvýšenou rizikovost ŘL, se započtením pojištění rizika, byl v období před 30. červnem roku 1999 úrok stanoven o 400 bazických jednotek vyšší než úrok, který by za úvěr zaplatil zdravý podnik. Pokud by měl být stejný postup uplatněn u záruk na zálohy, je zapotřebí stanovit výši poplatku požadovanou investorem v tržním prostředí při poskytnutí záruky na zálohu po zdravém podniku. Žádná ze zúčastněných stran tohoto řízení nepředložila důvěryhodnou tržní cenu poplatku za podobné záruky. Komise šetřila různé režimy státních podpor poskytnuté odvětví loďařského průmyslu a posouzené za záruky bez podpory (123) a výše ročního poplatku za poskytnutou záruku podnikům s nejnižším úvěrovým rizikem byla stanovena na 0,8 %, tj. 80 bazických bodů. Nemajíc k dispozici další důvěryhodné ukazatele, Komise použije tuto hodnotu ke stanovení minimální výše ročního poplatku za záruky, kterou v daném období zaplatily v Řecku zdravé loďařské podniky. Přesto, že smlouvy s OSE a ISAP se netýkají loďařského průmyslu, ale dodání kolejového materiálu, Komise k porovnání použije hodnotu 0,8 %, protože dodání kolejového materiálu představovalo poněkud omezenou činnost ŘL v porovnání se zhotovováním a opravami lodí, což představuje hlavní předmět činnosti, a tudíž hlavní riziko podniku. Ve svém důsledku, co se týká záruk na zálohy poskytnutých ŘL před 30. červnem 1999, bude skutečnost a výše podpory stanovena porovnáním výše ročního poplatku skutečně ŘL zaplaceného (včetně poplatku za protizáruky zaplaceného státu), s poplatkem ve výši 480 bazických bodů (tj. 80 bazických bodů navýšených o 400 bazických bodů). Co se týká období po 30. červnu 1999, Komise v předchozí části tohoto rozhodnutí dospěla k závěru, že loděnice již neměly přístup na kapitálový trh, a výše podpory k získání rámcového úvěru je rovna rozdílu mezi úrokem skutečně ŘL zaplaceným a referenční sazbě, navýšené o 600 bazických jednotek. V případě záruk na zálohy bude výše podpory stanovena jako rozdíl mezi poplatkem ŘL skutečně zaplaceným (včetně poplatku za protizáruky zaplacené státu) a poplatkem ve výši 680 bazických bodů (tj. 80 bazických bodů navýšených o 600 bazických bodů). |
| --- | --- |

(226)

Komise v předchozí části tohoto rozhodnutí dospěla k výši úroků, kterou by požadovala soukromá banka v případě poskytnutí úvěru ŘL. S ohledem na zvýšenou rizikovost ŘL, se započtením pojištění rizika, byl v období před 30. červnem roku 1999 úrok stanoven o 400 bazických jednotek vyšší než úrok, který by za úvěr zaplatil zdravý podnik. Pokud by měl být stejný postup uplatněn u záruk na zálohy, je zapotřebí stanovit výši poplatku požadovanou investorem v tržním prostředí při poskytnutí záruky na zálohu po zdravém podniku. Žádná ze zúčastněných stran tohoto řízení nepředložila důvěryhodnou tržní cenu poplatku za podobné záruky. Komise šetřila různé režimy státních podpor poskytnuté odvětví loďařského průmyslu a posouzené za záruky bez podpory (123) a výše ročního poplatku za poskytnutou záruku podnikům s nejnižším úvěrovým rizikem byla stanovena na 0,8 %, tj. 80 bazických bodů. Nemajíc k dispozici další důvěryhodné ukazatele, Komise použije tuto hodnotu ke stanovení minimální výše ročního poplatku za záruky, kterou v daném období zaplatily v Řecku zdravé loďařské podniky. Přesto, že smlouvy s OSE a ISAP se netýkají loďařského průmyslu, ale dodání kolejového materiálu, Komise k porovnání použije hodnotu 0,8 %, protože dodání kolejového materiálu představovalo poněkud omezenou činnost ŘL v porovnání se zhotovováním a opravami lodí, což představuje hlavní předmět činnosti, a tudíž hlavní riziko podniku. Ve svém důsledku, co se týká záruk na zálohy poskytnutých ŘL před 30. červnem 1999, bude skutečnost a výše podpory stanovena porovnáním výše ročního poplatku skutečně ŘL zaplaceného (včetně poplatku za protizáruky zaplaceného státu), s poplatkem ve výši 480 bazických bodů (tj. 80 bazických bodů navýšených o 400 bazických bodů). Co se týká období po 30. červnu 1999, Komise v předchozí části tohoto rozhodnutí dospěla k závěru, že loděnice již neměly přístup na kapitálový trh, a výše podpory k získání rámcového úvěru je rovna rozdílu mezi úrokem skutečně ŘL zaplaceným a referenční sazbě, navýšené o 600 bazických jednotek. V případě záruk na zálohy bude výše podpory stanovena jako rozdíl mezi poplatkem ŘL skutečně zaplaceným (včetně poplatku za protizáruky zaplacené státu) a poplatkem ve výši 680 bazických bodů (tj. 80 bazických bodů navýšených o 600 bazických bodů).

| (227) | Komise poznamenává, že řecké orgány tvrdí, že banka ETVA, v době poskytování záruk na zálohy, již měla závazný příslib o poskytnutí protizáruky. Protizáruky za zálohy od ISAP byly poskytnuty před koncem června roku 1999. Celková cena za tyto záruky (tj. součet poplatků za záruky zaplacených bance ETVA a poplatků za protizáruky zaplacených státu) byla mnohem nižší než 480 bazických bodů. V těchto zárukách byla dále zahrnuta státní podpora, jejíž výše odpovídá rozdílu mezi posledně uvedeným poplatkem a celkovou cenou za záruky poskytnuté ŘL (poplatek zaplacený bance ΕΤΒΑ (124) plus poplatek zaplacený státu). Jelikož byla tato záruka poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(227)

Komise poznamenává, že řecké orgány tvrdí, že banka ETVA, v době poskytování záruk na zálohy, již měla závazný příslib o poskytnutí protizáruky. Protizáruky za zálohy od ISAP byly poskytnuty před koncem června roku 1999. Celková cena za tyto záruky (tj. součet poplatků za záruky zaplacených bance ETVA a poplatků za protizáruky zaplacených státu) byla mnohem nižší než 480 bazických bodů. V těchto zárukách byla dále zahrnuta státní podpora, jejíž výše odpovídá rozdílu mezi posledně uvedeným poplatkem a celkovou cenou za záruky poskytnuté ŘL (poplatek zaplacený bance ΕΤΒΑ (124) plus poplatek zaplacený státu). Jelikož byla tato záruka poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu.

| (228) | Protizáruky za zálohy od OSE byly poskytnuty po červnu roku 1999 v době, kdy by žádná banka již nebyla ochotna poskytnout novou záruku. Všechny tyto protizáruky tak představují podporu. Jelikož byla tato záruka poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. Pokud se prokáže, že konkrétní opatření podpory představují neslučitelnou a dosud trvající podporu, budou muset být v plném rozsahu zrušeny. To však samo o sobě není postačující k obnovení původního stavu, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch ze záruky, kterou nebyly s to si zajistit na volném trhu. Za dobu do umoření záruky by měla být vrácena podpora ve výši rovnající se rozdílu mezi 680 bazickými body a výší poplatků skutečně ŘL zaplacenými. |
| --- | --- |

(228)

Protizáruky za zálohy od OSE byly poskytnuty po červnu roku 1999 v době, kdy by žádná banka již nebyla ochotna poskytnout novou záruku. Všechny tyto protizáruky tak představují podporu. Jelikož byla tato záruka poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. Pokud se prokáže, že konkrétní opatření podpory představují neslučitelnou a dosud trvající podporu, budou muset být v plném rozsahu zrušeny. To však samo o sobě není postačující k obnovení původního stavu, neboť ŘL po řadu let plynul prospěch ze záruky, kterou nebyly s to si zajistit na volném trhu. Za dobu do umoření záruky by měla být vrácena podpora ve výši rovnající se rozdílu mezi 680 bazickými body a výší poplatků skutečně ŘL zaplacenými.

4.9.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (229) | Komise poznamenává, že posuzované opatření představuje provozní podporu, neboť vede ke snížení nákladů, které by za běžných smluvních okolnosti volného trhu byly nuceny nést ŘL. Protože v oboru výroby kolejového materiálu nebyla povolena provozní podpora, nemůže být podpora považována za slučitelnou s volným trhem, a jako taková musí být vrácena. |
| --- | --- |

(229)

Komise poznamenává, že posuzované opatření představuje provozní podporu, neboť vede ke snížení nákladů, které by za běžných smluvních okolnosti volného trhu byly nuceny nést ŘL. Protože v oboru výroby kolejového materiálu nebyla povolena provozní podpora, nemůže být podpora považována za slučitelnou s volným trhem, a jako taková musí být vrácena.

4.10   Odklad/úprava povinností a zrušení smluvních sankcí náležejících OSE a ISAP (opatření E12c)

4.10.1   Popis opatření

| (230) | ŘL nebyly schopny dodržet smluvní povinnosti k dodávkám kolejového materiálu plynoucí ze smluv s OSE a ISAP. Konkrétně se ŘL nepodařilo vyrobit kolejový materiál podle sjednaného harmonogramu. V období 2002–2003 se tak některé smlouvy staly předmětem vyjednávání a došlo k úpravě harmonogramu dodávek. Dále jsou zde poznatky, že vymáhání smluvních pokut a penále z prodlení stanovených původními smlouvami bylo zrušeno nebo odsunuto. |
| --- | --- |

(230)

ŘL nebyly schopny dodržet smluvní povinnosti k dodávkám kolejového materiálu plynoucí ze smluv s OSE a ISAP. Konkrétně se ŘL nepodařilo vyrobit kolejový materiál podle sjednaného harmonogramu. V období 2002–2003 se tak některé smlouvy staly předmětem vyjednávání a došlo k úpravě harmonogramu dodávek. Dále jsou zde poznatky, že vymáhání smluvních pokut a penále z prodlení stanovených původními smlouvami bylo zrušeno nebo odsunuto.

4.10.2   Důvody zahájení řízení

| (231) | Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik by bylo chování OSE a ISAP, tj. dvou podniků ve vlastnictví státu, během vyjednáváni v období let 2002–2003 za obdobných podmínek akceptovatelné soukromým podnikem. Je pravděpodobné, že akceptování a/nebo úprava smluvních podmínek z jejich strany bylo výhodné pro ŘL, což by se rovnalo poskytnutí státní podpory ŘL. |
| --- | --- |

(231)

Komise ve svém rozhodnutí o rozšíření řízení vyjádřila pochybnosti, nakolik by bylo chování OSE a ISAP, tj. dvou podniků ve vlastnictví státu, během vyjednáváni v období let 2002–2003 za obdobných podmínek akceptovatelné soukromým podnikem. Je pravděpodobné, že akceptování a/nebo úprava smluvních podmínek z jejich strany bylo výhodné pro ŘL, což by se rovnalo poskytnutí státní podpory ŘL.

4.10.3   Připomínky zúčastněných stran

| (232) | Loděnice Elefsina tvrdí, že OSE a ISAP se nepokusily v plné výši vyinkasovat smluvní pokuty a penále z prodlení v důsledku zpoždění dodávek, ani neuplatnily záruky poskytnuté ŘL proti řádnému splnění svých smluvních povinností. |
| --- | --- |

(232)

Loděnice Elefsina tvrdí, že OSE a ISAP se nepokusily v plné výši vyinkasovat smluvní pokuty a penále z prodlení v důsledku zpoždění dodávek, ani neuplatnily záruky poskytnuté ŘL proti řádnému splnění svých smluvních povinností.

4.10.4   Připomínky Řecka

| (233) | Řecké orgány tvrdí, že ŘL v plné výši uhradily smluvní pokuty a penále z prodlení v souladu se smluvními podmínkami; stejně tak vyjednávání a úprava smluv probíhaly za běžných obchodních podmínek. OSE ani ISAP nikdy neodepsaly smluvní pokuty nebo úroky z prodlení. |
| --- | --- |

(233)

Řecké orgány tvrdí, že ŘL v plné výši uhradily smluvní pokuty a penále z prodlení v souladu se smluvními podmínkami; stejně tak vyjednávání a úprava smluv probíhaly za běžných obchodních podmínek. OSE ani ISAP nikdy neodepsaly smluvní pokuty nebo úroky z prodlení.

| (234) | Co se týká smluv mezi OSE a ŘL, bylo koncem roku 1997 podepsáno těchto šest programových smluv (dále jen „PS“): PS 33 SD 33, PS 33 SD 33a, PS 35 SD 35, PS 37 SD 37a, PS 39 SD 39 a PS 41 SD 41a. Programové smlouvy nabyly účinnosti během srpna a září roku 1999 poté, co OSE poukázaly zálohy smluvně dohodnuté ve smlouvách z roku 1997. OSE požadovaly včasné plnění smluv od roku 2000 a dále poté, co v tomto roce poprvé došlo k prodlení v dodávkách objednaného materiálu. Konsorcia, na kterých se podílely ŘL, navrhly úpravu šesti smluv s těmito podmínkami:






  — | Konsorcia uhradí vzniklé smluvní pokuty a penále z prodlení hotově nebo v naturáliích, podle preferencí OSE; |
| --- | --- | --- |

(234)

Co se týká smluv mezi OSE a ŘL, bylo koncem roku 1997 podepsáno těchto šest programových smluv (dále jen „PS“): PS 33 SD 33, PS 33 SD 33a, PS 35 SD 35, PS 37 SD 37a, PS 39 SD 39 a PS 41 SD 41a. Programové smlouvy nabyly účinnosti během srpna a září roku 1999 poté, co OSE poukázaly zálohy smluvně dohodnuté ve smlouvách z roku 1997. OSE požadovaly včasné plnění smluv od roku 2000 a dále poté, co v tomto roce poprvé došlo k prodlení v dodávkách objednaného materiálu. Konsorcia, na kterých se podílely ŘL, navrhly úpravu šesti smluv s těmito podmínkami:

—

Konsorcia uhradí vzniklé smluvní pokuty a penále z prodlení hotově nebo v naturáliích, podle preferencí OSE;

| — | Propočet vývoje ceny podle sjednaných harmonogramů dodávek dlouhodobých smluv, nikoliv podle nových harmonogramů dodávek, jak navrhovala konsorcia v rámci svého akceptování nových harmonogramů; |
| --- | --- |

—

Propočet vývoje ceny podle sjednaných harmonogramů dodávek dlouhodobých smluv, nikoliv podle nových harmonogramů dodávek, jak navrhovala konsorcia v rámci svého akceptování nových harmonogramů;

| — | Bezúplatné poskytnutí OSE rovnocenného kolejového materiálu jednak proto, aby přistoupily na nově navrhované harmonogramy dodávek, jednak k ukončení dalšího načítání smluvních pokut a penále z prodlení. PS 39 (elektrické lokomotivy) byla vyňata z poskytnutí rovnocenného materiálu, protože OSE neměly dokončenou elektrifikaci trasy Patra-Atény-Soluň, PS 35 byla vyčleněna, protože konsorcia trvala na další progresi smluvních pokut a penále z prodlení podle smlouvy; |
| --- | --- |

—

Bezúplatné poskytnutí OSE rovnocenného kolejového materiálu jednak proto, aby přistoupily na nově navrhované harmonogramy dodávek, jednak k ukončení dalšího načítání smluvních pokut a penále z prodlení. PS 39 (elektrické lokomotivy) byla vyňata z poskytnutí rovnocenného materiálu, protože OSE neměly dokončenou elektrifikaci trasy Patra-Atény-Soluň, PS 35 byla vyčleněna, protože konsorcia trvala na další progresi smluvních pokut a penále z prodlení podle smlouvy;

| — | V případě nedodání rovnocenného kolejového materiálu, jakož i v případě prodlení dodávek (smluvně sjednaného materiálu), by začaly nabíhat smluvní pokuty a penále z prodlení od data jejich přerušení, tedy od 31.12.2002. |
| --- | --- |

—

V případě nedodání rovnocenného kolejového materiálu, jakož i v případě prodlení dodávek (smluvně sjednaného materiálu), by začaly nabíhat smluvní pokuty a penále z prodlení od data jejich přerušení, tedy od 31.12.2002.

| (235) | Dne 7.1.2003 představenstvo OSE schválilo navrhované úpravy. Tři PS (33a, 35 a 39) byly upraveny během prvních čtyř měsíců roku 2003 a upravené smlouvy byly v odpovídajícím pořadí podepsány dne 28.2.2003, 17.4.2003 a 28.2.2003 (125). |
| --- | --- |

(235)

Dne 7.1.2003 představenstvo OSE schválilo navrhované úpravy. Tři PS (33a, 35 a 39) byly upraveny během prvních čtyř měsíců roku 2003 a upravené smlouvy byly v odpovídajícím pořadí podepsány dne 28.2.2003, 17.4.2003 a 28.2.2003 (125).

| (236) | Stojíce před dilematem výpovědi nebo úpravy PS, s ohledem na potřeby Olympijské hry 2004, OSE usoudily, že jejich obchodnímu zájmu více vyhovuje návrh konsorcií na úpravu smluv než jejich vypovězení. V důsledku výpovědi by OSE přišly o dodávky dalšího nového kolejového materiálu nehledě na skutečnost, že dovršení nových smluvních dodávek kolejového materiálu by trvalo minimálně 3 až 4 roky. Znění upravujících dodatků bylo platné a v souladu s původními smlouvami. |
| --- | --- |

(236)

Stojíce před dilematem výpovědi nebo úpravy PS, s ohledem na potřeby Olympijské hry 2004, OSE usoudily, že jejich obchodnímu zájmu více vyhovuje návrh konsorcií na úpravu smluv než jejich vypovězení. V důsledku výpovědi by OSE přišly o dodávky dalšího nového kolejového materiálu nehledě na skutečnost, že dovršení nových smluvních dodávek kolejového materiálu by trvalo minimálně 3 až 4 roky. Znění upravujících dodatků bylo platné a v souladu s původními smlouvami.

| (237) | Podle mínění řeckých orgánů z výše uvedených informací vyplývá, že vůči konsorciím, a potažmo ŘL, nebyl nikdy uplatněn privilegovaný přístup, odlišný od ostatních dodavatelů OSE, a smluvní penále a úroky z prodlení byly uplatněny a zaplaceny bez výjimky ve všech případech (126). Smlouva neobsahovala ustanovení o úrocích z prodlení nebo smluvních pokutách, ale OSE vůči konsorciím příslušné úroky uplatnila. |
| --- | --- |

(237)

Podle mínění řeckých orgánů z výše uvedených informací vyplývá, že vůči konsorciím, a potažmo ŘL, nebyl nikdy uplatněn privilegovaný přístup, odlišný od ostatních dodavatelů OSE, a smluvní penále a úroky z prodlení byly uplatněny a zaplaceny bez výjimky ve všech případech (126). Smlouva neobsahovala ustanovení o úrocích z prodlení nebo smluvních pokutách, ale OSE vůči konsorciím příslušné úroky uplatnila.

| (238) | Analogicky totéž platí i pro částky týkajících se ISAP, které skutečně ŘL uhradily, nikoliv přislíbily uhradit. Dále se zdůrazňuje, že nedošlo k žádnému vyjednávání a úpravě smlouvy 1/97 (127). Obsahem smlouvy byl návrh, zhotovení, dodání a uvedení do provozu 40 souprav, každá o 3 vozidlech. Soupravy byly dodány se zpožděním, proto byly podle smlouvy uplatněny a zadrženy smluvní pokuty a úroky z prodlení (128). |
| --- | --- |

(238)

Analogicky totéž platí i pro částky týkajících se ISAP, které skutečně ŘL uhradily, nikoliv přislíbily uhradit. Dále se zdůrazňuje, že nedošlo k žádnému vyjednávání a úpravě smlouvy 1/97 (127). Obsahem smlouvy byl návrh, zhotovení, dodání a uvedení do provozu 40 souprav, každá o 3 vozidlech. Soupravy byly dodány se zpožděním, proto byly podle smlouvy uplatněny a zadrženy smluvní pokuty a úroky z prodlení (128).

4.10.5   Posouzení

4.10.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (239) | Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit. |
| --- | --- |

(239)

Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit.

4.10.5.2   Existence podpory

| (240) | Komise konstatuje, že řecké orgány v souladu s požadavkem rozhodnutí o rozšíření řízení k posuzovaným smlouvám předložily podrobné informace. Na základě těchto podkladu byly pochybnosti Komise vyvráceny. Konkrétně ŘL zaplatily smluvní pokuty a odpovídající úroky v souladu se smluvními podmínkami. Během vyjednávání o úpravách smluv Komise nezaznamenala nic, z čeho by se dalo usoudit, že jednání neprobíhala podle obvyklých obchodních zvyklostí. Jak ostatně přiznávají i loděnice Elefsina, zpoždění s plněním smluvních dodávek stálo ŘL desítky milionů EUR už z titulu požadavku OSE a ISAP na úhradu smluvních pokut a úroků z prodlení nebo alternativně poskytnutí rovnocenného kolejového materiálu. Co se týká tvrzení loděnic Elefsina, že pokud by OSE a ISAP byly soukromými podniky, odmítly by návrhy konsorcií na úpravy smluv, požadovaly by okamžité zaplacení smluvních pokut a úroků z prodlení v plné výši, požadovaly by úhradu v hotovosti místo dílčích splátek během delšího období, lze pouze konstatovat, že něco takového se zdá být vysoce nepravděpodobné. Pokud by OSE a ISAP skutečně zaujaly tak neústupné stanovisko před dokončením prodeje ŘL novému majiteli, s největší pravděpodobností by tato okolnost nového majitele od koupě loděnic odradila. Bez tohoto prodeje, jak je uvedeno v rozboru opatření E18c, by se pravděpodobně loděnice dostaly do úpadku. Ani poté, co HDW/Ferrostaal koupily loděnice, se jejich ekonomická situace nezlepšila. Pokud by skutečně OSE a ISAP zaujaly toto absolutně neústupné stanovisko, hrozilo skutečně velké riziko úpadku loděnic. Něco takového by vedlo k přerušení plnění sjednaných smluv. Následně by byly OSE a ISAP nuceny vypsat novou soutěž, smlouvy by byly postoupeny novému dodavateli a dodávky by se o několik let opozdily. Za těchto okolností se Komise domnívá, že kupující by v tržním prostředí pravděpodobně přistoupil k dílčím jednáním, kterými by si zajistil splnění předmětných smluv v přijatelné době tak, aby kupující nakonec obdržel objednaný kolejový materiál s určitým zpožděním. Komise k této otázce poznamenává, že pravděpodobnost dokončení předmětných smluv v přijatelné době se po privatizaci ŘL zvýšila díky zkušenostem nového soukromého majitele s řízením složitých operací. Tento představoval soukromou společnost podnikající za účelem zisku, a tudíž snažící se o minimalizaci zpoždění s cílem omezit již tak hrozivé ekonomické důsledky. |
| --- | --- |

(240)

Komise konstatuje, že řecké orgány v souladu s požadavkem rozhodnutí o rozšíření řízení k posuzovaným smlouvám předložily podrobné informace. Na základě těchto podkladu byly pochybnosti Komise vyvráceny. Konkrétně ŘL zaplatily smluvní pokuty a odpovídající úroky v souladu se smluvními podmínkami. Během vyjednávání o úpravách smluv Komise nezaznamenala nic, z čeho by se dalo usoudit, že jednání neprobíhala podle obvyklých obchodních zvyklostí. Jak ostatně přiznávají i loděnice Elefsina, zpoždění s plněním smluvních dodávek stálo ŘL desítky milionů EUR už z titulu požadavku OSE a ISAP na úhradu smluvních pokut a úroků z prodlení nebo alternativně poskytnutí rovnocenného kolejového materiálu. Co se týká tvrzení loděnic Elefsina, že pokud by OSE a ISAP byly soukromými podniky, odmítly by návrhy konsorcií na úpravy smluv, požadovaly by okamžité zaplacení smluvních pokut a úroků z prodlení v plné výši, požadovaly by úhradu v hotovosti místo dílčích splátek během delšího období, lze pouze konstatovat, že něco takového se zdá být vysoce nepravděpodobné. Pokud by OSE a ISAP skutečně zaujaly tak neústupné stanovisko před dokončením prodeje ŘL novému majiteli, s největší pravděpodobností by tato okolnost nového majitele od koupě loděnic odradila. Bez tohoto prodeje, jak je uvedeno v rozboru opatření E18c, by se pravděpodobně loděnice dostaly do úpadku. Ani poté, co HDW/Ferrostaal koupily loděnice, se jejich ekonomická situace nezlepšila. Pokud by skutečně OSE a ISAP zaujaly toto absolutně neústupné stanovisko, hrozilo skutečně velké riziko úpadku loděnic. Něco takového by vedlo k přerušení plnění sjednaných smluv. Následně by byly OSE a ISAP nuceny vypsat novou soutěž, smlouvy by byly postoupeny novému dodavateli a dodávky by se o několik let opozdily. Za těchto okolností se Komise domnívá, že kupující by v tržním prostředí pravděpodobně přistoupil k dílčím jednáním, kterými by si zajistil splnění předmětných smluv v přijatelné době tak, aby kupující nakonec obdržel objednaný kolejový materiál s určitým zpožděním. Komise k této otázce poznamenává, že pravděpodobnost dokončení předmětných smluv v přijatelné době se po privatizaci ŘL zvýšila díky zkušenostem nového soukromého majitele s řízením složitých operací. Tento představoval soukromou společnost podnikající za účelem zisku, a tudíž snažící se o minimalizaci zpoždění s cílem omezit již tak hrozivé ekonomické důsledky.

| (241) | Komise závěrem konstatuje, že neexistují přesvědčivé údaje o tom, že by chování OSE a ISAP za podobných okolností nebylo přijatelné pro soukromou společnost. Komise z těchto důvodů dospěla k závěru, že ve způsobu realizace smluv s OSE a ISAP, jakož i jejich dílčí úpravy, na které OSE přistoupily v období 2002–2003, nebyla zahrnuta státní podpora. |
| --- | --- |

(241)

Komise závěrem konstatuje, že neexistují přesvědčivé údaje o tom, že by chování OSE a ISAP za podobných okolností nebylo přijatelné pro soukromou společnost. Komise z těchto důvodů dospěla k závěru, že ve způsobu realizace smluv s OSE a ISAP, jakož i jejich dílčí úpravy, na které OSE přistoupily v období 2002–2003, nebyla zahrnuta státní podpora.

4.11   Úvěr poskytnutý bankou ETVA k financování dohody Strintzis (opatření E13a)

4.11.1   Popis opatření

| (242) | Banka ETVA dne 29. října 1999 poskytla ŘL úvěr ve výši 16,9 miliardy GRD (49,7 milionu EUR) k financování zhotovení osobních/automobilových trajektů, objednaných společností Strintzis. Úrok byl stanoven ve výši LIBOR (129) plus 100 bazických jednotek. V červnu roku 2001 bylo upřednostněno zastavení obou zhotovovaných lodí. Úvěr byl v plné výši splacen k 8. říjnu 2004. |
| --- | --- |

(242)

Banka ETVA dne 29. října 1999 poskytla ŘL úvěr ve výši 16,9 miliardy GRD (49,7 milionu EUR) k financování zhotovení osobních/automobilových trajektů, objednaných společností Strintzis. Úrok byl stanoven ve výši LIBOR (129) plus 100 bazických jednotek. V červnu roku 2001 bylo upřednostněno zastavení obou zhotovovaných lodí. Úvěr byl v plné výši splacen k 8. říjnu 2004.

4.11.2   Důvody zahájení řízení

| (243) | V rozhodnutí o rozšíření řízení byly vyjádřeny pochybnosti, nakolik by zřízení zástavního práva k lodím a příslušného zajištění představovalo dostatečné zajištění. Dále byl vyvozen závěr, že celý úvěr byl ŘL, místo postupného uvolňování podle míry postupu prací poukázán jednorázově. Úrok byl mimo jiné, s ohledem na potíže, kterým čelily loděnice, shledán neodpovídajícím. Z poskytnutého úvěru ve spojení s následujícím opatřením (opatření E12b) pak z financování dodávky obou lodí objednaných společností Strintzis plynul ŘL značný prospěch. |
| --- | --- |

(243)

V rozhodnutí o rozšíření řízení byly vyjádřeny pochybnosti, nakolik by zřízení zástavního práva k lodím a příslušného zajištění představovalo dostatečné zajištění. Dále byl vyvozen závěr, že celý úvěr byl ŘL, místo postupného uvolňování podle míry postupu prací poukázán jednorázově. Úrok byl mimo jiné, s ohledem na potíže, kterým čelily loděnice, shledán neodpovídajícím. Z poskytnutého úvěru ve spojení s následujícím opatřením (opatření E12b) pak z financování dodávky obou lodí objednaných společností Strintzis plynul ŘL značný prospěch.

4.11.3   Připomínky zúčastněných stran

| (244) | Loděnice Elefsina tvrdí, že žádná soukromá banka by takový úvěr neposkytla. Předně banka ETVA v době sjednávání úvěru neměla k dispozici žádné zajištění, protože zástavní právo k lodím bylo zřízeno mnohem později. Loděnice Elefsina dále souhlasí s tím, že prodejní cena lodě ve fázi výroby je nízká. |
| --- | --- |

(244)

Loděnice Elefsina tvrdí, že žádná soukromá banka by takový úvěr neposkytla. Předně banka ETVA v době sjednávání úvěru neměla k dispozici žádné zajištění, protože zástavní právo k lodím bylo zřízeno mnohem později. Loděnice Elefsina dále souhlasí s tím, že prodejní cena lodě ve fázi výroby je nízká.

4.11.4   Připomínky Řecka

| (245) | Řecké orgány a ŘL zdůrazňují, že podmínky posuzovaného úvěru odpovídaly v té době běžným podmínkám. Zpráva Deloitte potvrzuje, že jak banka ETVA, tak i obecně řecké banky běžně podnikům poskytovaly úvěry za obdobný úrok. ŘL poskytly podrobné údaje o zajištění úvěru, které bylo poskytnuto bance ETVA v době jeho sjednávání (postoupení ceny za obě lodě, pojištění odškodnění a nároků vůči třetím stranám, které by mohly být uplatněny z titulu pronájmu nebo jiného využití lodí), a dospívá k závěru, že tato zajištění byla dostatečná. Řecko se zaměřilo na harmonogram, jak banka ETVA uvolňovala ŘL čerpání úvěru, z něhož plyne, že čerpání úvěru probíhalo analogicky s postupem výrobních nákladů. |
| --- | --- |

(245)

Řecké orgány a ŘL zdůrazňují, že podmínky posuzovaného úvěru odpovídaly v té době běžným podmínkám. Zpráva Deloitte potvrzuje, že jak banka ETVA, tak i obecně řecké banky běžně podnikům poskytovaly úvěry za obdobný úrok. ŘL poskytly podrobné údaje o zajištění úvěru, které bylo poskytnuto bance ETVA v době jeho sjednávání (postoupení ceny za obě lodě, pojištění odškodnění a nároků vůči třetím stranám, které by mohly být uplatněny z titulu pronájmu nebo jiného využití lodí), a dospívá k závěru, že tato zajištění byla dostatečná. Řecko se zaměřilo na harmonogram, jak banka ETVA uvolňovala ŘL čerpání úvěru, z něhož plyne, že čerpání úvěru probíhalo analogicky s postupem výrobních nákladů.

4.11.5   Posouzení

4.11.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (246) | Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit. |
| --- | --- |

(246)

Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit.

4.11.5.2   Existence podpory

| (247) | Komise dospěla k následujícím závěrům. Posuzovaný úvěr byl sjednán po červnu 1999, tedy v době, kdy již ŘL nebyla ochotna poskytnout úvěr žádná soukromá banka. Řecké orgány tvrdí, že zajištění předmětného úvěru natolik snížilo jeho riziko, aby bylo přijatelné i pro soukromého investora. Postoupení prodejní ceny lodí představuje důvěryhodnou záruku pouze za předpokladu úspěšného dokončení zakázky, což nebylo jisté. V případě úpadku loděnic během zhotovování lodě by toto zajištění ztratilo svou hodnotu, neboť po společnosti Strintzis by nebylo možné požadovat zaplacení smluvní ceny, když by jí nebylo možné předat objednané lodě (130). To znamená, že zajištění by bylo bezcenné právě v době jeho potřebnosti. Co se týká zřízení zástavního práva k oběma zhotovovaným lodím, toto bylo bance ETVA postoupeno teprve v červnu 2001, tj. podstatně později po poskytnutí úvěru ŘL. Komise mimo jiné dodává, že cena nedokončené lodí je relativně nízká a prodej takové lodě není nejšťastnějším počinem, což se ostatně v tomto případě prokázalo. Konkrétně, ŘL se nepodařilo dokončit výrobu obou lodí, což v červenci 2002 vyústilo k vypovězení smlouvy se společností Strintzis. ŘL trvalo více než dva roky, než se podařilo prodat nedokončené lodě; cena, za kterou se podařilo lodě prodat, činila pouze 14 milionů EUR, což odpovídá pouze jedné třetině částky úvěru, který ŘL získaly od banky ETVA k financování jejich zhotovení. |
| --- | --- |

(247)

Komise dospěla k následujícím závěrům. Posuzovaný úvěr byl sjednán po červnu 1999, tedy v době, kdy již ŘL nebyla ochotna poskytnout úvěr žádná soukromá banka. Řecké orgány tvrdí, že zajištění předmětného úvěru natolik snížilo jeho riziko, aby bylo přijatelné i pro soukromého investora. Postoupení prodejní ceny lodí představuje důvěryhodnou záruku pouze za předpokladu úspěšného dokončení zakázky, což nebylo jisté. V případě úpadku loděnic během zhotovování lodě by toto zajištění ztratilo svou hodnotu, neboť po společnosti Strintzis by nebylo možné požadovat zaplacení smluvní ceny, když by jí nebylo možné předat objednané lodě (130). To znamená, že zajištění by bylo bezcenné právě v době jeho potřebnosti. Co se týká zřízení zástavního práva k oběma zhotovovaným lodím, toto bylo bance ETVA postoupeno teprve v červnu 2001, tj. podstatně později po poskytnutí úvěru ŘL. Komise mimo jiné dodává, že cena nedokončené lodí je relativně nízká a prodej takové lodě není nejšťastnějším počinem, což se ostatně v tomto případě prokázalo. Konkrétně, ŘL se nepodařilo dokončit výrobu obou lodí, což v červenci 2002 vyústilo k vypovězení smlouvy se společností Strintzis. ŘL trvalo více než dva roky, než se podařilo prodat nedokončené lodě; cena, za kterou se podařilo lodě prodat, činila pouze 14 milionů EUR, což odpovídá pouze jedné třetině částky úvěru, který ŘL získaly od banky ETVA k financování jejich zhotovení.

| (248) | Argumentace řeckých orgánů, ŘL a Deloitte, že úrok, za který byl úvěr poskytnut ŘL, odpovídal úrokům množství jiných úvěrů, které v té době poskytla banka ETVA a další řecké banky, nijak neprokazuje, že úvěr poskytnutý ŘL nepředstavoval podporu. Řecké orgány, ŘL ani Deloitte konkrétně nepřistoupily k analýze, ani neprokázaly, že by ekonomická situace ostatních příjemců úvěrů, použitých ke srovnání, byla srovnatelná se situací ŘL, tj. že jejich ekonomická situace byla stejně špatná jako situace ŘL. Tudíž se jim nepodařilo prokázat ochotu soukromých bank k poskytování úvěrů podnikům v obtížích za úrok, který by byl srovnatelný s úrokem posuzovaného úvěru. Srovnání výše úroků u úvěrů poskytnutých různým podnikům bez uvedené míry rizika, které na sebe braly úvěrující banky, je bezpředmětné a bezobsažné. Komise tak dovozuje, že žádný investor by v tržním prostředí a za podobných podmínek ŘL předmětný úvěr neposkytl, a proto úvěr představuje podporu. Jelikož byla podpora poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(248)

Argumentace řeckých orgánů, ŘL a Deloitte, že úrok, za který byl úvěr poskytnut ŘL, odpovídal úrokům množství jiných úvěrů, které v té době poskytla banka ETVA a další řecké banky, nijak neprokazuje, že úvěr poskytnutý ŘL nepředstavoval podporu. Řecké orgány, ŘL ani Deloitte konkrétně nepřistoupily k analýze, ani neprokázaly, že by ekonomická situace ostatních příjemců úvěrů, použitých ke srovnání, byla srovnatelná se situací ŘL, tj. že jejich ekonomická situace byla stejně špatná jako situace ŘL. Tudíž se jim nepodařilo prokázat ochotu soukromých bank k poskytování úvěrů podnikům v obtížích za úrok, který by byl srovnatelný s úrokem posuzovaného úvěru. Srovnání výše úroků u úvěrů poskytnutých různým podnikům bez uvedené míry rizika, které na sebe braly úvěrující banky, je bezpředmětné a bezobsažné. Komise tak dovozuje, že žádný investor by v tržním prostředí a za podobných podmínek ŘL předmětný úvěr neposkytl, a proto úvěr představuje podporu. Jelikož byla podpora poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, tj. bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu.

4.11.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (249) | Komise konstatuje, že posuzovaná podpora představuje provozní podporu, neboť vedla ke snížení nákladů, kterými by v rámci obchodních smluv, za normálních okolností, byly ŘL zatíženy. Jak bylo výše uvedeno, posuzovaný úvěr umožnil ŘL převzít danou obchodní smlouvy, kterou však nebyly schopné financovat čerpáním prostředků na volném trhu. Komise v souladu s článkem 3 nařízení Rady (ES) č. 1540/98 připomíná možnost poskytnutí provozní podpory k realizaci loďařských kontraktů sjednaných do 31. prosince 2000. Avšak ŘL neměly nárok na poskytnutí podpory v rámci smlouvy se společností Strintzis, protože nikdy lodě nedokončily, takže tyto nebyly předány a následně byla předmětná smlouva zrušena (131). Navíc byly lodě prodány novému kupci teprve v roce 2004, tedy značně později než 31. prosince 2000. |
| --- | --- |

(249)

Komise konstatuje, že posuzovaná podpora představuje provozní podporu, neboť vedla ke snížení nákladů, kterými by v rámci obchodních smluv, za normálních okolností, byly ŘL zatíženy. Jak bylo výše uvedeno, posuzovaný úvěr umožnil ŘL převzít danou obchodní smlouvy, kterou však nebyly schopné financovat čerpáním prostředků na volném trhu. Komise v souladu s článkem 3 nařízení Rady (ES) č. 1540/98 připomíná možnost poskytnutí provozní podpory k realizaci loďařských kontraktů sjednaných do 31. prosince 2000. Avšak ŘL neměly nárok na poskytnutí podpory v rámci smlouvy se společností Strintzis, protože nikdy lodě nedokončily, takže tyto nebyly předány a následně byla předmětná smlouva zrušena (131). Navíc byly lodě prodány novému kupci teprve v roce 2004, tedy značně později než 31. prosince 2000.

| (250) | Jelikož je podpora neoprávněná a neslučitelná, požaduje se její navrácení. S ohledem na úplné splacení tohoto úvěru byla již část výhody, z níž ŘL plynul prospěch, odebrána. Přesto, díky úvěru od banky ETVA, disponovaly ŘL úvěrem po řadu let, tedy částkou, kterou by za jiných okolností disponovat nemohly. Také tato výhoda musí být vrácena. Komise se domnívá, že je zapotřebí vrátit podporu odpovídající rozdílu mezi úrokem zaplaceným bance ETVA a referenční úrokovou sazbou pro Řecko (132) plus 600 bazických bodů, a to za období od poskytnutí úvěru ŘL ke dni zřízení zástavního práva na obě lodě k zajištění úvěru. Za další období do úplného splacení úvěru je výše podpory, která by měla být vrácena, rovna rozdílu mezi úrokem zaplaceným bance ETVA a referenční úrokovou sazbou pro Řecko plus 400 bazických bodů. Snížení pojistného rizika o jednu třetinu odpovídá skutečnosti zřízení zástavního práva k oběma lodím, čímž by se v případě prodlení ŘL částečně snížila ztráta věřitele, což také pro banku ETVA znamená snížení rizika poskytnutého úvěru. Jak bylo bezprostředně výše uvedeno, ŘL se podařilo prodat zmíněné lodě za cenu, která zhruba odpovídá jedené třetině částky úvěru, který získala od banky ETVA. |
| --- | --- |

(250)

Jelikož je podpora neoprávněná a neslučitelná, požaduje se její navrácení. S ohledem na úplné splacení tohoto úvěru byla již část výhody, z níž ŘL plynul prospěch, odebrána. Přesto, díky úvěru od banky ETVA, disponovaly ŘL úvěrem po řadu let, tedy částkou, kterou by za jiných okolností disponovat nemohly. Také tato výhoda musí být vrácena. Komise se domnívá, že je zapotřebí vrátit podporu odpovídající rozdílu mezi úrokem zaplaceným bance ETVA a referenční úrokovou sazbou pro Řecko (132) plus 600 bazických bodů, a to za období od poskytnutí úvěru ŘL ke dni zřízení zástavního práva na obě lodě k zajištění úvěru. Za další období do úplného splacení úvěru je výše podpory, která by měla být vrácena, rovna rozdílu mezi úrokem zaplaceným bance ETVA a referenční úrokovou sazbou pro Řecko plus 400 bazických bodů. Snížení pojistného rizika o jednu třetinu odpovídá skutečnosti zřízení zástavního práva k oběma lodím, čímž by se v případě prodlení ŘL částečně snížila ztráta věřitele, což také pro banku ETVA znamená snížení rizika poskytnutého úvěru. Jak bylo bezprostředně výše uvedeno, ŘL se podařilo prodat zmíněné lodě za cenu, která zhruba odpovídá jedené třetině částky úvěru, který získala od banky ETVA.

4.12   Záruky banky ETVA na smlouvu se společností Strintzis (opatření E13b)

4.12.1   Popis opatření

| (251) | ŘL v roce 1999 uplatnily dvě záruky banky ETVA na zálohy společnosti Strintzis ve výši 6,6 milionu EUR. Předmětné záruky byly umořeny v červenci 2002 při rozvázání smlouvy, uzavřené se společností Strintzis. |
| --- | --- |

(251)

ŘL v roce 1999 uplatnily dvě záruky banky ETVA na zálohy společnosti Strintzis ve výši 6,6 milionu EUR. Předmětné záruky byly umořeny v červenci 2002 při rozvázání smlouvy, uzavřené se společností Strintzis.

4.12.2   Důvody zahájení řízení

| (252) | V rozhodnutí o rozšíření řízení byla vyjádřena domněnka, že obě záruky, jejichž podmínky nebyly známy v době vydání rozhodnutí, představují podporu. |
| --- | --- |

(252)

V rozhodnutí o rozšíření řízení byla vyjádřena domněnka, že obě záruky, jejichž podmínky nebyly známy v době vydání rozhodnutí, představují podporu.

4.12.3   Připomínky zúčastněných stran

| (253) | Loděnice Elefsina zdůrazňují okolnost, že stát, potažmo banka ETVA, vystupovaly současně roli garanta, věřitele, akcionáře a nejvýznamnějšího klienta ŘL. Tímto způsobem stát na sebe převzal závažné finančně ekonomické riziko. V rámci této několikeré role stát v podstatě poskytoval financování bez žádného zajištění, protože v případě prodlení a/nebo ztráty důvěryhodnosti společnosti, by neměl k dispozici žádný prostředek k uplatnění svých zájmů a utrpěl by skutečnou ztrátu, neboť aktiva loděnic byla považována za nepostačující ke krytí všech jejich závazků. |
| --- | --- |

(253)

Loděnice Elefsina zdůrazňují okolnost, že stát, potažmo banka ETVA, vystupovaly současně roli garanta, věřitele, akcionáře a nejvýznamnějšího klienta ŘL. Tímto způsobem stát na sebe převzal závažné finančně ekonomické riziko. V rámci této několikeré role stát v podstatě poskytoval financování bez žádného zajištění, protože v případě prodlení a/nebo ztráty důvěryhodnosti společnosti, by neměl k dispozici žádný prostředek k uplatnění svých zájmů a utrpěl by skutečnou ztrátu, neboť aktiva loděnic byla považována za nepostačující ke krytí všech jejich závazků.

4.12.4   Připomínky Řecka

| (254) | Řecké orgány poznamenávají, že první záruka byla uplatněna dne 4. března 1999 a druhá dne 17. června 1999. Podle první zprávy Deloitte, předloženou ŘL, byly předmětné záruky ve výši 3,26 milionu EUR a druhá 3,38 milionu EUR. Řecko připomíná, že banka ETVA po zrušení smlouvy se společností Strintzis v roce 2002 v rámci těchto záruk nic nezaplatila. Z této skutečnosti vyplývá, že ŘL nebyly dlužníkem s velkým rizikem prodlení. Řecké orgány a ŘL navíc dokládají, že bance ETVA byla ke krytí zmíněných záruk ve výši 6,6 milionu EUR postoupena pohledávka ŘL za plnění smlouvy číslo 39 se společností OSE, v níž byla výše plnění stanovena na 8,5 milionu EUR. Citovaná poradenská společnost potvrzuje, že ŘL mohly tyto dvě záruky získat od soukromé banky. |
| --- | --- |

(254)

Řecké orgány poznamenávají, že první záruka byla uplatněna dne 4. března 1999 a druhá dne 17. června 1999. Podle první zprávy Deloitte, předloženou ŘL, byly předmětné záruky ve výši 3,26 milionu EUR a druhá 3,38 milionu EUR. Řecko připomíná, že banka ETVA po zrušení smlouvy se společností Strintzis v roce 2002 v rámci těchto záruk nic nezaplatila. Z této skutečnosti vyplývá, že ŘL nebyly dlužníkem s velkým rizikem prodlení. Řecké orgány a ŘL navíc dokládají, že bance ETVA byla ke krytí zmíněných záruk ve výši 6,6 milionu EUR postoupena pohledávka ŘL za plnění smlouvy číslo 39 se společností OSE, v níž byla výše plnění stanovena na 8,5 milionu EUR. Citovaná poradenská společnost potvrzuje, že ŘL mohly tyto dvě záruky získat od soukromé banky.

4.12.5   Posouzení

4.12.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (255) | Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit. |
| --- | --- |

(255)

Na posuzované opatření se nevztahuje aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES, neboť opatření se týká výhradně civilních aktivit.

4.12.5.2   Existence podpory

| (256) | Komise připomíná, že obě záruky byly poskytnuty před 30. červnem 1999. Komise konstatuje, jak již bylo výše uvedeno, že v té době měly ŘL přístup k úvěrovému trhu, ale za podmínek odpovídajících její vysoce nejisté ekonomické situaci. |
| --- | --- |

(256)

Komise připomíná, že obě záruky byly poskytnuty před 30. červnem 1999. Komise konstatuje, jak již bylo výše uvedeno, že v té době měly ŘL přístup k úvěrovému trhu, ale za podmínek odpovídajících její vysoce nejisté ekonomické situaci.

| (257) | Řecké orgány a ŘL tvrdí, že postoupení plnění, jak vyplývalo ze smlouvy číslo 39, uzavřenou se společností OSE, bylo postačující zárukou k poskytnutí záruk i soukromým investorem. Komise poznamenává, že v případě úpadku ŘL by toto zajištění neumožnilo žádné bance získat zpět její peníze. Pokud by konkrétně byl vyhlášen konkurs na ŘL, došlo by k přerušení prací na dodávkách kolejového materiálu, neuskutečnila by se žádná dodávka materiálu OSE, takže po OSE by se nemohla vyžadovat žádná platba v rámci citované smlouvy (133). Komisi je dále zatěžko pochopit, jak mohlo toto konkrétní zajištění významným způsobem snížit riziko spojené s poskytnutím úvěru ŘL. |
| --- | --- |

(257)

Řecké orgány a ŘL tvrdí, že postoupení plnění, jak vyplývalo ze smlouvy číslo 39, uzavřenou se společností OSE, bylo postačující zárukou k poskytnutí záruk i soukromým investorem. Komise poznamenává, že v případě úpadku ŘL by toto zajištění neumožnilo žádné bance získat zpět její peníze. Pokud by konkrétně byl vyhlášen konkurs na ŘL, došlo by k přerušení prací na dodávkách kolejového materiálu, neuskutečnila by se žádná dodávka materiálu OSE, takže po OSE by se nemohla vyžadovat žádná platba v rámci citované smlouvy (133). Komisi je dále zatěžko pochopit, jak mohlo toto konkrétní zajištění významným způsobem snížit riziko spojené s poskytnutím úvěru ŘL.

| (258) | ŘL nebyly schopny jasně prokázat Komisi, ani vlastní poradenské společnosti (viz první zpráva Deloitte, s. 4–9), nakolik byly smluvně vázány povinností uhradit bance ETVA poplatek za záruky, ani v jaké výši byl tento poplatek stanoven. Podle závěru posouzení opatření E12b by za normálních okolností měly ŘL za takovou záruku zaplatit cenu ve výši 480 bazických jednotek. S přihlédnutí k výši ostatních poplatků, které ŘL zaplatily bance ETVA, je značně nepravděpodobné, že by ŘL za záruky zaplatily poplatek na úrovni 480 bazických bodů. Komise tak dospívá k závěru, že záruka, kterou poskytla banka ETVA, představuje státní podporu, jejíž výše je rovna rozdílu mezi ročním poplatkem za záruky, které ŘL skutečně zaplatily bance ETVA, a poplatkem za záruky ve výši 480 bazických bodů. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné. |
| --- | --- |

(258)

ŘL nebyly schopny jasně prokázat Komisi, ani vlastní poradenské společnosti (viz první zpráva Deloitte, s. 4–9), nakolik byly smluvně vázány povinností uhradit bance ETVA poplatek za záruky, ani v jaké výši byl tento poplatek stanoven. Podle závěru posouzení opatření E12b by za normálních okolností měly ŘL za takovou záruku zaplatit cenu ve výši 480 bazických jednotek. S přihlédnutí k výši ostatních poplatků, které ŘL zaplatily bance ETVA, je značně nepravděpodobné, že by ŘL za záruky zaplatily poplatek na úrovni 480 bazických bodů. Komise tak dospívá k závěru, že záruka, kterou poskytla banka ETVA, představuje státní podporu, jejíž výše je rovna rozdílu mezi ročním poplatkem za záruky, které ŘL skutečně zaplatily bance ETVA, a poplatkem za záruky ve výši 480 bazických bodů. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné.

4.12.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (259) | V souladu s posouzením opatření E13a Komise konstatuje, že podpory daného typu představují provozní podpory, které nemohou být považovány za slučitelné s nařízením Rady (ES) č. 1540/98. Jedná se tedy o neoprávněnou a neslučitelnou podporu, která musí být jako taková vrácena. |
| --- | --- |

(259)

V souladu s posouzením opatření E13a Komise konstatuje, že podpory daného typu představují provozní podpory, které nemohou být považovány za slučitelné s nařízením Rady (ES) č. 1540/98. Jedná se tedy o neoprávněnou a neslučitelnou podporu, která musí být jako taková vrácena.

4.13   Státní záruky na úvěr ve výši 10 miliard GRD (29,3 milionu EUR) (opatření E14)

4.13.1   Popis opatření

| (260) | Po zemětřesení ze září 1999, konkrétně dne 13. ledna 2000, banka ETVA poskytla ŘL úvěr ve výši 10 miliard GRD (29,3 milionu EUR), který byl krytý státní zárukou, poskytnutou rozhodnutím ministra financí a hospodářství ze dne 8. prosince 1999. V daném případě banka ETVA použila ke stanovení úroku sazbu EURIBOR plus 125 bazických bodů (134), kdežto stát stanovil poplatek za záruku ve výši rovných 100 bazických bodů. |
| --- | --- |

(260)

Po zemětřesení ze září 1999, konkrétně dne 13. ledna 2000, banka ETVA poskytla ŘL úvěr ve výši 10 miliard GRD (29,3 milionu EUR), který byl krytý státní zárukou, poskytnutou rozhodnutím ministra financí a hospodářství ze dne 8. prosince 1999. V daném případě banka ETVA použila ke stanovení úroku sazbu EURIBOR plus 125 bazických bodů (134), kdežto stát stanovil poplatek za záruku ve výši rovných 100 bazických bodů.

4.13.2   Důvody zahájení řízení

| (261) | S ohledem na ekonomickou situaci ŘL lze vyjádřit pochybnosti, zda by investor v tržním prostředí a v dané době akceptoval garanční podmínky. Ve vztahu ke slučitelnosti s čl. 87 odst. 2 písm. b) se Řecku nepodařilo prokázat, nakolik výše opatření odpovídala škodám, které ŘL utrpěly. |
| --- | --- |

(261)

S ohledem na ekonomickou situaci ŘL lze vyjádřit pochybnosti, zda by investor v tržním prostředí a v dané době akceptoval garanční podmínky. Ve vztahu ke slučitelnosti s čl. 87 odst. 2 písm. b) se Řecku nepodařilo prokázat, nakolik výše opatření odpovídala škodám, které ŘL utrpěly.

4.13.3   Připomínky zúčastněných stran

| (262) | Loděnice Elefsina se domnívají, že v daném čase by ŘL z důvodu jejich ekonomické situace žádná banka úvěr neposkytla. Podpora musí být posouzena za slučitelnou pouze a jen do výše nutné k odstranění škod, které způsobila konkrétní živelní pohroma. |
| --- | --- |

(262)

Loděnice Elefsina se domnívají, že v daném čase by ŘL z důvodu jejich ekonomické situace žádná banka úvěr neposkytla. Podpora musí být posouzena za slučitelnou pouze a jen do výše nutné k odstranění škod, které způsobila konkrétní živelní pohroma.

4.13.4   Připomínky Řecka

| (263) | Řecké orgány a ŘL vyjadřují pochybnosti o selektivním charakteru posuzovaného opatření, neboť podpora byla poskytnuta v souladu se zákonem číslo 2322/1995, kde jsou uvedeny konkrétní podmínky a předpoklady k tomu, aby řecký stát poskytl žadatelům podporu. Dále tvrdí, že poplatek za záruku ve výši 1 % by byl přijatelný i pro soukromého investora. ŘL mohly navíc získat úvěr i na volném trhu bez státních záruk použitím jiného zajištění, např. postoupením pohledávek ze smluv velkého objemu, případně zřízením věcného břemene k části svých aktiv. I v případě posouzení daného opatření za skutečnou podporu, je tato částečně slučitelná podle čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES, neboť prostředky byly poskytnuty na odstranění škod, které ŘL utrpěly zemětřesením. Stejně ta se na opatření vztahuje článek 296 Smlouvy o ES, alespoň v míře přímo souvající s vojenskými aktivitami ŘL. |
| --- | --- |

(263)

Řecké orgány a ŘL vyjadřují pochybnosti o selektivním charakteru posuzovaného opatření, neboť podpora byla poskytnuta v souladu se zákonem číslo 2322/1995, kde jsou uvedeny konkrétní podmínky a předpoklady k tomu, aby řecký stát poskytl žadatelům podporu. Dále tvrdí, že poplatek za záruku ve výši 1 % by byl přijatelný i pro soukromého investora. ŘL mohly navíc získat úvěr i na volném trhu bez státních záruk použitím jiného zajištění, např. postoupením pohledávek ze smluv velkého objemu, případně zřízením věcného břemene k části svých aktiv. I v případě posouzení daného opatření za skutečnou podporu, je tato částečně slučitelná podle čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES, neboť prostředky byly poskytnuty na odstranění škod, které ŘL utrpěly zemětřesením. Stejně ta se na opatření vztahuje článek 296 Smlouvy o ES, alespoň v míře přímo souvající s vojenskými aktivitami ŘL.

4.13.5   Posouzení

4.13.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (264) | Ve vztahu k možnosti uplatnění článku 296 Smlouvy o ES, z textu o rozhodnutí banky ETVA k poskytnutí státem zaručeného úvěru kromě jiného vyplývá zájem banky ETVA na dalším pokračování činností ŘL. Přesto však neexistuje smluvní ustanovení, kterým by ŘL byly povinny použít státem zaručený úvěr k financování svých vojenských aktivit. Banka ETVA se tak sice snažila udržet ŘL při životě za účelem zajištění kontinuity jejich vojenských aktivit, ale nikde nezakotvila žádnou podmínku k použití zaručeného úvěru k financování konkrétních aktivit. ŘL tak mohly disponovat těmito prostředky dle vlastní úvahy. Jak již bylo uvedeno, Komise dovodila, že ze všech podpor poskytnutých loděnicím, byla 25 % část zaručeného úvěru použita ke krytí obchodních aktivit, a 75 % část ke krytí vojenských aktivit. Takže pouze 25 % státní záruky (tedy částka 2,5 miliardy GRD (7,34 milionu EUR)) musí být posouzeno z pohledu právní úpravy o státních podporách a případně vráceno, pokud se prokáže, že představuje neslučitelnou podporu. Vůči 75 % části státní záruky lze uplatnit ustanovení článku 296 Smlouvy o ES a nevztahuje se na ni právní úprava o státních podporách. |
| --- | --- |

(264)

Ve vztahu k možnosti uplatnění článku 296 Smlouvy o ES, z textu o rozhodnutí banky ETVA k poskytnutí státem zaručeného úvěru kromě jiného vyplývá zájem banky ETVA na dalším pokračování činností ŘL. Přesto však neexistuje smluvní ustanovení, kterým by ŘL byly povinny použít státem zaručený úvěr k financování svých vojenských aktivit. Banka ETVA se tak sice snažila udržet ŘL při životě za účelem zajištění kontinuity jejich vojenských aktivit, ale nikde nezakotvila žádnou podmínku k použití zaručeného úvěru k financování konkrétních aktivit. ŘL tak mohly disponovat těmito prostředky dle vlastní úvahy. Jak již bylo uvedeno, Komise dovodila, že ze všech podpor poskytnutých loděnicím, byla 25 % část zaručeného úvěru použita ke krytí obchodních aktivit, a 75 % část ke krytí vojenských aktivit. Takže pouze 25 % státní záruky (tedy částka 2,5 miliardy GRD (7,34 milionu EUR)) musí být posouzeno z pohledu právní úpravy o státních podporách a případně vráceno, pokud se prokáže, že představuje neslučitelnou podporu. Vůči 75 % části státní záruky lze uplatnit ustanovení článku 296 Smlouvy o ES a nevztahuje se na ni právní úprava o státních podporách.

4.13.5.2   Existence podpory

| (265) | Co se týká selektivního charakteru opatření, Komise již v rámci posuzování opatření E12b prokázala, že zákon číslo 2322/1995 nepředstavuje obecné opatření. |
| --- | --- |

(265)

Co se týká selektivního charakteru opatření, Komise již v rámci posuzování opatření E12b prokázala, že zákon číslo 2322/1995 nepředstavuje obecné opatření.

| (266) | Komise k existenci výhody připomíná, že zaručený úvěr byl poskytnut v lednu 2000, tedy v době, kdy by již žádný investor v tržním prostředí nebyl ochoten ŘL poskytnout úvěr nebo záruku, ostatně jak již bylo výše uvedeno. Takže bez státních záruk by žádná banka ŘL úvěr neposkytla. Z tohoto pohledu pak poskytnutím předmětné státní záruky plynula ŘL nepochybná výhoda. |
| --- | --- |

(266)

Komise k existenci výhody připomíná, že zaručený úvěr byl poskytnut v lednu 2000, tedy v době, kdy by již žádný investor v tržním prostředí nebyl ochoten ŘL poskytnout úvěr nebo záruku, ostatně jak již bylo výše uvedeno. Takže bez státních záruk by žádná banka ŘL úvěr neposkytla. Z tohoto pohledu pak poskytnutím předmětné státní záruky plynula ŘL nepochybná výhoda.

| (267) | Závěrem plyne, že část státní záruky, na kterou se nevztahuje článek 296 Smlouvy o ES, představuje státní podporu. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné. |
| --- | --- |

(267)

Závěrem plyne, že část státní záruky, na kterou se nevztahuje článek 296 Smlouvy o ES, představuje státní podporu. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné.

4.13.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (268) | Co se týká slučitelnosti posuzované podpory z pohledu čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES, žádná strana nezpochybňuje, že zemětřesení ze září 1999 bylo „živelnou pohromou“. Ačkoliv k podpisu smlouvy o poskytnutí úvěru došlo až 13. ledna 2000, ŘL již několik týdnů po zemětřesení požádaly banku ETVA o poskytnutí příslušných prostředků. Škoda, kterou podle řeckých orgánů utrpěly loděnice, spočívá jednak v ceně materiálu na opravu svých zařízení, jednak v ceně spojené za prodlení dokončení zakázek. Řecko však nepředložilo k posouzení výpočet výše právě této druhé škody. Pokud by řecké orgány uvažovaly o poskytnutí ŘL odškodnění za výši druhé uvedené škody, musely by přistoupit, mimo jiné, k výpočtu stanovení těchto škod aplikováním ověřitelného způsobu výpočtu. Jelikož tak neučinily a jelikož poskytnutá podpora může být podle čl. 87 odst. 2 písm. b) posouzena za slučitelnou pouze tehdy, pokud je určena výhradně k odstranění způsobené škody, domnívá se Komise, že tyto hypotetické výdaje nezakládají platný důvod k považování podpory za slučitelnou (135). Co se týká výčtu první skupiny škod, tj. oprava materiálního zařízení, Komise připomíná, že nebyl ustanoven mechanismus, který by zajistil krácení výše státní záruky v momentě, kdy by po stanovení výše škody, kterou podnik utrpěl, bylo ŘL vyplaceno plnění pojišťovacích společností. Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 (136) uvádějí řecké orgány odhadnutou materiální škodu ŘL ve výši zhruba 3 miliardy GRD (8,8 milionu EUR). V důsledku toho se Komise domnívá, že částka nad touto hranicí, tj. 20,5 milionu EUR, se nevztahuje na škody způsobené zemětřesením. Naopak lze připustit, že částka 8,8 milionu EUR odpovídá výši způsobené škody, ale pouze do prvního čtvrtletí roku 2002, tj. do výplaty pojistného plnění, vyplaceného pojišťovacími společnostmi ve výši 3,52 milionu EUR (137). Po tomto datu se měla státní záruka snížit o příslušnou částku. Takže po tomto datu může být pouze zbývající částka (8,8 milionu EUR minus 3,5 milionu EUR = 5,3 milionu EUR) považována za odpovídající výši škody, kterou podnik utrpěl (tj. výše způsobené škody minus pojistné plnění vyplaceného pojišťovacími společnostmi ŘL). |
| --- | --- |

(268)

Co se týká slučitelnosti posuzované podpory z pohledu čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES, žádná strana nezpochybňuje, že zemětřesení ze září 1999 bylo „živelnou pohromou“. Ačkoliv k podpisu smlouvy o poskytnutí úvěru došlo až 13. ledna 2000, ŘL již několik týdnů po zemětřesení požádaly banku ETVA o poskytnutí příslušných prostředků. Škoda, kterou podle řeckých orgánů utrpěly loděnice, spočívá jednak v ceně materiálu na opravu svých zařízení, jednak v ceně spojené za prodlení dokončení zakázek. Řecko však nepředložilo k posouzení výpočet výše právě této druhé škody. Pokud by řecké orgány uvažovaly o poskytnutí ŘL odškodnění za výši druhé uvedené škody, musely by přistoupit, mimo jiné, k výpočtu stanovení těchto škod aplikováním ověřitelného způsobu výpočtu. Jelikož tak neučinily a jelikož poskytnutá podpora může být podle čl. 87 odst. 2 písm. b) posouzena za slučitelnou pouze tehdy, pokud je určena výhradně k odstranění způsobené škody, domnívá se Komise, že tyto hypotetické výdaje nezakládají platný důvod k považování podpory za slučitelnou (135). Co se týká výčtu první skupiny škod, tj. oprava materiálního zařízení, Komise připomíná, že nebyl ustanoven mechanismus, který by zajistil krácení výše státní záruky v momentě, kdy by po stanovení výše škody, kterou podnik utrpěl, bylo ŘL vyplaceno plnění pojišťovacích společností. Ve svém dopise ze dne 20. října 2004 (136) uvádějí řecké orgány odhadnutou materiální škodu ŘL ve výši zhruba 3 miliardy GRD (8,8 milionu EUR). V důsledku toho se Komise domnívá, že částka nad touto hranicí, tj. 20,5 milionu EUR, se nevztahuje na škody způsobené zemětřesením. Naopak lze připustit, že částka 8,8 milionu EUR odpovídá výši způsobené škody, ale pouze do prvního čtvrtletí roku 2002, tj. do výplaty pojistného plnění, vyplaceného pojišťovacími společnostmi ve výši 3,52 milionu EUR (137). Po tomto datu se měla státní záruka snížit o příslušnou částku. Takže po tomto datu může být pouze zbývající částka (8,8 milionu EUR minus 3,5 milionu EUR = 5,3 milionu EUR) považována za odpovídající výši škody, kterou podnik utrpěl (tj. výše způsobené škody minus pojistné plnění vyplaceného pojišťovacími společnostmi ŘL).

| (269) | Jelikož 75 % podíl zaručeného úvěru, jak již bylo uvedeno, sloužil k financování části činností ŘL zaměřené na vojenské aktivity, pouze na 25 % podíl záruky lze uplatnit její posouzení podle právní úpravy o státních podporách, a pouze tento podíl představuje státní podporu. Stejně tak dobře lze předpokládat, že pouze 25 % škody, kterou ŘL utrpěly, odpovídalo části jejich civilních aktivit, když zemětřesení způsobilo škody na zařízení ŘL bez rozdílu, zda se jednalo o vojenskou část, nebo civilní část, případně o smíšenou část (tj. vojenskou a civilní) zařízení. Takže není důvod domnívat se, že celých 100 % škody, kterou ŘL utrpěly, by mělo být financováno z podílu 25 % státní záruky představující státní podporu. V podstatě pouze 25 % škody může být vzato v úvahu ke zjištění, nakolik výše státní podpory odpovídá výši škody, kterou ŘL utrpěly. Následně, ve vztahu k celkové výši poskytnuté státní podpory pouze částka odpovídající 25 % podílu státní záruky, považované za odpovídající škodám, které utrpěly ŘL (jak je uvedeno v předchozím odstavci), představuje podporu slučitelnou podle čl. 88 odst. 2, písm. b). Z části státní záruky představující podporu tak 750 milionů GRD ((2,20 milionu EUR), tj. 25 % ze 3 miliard GRD (8,8 milionu EUR), se shledává slučitelných na dobu do vyplacení pojišťovacími společnostmi pojistného plnění, ke kterému došlo během prvního čtvrtletí roku 2002. Po tomto časově ohraničeném bodě pouze částka ve výši 1,32 milionu EUR, tj. 25 % ze 3 miliard GRD (8,8 milionu EUR) minus 3,52 milionu EUR, je shledána slučitelnou. Zbývající část podpory není slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(269)

Jelikož 75 % podíl zaručeného úvěru, jak již bylo uvedeno, sloužil k financování části činností ŘL zaměřené na vojenské aktivity, pouze na 25 % podíl záruky lze uplatnit její posouzení podle právní úpravy o státních podporách, a pouze tento podíl představuje státní podporu. Stejně tak dobře lze předpokládat, že pouze 25 % škody, kterou ŘL utrpěly, odpovídalo části jejich civilních aktivit, když zemětřesení způsobilo škody na zařízení ŘL bez rozdílu, zda se jednalo o vojenskou část, nebo civilní část, případně o smíšenou část (tj. vojenskou a civilní) zařízení. Takže není důvod domnívat se, že celých 100 % škody, kterou ŘL utrpěly, by mělo být financováno z podílu 25 % státní záruky představující státní podporu. V podstatě pouze 25 % škody může být vzato v úvahu ke zjištění, nakolik výše státní podpory odpovídá výši škody, kterou ŘL utrpěly. Následně, ve vztahu k celkové výši poskytnuté státní podpory pouze částka odpovídající 25 % podílu státní záruky, považované za odpovídající škodám, které utrpěly ŘL (jak je uvedeno v předchozím odstavci), představuje podporu slučitelnou podle čl. 88 odst. 2, písm. b). Z části státní záruky představující podporu tak 750 milionů GRD ((2,20 milionu EUR), tj. 25 % ze 3 miliard GRD (8,8 milionu EUR), se shledává slučitelných na dobu do vyplacení pojišťovacími společnostmi pojistného plnění, ke kterému došlo během prvního čtvrtletí roku 2002. Po tomto časově ohraničeném bodě pouze částka ve výši 1,32 milionu EUR, tj. 25 % ze 3 miliard GRD (8,8 milionu EUR) minus 3,52 milionu EUR, je shledána slučitelnou. Zbývající část podpory není slučitelná se společným trhem.

| (270) | V případě přetrvávání státní záruky, jejíž část představuje neslučitelnou podporu (tj. 25 % přetrvávání záruky minus částka ve výši 1,32 milionu EUR, která je považována za slučitelnou), musí být tato jako taková zrušena. Samotné zrušení neslučitelné záruky však nepostačuje k obnovení původního stavu. ŘL měly ve skutečnosti díky neslučitelné státní záruce po řadu let k dispozici úvěr, který by si jinak nemohly zajistit. Za účelem odebrání této konkrétní neslučitelné podpory se Komise domnívá, že za dobu od poskytnutí zaručeného úvěru do doby úplného splacení neslučitelné státní podpory musí být vrácena podpora ve výši, která se rovná rozdílu celkové ceny za zaručený úvěr (úroky plus poplatek za záruku, který ŘL zaplatily) a referenční úrokové sazbě pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů. Tato částka musí být vypočtena ve vztahu k části státní záruky, která představovala neslučitelnou podporu. |
| --- | --- |

(270)

V případě přetrvávání státní záruky, jejíž část představuje neslučitelnou podporu (tj. 25 % přetrvávání záruky minus částka ve výši 1,32 milionu EUR, která je považována za slučitelnou), musí být tato jako taková zrušena. Samotné zrušení neslučitelné záruky však nepostačuje k obnovení původního stavu. ŘL měly ve skutečnosti díky neslučitelné státní záruce po řadu let k dispozici úvěr, který by si jinak nemohly zajistit. Za účelem odebrání této konkrétní neslučitelné podpory se Komise domnívá, že za dobu od poskytnutí zaručeného úvěru do doby úplného splacení neslučitelné státní podpory musí být vrácena podpora ve výši, která se rovná rozdílu celkové ceny za zaručený úvěr (úroky plus poplatek za záruku, který ŘL zaplatily) a referenční úrokové sazbě pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů. Tato částka musí být vypočtena ve vztahu k části státní záruky, která představovala neslučitelnou podporu.

4.14   Úvěry, které banka ETVA poskytla v letech 1997 a 1998 (opatření E16)

4.14.1   Popis opatření

| (271) | Posuzované opatření zahrnuje tři úvěry, které banka ETVA poskytla ŘL v letech 1997 a 1998. |
| --- | --- |

(271)

Posuzované opatření zahrnuje tři úvěry, které banka ETVA poskytla ŘL v letech 1997 a 1998.

| (272) | Za prvé, dne 25. července 1997 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 1,99 miliardy GRD (5,9 milionu EUR), s dohodnutým termínem čerpání do 31. prosince 1997. Úroková sazba byla stanovena ve výši ATHIBOR plus 200 bazických jednotek, uvolnění této úvěrové linky sloužilo ke krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. K jejímu krytí byly postoupeny pohledávky za řeckým válečným námořnictvem. |
| --- | --- |

(272)

Za prvé, dne 25. července 1997 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 1,99 miliardy GRD (5,9 milionu EUR), s dohodnutým termínem čerpání do 31. prosince 1997. Úroková sazba byla stanovena ve výši ATHIBOR plus 200 bazických jednotek, uvolnění této úvěrové linky sloužilo ke krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. K jejímu krytí byly postoupeny pohledávky za řeckým válečným námořnictvem.

| (273) | Za druhé, dne 15. října 1997 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 10 milionů USD rovněž za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL (138). Úroková sazba daného úvěrového rámce byla stanovena ve výši LIBOR plus 130 bazických bodů, k jeho zajištění byly postoupeny pohledávky ze smlouvy s válečným námořnictvem. Dne 19. května 1999 získala banka ETVA další zajištění úvěru spočívající v postoupení všech pohledávek plynoucích z Programové Smlouvy 1/97, uzavřené mezi ŘL a ISAP, jejímž předmětem plnění bylo zhotovení a dodání 125 lokotraktorů. Úvěr byl v plné výši splacen v lednu roku 2000. |
| --- | --- |

(273)

Za druhé, dne 15. října 1997 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 10 milionů USD rovněž za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL (138). Úroková sazba daného úvěrového rámce byla stanovena ve výši LIBOR plus 130 bazických bodů, k jeho zajištění byly postoupeny pohledávky ze smlouvy s válečným námořnictvem. Dne 19. května 1999 získala banka ETVA další zajištění úvěru spočívající v postoupení všech pohledávek plynoucích z Programové Smlouvy 1/97, uzavřené mezi ŘL a ISAP, jejímž předmětem plnění bylo zhotovení a dodání 125 lokotraktorů. Úvěr byl v plné výši splacen v lednu roku 2000.

| (274) | Za třetí, dne 27. ledna 1998 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 5 milionu USD se stejným úrokem, tj. LIBOR plus 130 bazických bodů. Účelem úvěru bylo opět krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. Ke krytí této třetí úvěrové linky nebyla poskytnuta žádná zajištění. |
| --- | --- |

(274)

Za třetí, dne 27. ledna 1998 banka ETVA uvolnila úvěrovou linku ve výši 5 milionu USD se stejným úrokem, tj. LIBOR plus 130 bazických bodů. Účelem úvěru bylo opět krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. Ke krytí této třetí úvěrové linky nebyla poskytnuta žádná zajištění.

4.14.2   Důvody zahájení řízení

| (275) | V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že tyto úvěry pravděpodobně představují státní podporu pochybné konvence. Kromě toho, samotná skutečnost, že první dva úvěry byly jištěny pohledávkami za řeckým válečným námořnictvem, neznamená nutně, že na tyto úvěry se vztahuje článek 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(275)

V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že tyto úvěry pravděpodobně představují státní podporu pochybné konvence. Kromě toho, samotná skutečnost, že první dva úvěry byly jištěny pohledávkami za řeckým válečným námořnictvem, neznamená nutně, že na tyto úvěry se vztahuje článek 296 Smlouvy o ES.

4.14.3   Připomínky zúčastněných stran

| (276) | Loděnice Elefsina tvrdí, že v důsledku ekonomické situace loděnic, ve které se nacházely v daném čase, by žádná soukromá banka ŘL takové úvěry neposkytla. |
| --- | --- |

(276)

Loděnice Elefsina tvrdí, že v důsledku ekonomické situace loděnic, ve které se nacházely v daném čase, by žádná soukromá banka ŘL takové úvěry neposkytla.

4.14.4   Připomínky Řecka

| (277) | Řecké orgány a ŘL zdůrazňují dostatečnost zajištění poskytnutého bance ETVA formou postoupení pohledávek za řeckým válečným námořnictvem. Řecké orgány dále připomínají, že všechny tři úvěry byly v plné výši věřitelské bance splaceny, a z toho titulu tvrdí, že jakákoliv případná státní podpora, quod non, byla vrácena formou splacení úvěru. Závěrem se řecké orgány domnívají, že z titulu podstaty zajištění poskytnutého věřitelské bance a skutečnosti, že hlavní náplní činnosti ŘL představovaly aktivity obranného charakteru, není Komise oprávněna posuzovat uvedená opatření podle článku 88 Smlouvy o ES, ale musí uplatnit postup podle článku 298 této smlouvy. |
| --- | --- |

(277)

Řecké orgány a ŘL zdůrazňují dostatečnost zajištění poskytnutého bance ETVA formou postoupení pohledávek za řeckým válečným námořnictvem. Řecké orgány dále připomínají, že všechny tři úvěry byly v plné výši věřitelské bance splaceny, a z toho titulu tvrdí, že jakákoliv případná státní podpora, quod non, byla vrácena formou splacení úvěru. Závěrem se řecké orgány domnívají, že z titulu podstaty zajištění poskytnutého věřitelské bance a skutečnosti, že hlavní náplní činnosti ŘL představovaly aktivity obranného charakteru, není Komise oprávněna posuzovat uvedená opatření podle článku 88 Smlouvy o ES, ale musí uplatnit postup podle článku 298 této smlouvy.

4.14.5   Posouzení

4.14.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (278) | Komise, před vlastním uplatněním postupu podle článků 296 a 298 Smlouvy o ES, připomíná, že obě úvěrová zvýhodnění, poskytnutá během roku 1997, byla zajištěna pohledávkami plynoucími ze smluv, jejichž předmětem plnění bylo obranné zařízení. Ze samotné této skutečnosti však nevyplývá, že zvýhodnění byla poskytnuta za účelem financování konkrétních vojenských zakázek. Řecké orgány nepředložily podklady, na jejichž zádkladě by bylo možné usoudit na existenci smluvní povinnosti o použití příslušných prostředků výhradně k financování vojenských smluv. Naopak, řecké orgány argumentovaly tvrzením o poskytnutí dvou úvěrů za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. První zpráva Deloitte rovněž potvrzuje poskytnutí úvěrů za účelem krytí potřeb provozního kapitálu, ale nezmiňuje se o jejich výhradním použití k financování konkrétních aktivit. Tato okolnost je ostatně potvrzena skutečností, že proti úvěrovému zvýhodnění ve výši 10 milionů USD bylo poskytnuto dodatečné zajištění vztahující se na jednu smlouvu s civilním zaměřením (jedná se o smlouvu s ISAP). Komise závěrem konstatuje, že tři posuzované úvěry byly ŘL poskytnuty k financování jejich činností jako celku, a nikoliv výhradně části činností zaměřené na vojenské aktivity. Jak již bylo uvedeno v části 3.3, Komise i v tomto případě konstatuje, že na 25 % podíl úvěrů poskytnutý k financování civilních aktivit ŘL nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES a bude na něj nahlíženo z pohledu právní úpravy o státních podporách |
| --- | --- |

(278)

Komise, před vlastním uplatněním postupu podle článků 296 a 298 Smlouvy o ES, připomíná, že obě úvěrová zvýhodnění, poskytnutá během roku 1997, byla zajištěna pohledávkami plynoucími ze smluv, jejichž předmětem plnění bylo obranné zařízení. Ze samotné této skutečnosti však nevyplývá, že zvýhodnění byla poskytnuta za účelem financování konkrétních vojenských zakázek. Řecké orgány nepředložily podklady, na jejichž zádkladě by bylo možné usoudit na existenci smluvní povinnosti o použití příslušných prostředků výhradně k financování vojenských smluv. Naopak, řecké orgány argumentovaly tvrzením o poskytnutí dvou úvěrů za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. První zpráva Deloitte rovněž potvrzuje poskytnutí úvěrů za účelem krytí potřeb provozního kapitálu, ale nezmiňuje se o jejich výhradním použití k financování konkrétních aktivit. Tato okolnost je ostatně potvrzena skutečností, že proti úvěrovému zvýhodnění ve výši 10 milionů USD bylo poskytnuto dodatečné zajištění vztahující se na jednu smlouvu s civilním zaměřením (jedná se o smlouvu s ISAP). Komise závěrem konstatuje, že tři posuzované úvěry byly ŘL poskytnuty k financování jejich činností jako celku, a nikoliv výhradně části činností zaměřené na vojenské aktivity. Jak již bylo uvedeno v části 3.3, Komise i v tomto případě konstatuje, že na 25 % podíl úvěrů poskytnutý k financování civilních aktivit ŘL nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES a bude na něj nahlíženo z pohledu právní úpravy o státních podporách

4.14.5.2   Existence podpory

| (279) | O poskytnutém zajištění, tj. postoupení pohledávek, které se v rámci smluv s válečným námořnictvem staly splatnými, se Komise domnívá, že tyto neposkytovaly úplné zajištění proti škodám, které by mohly nastat v případě úpadku ŘL. ŘL by konkrétně v daném případě přerušily svou činnost, paralelně by došlo k přerušení plnění smluv s válečným námořnictvem a ISAP. Neuskutečněním smluvních dodávek válečnému námořnictvu a ISAP by smluvní strany ŘL nebyly vázány žádnou povinností k úhradě smluvní ceny (139). Co se týká existence pohledávek za případně již splněné dodávky válečnému námořnictvu a ISAP, řecké orgány za prvé neprokázaly skutečnou existenci takových pohledávek, za druhé jejich splatnost, a za třetí jejich výši – po celou dobu trvání úvěru – na odpovídající úrovni srovnatelné s rizikem škod pro případ úpadku ŘL. |
| --- | --- |

(279)

O poskytnutém zajištění, tj. postoupení pohledávek, které se v rámci smluv s válečným námořnictvem staly splatnými, se Komise domnívá, že tyto neposkytovaly úplné zajištění proti škodám, které by mohly nastat v případě úpadku ŘL. ŘL by konkrétně v daném případě přerušily svou činnost, paralelně by došlo k přerušení plnění smluv s válečným námořnictvem a ISAP. Neuskutečněním smluvních dodávek válečnému námořnictvu a ISAP by smluvní strany ŘL nebyly vázány žádnou povinností k úhradě smluvní ceny (139). Co se týká existence pohledávek za případně již splněné dodávky válečnému námořnictvu a ISAP, řecké orgány za prvé neprokázaly skutečnou existenci takových pohledávek, za druhé jejich splatnost, a za třetí jejich výši – po celou dobu trvání úvěru – na odpovídající úrovni srovnatelné s rizikem škod pro případ úpadku ŘL.

| (280) | Podle závěrů bodu 3.1 by v letech 1997 a 1998 soukromá banka požadovala úrok rovnající se výši referenční sazby plus 400 bazických bodů, tj. ATHIBOR plus 700 bazických bodů. Referenční úrok dolarového trhu k dispozici není. Jelikož referenční úroková sazba tvrdých měn byla stanovena navýšením mezibankovní úrokové sazby o 65 bazických bodů (140) a jelikož byly úvěry v dolarech zatíženy pohyblivou úrokovou sazbou vztaženou na LIBOR, Komise považuje uvedený postup k výpočtu vše podpory za logický, a vycházející ze sazby US LIBOR plus 475 bazických bodů (tj. US LIBOR plus 75 bazických bodů, což odpovídá výši referenční úrokové sazbě, plus zajištění rizika, rovnajícího se 400 bazických bodů, což odpovídá danému riziku poskytnutí úvěru ŘL). Z výše uvedeného pak vyplývá, že poplatek stanovený za výše tři uvedené a posuzované úvěry byl nižší, než by požadoval investor v tržním prostředí. |
| --- | --- |

(280)

Podle závěrů bodu 3.1 by v letech 1997 a 1998 soukromá banka požadovala úrok rovnající se výši referenční sazby plus 400 bazických bodů, tj. ATHIBOR plus 700 bazických bodů. Referenční úrok dolarového trhu k dispozici není. Jelikož referenční úroková sazba tvrdých měn byla stanovena navýšením mezibankovní úrokové sazby o 65 bazických bodů (140) a jelikož byly úvěry v dolarech zatíženy pohyblivou úrokovou sazbou vztaženou na LIBOR, Komise považuje uvedený postup k výpočtu vše podpory za logický, a vycházející ze sazby US LIBOR plus 475 bazických bodů (tj. US LIBOR plus 75 bazických bodů, což odpovídá výši referenční úrokové sazbě, plus zajištění rizika, rovnajícího se 400 bazických bodů, což odpovídá danému riziku poskytnutí úvěru ŘL). Z výše uvedeného pak vyplývá, že poplatek stanovený za výše tři uvedené a posuzované úvěry byl nižší, než by požadoval investor v tržním prostředí.

| (281) | Komise dovozuje, že v části tří předmětných úvěrů, na které nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES, tj. 25 % celkové výše úvěrů, je zahrnuta státní podpora. Výše podpory odpovídá rozdílu mezi úrokem, kterým byly ŘL zatíženy, a úrokem, který by požadoval investor v tržním prostředí, jak bylo výše specifikováno. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné. |
| --- | --- |

(281)

Komise dovozuje, že v části tří předmětných úvěrů, na které nelze uplatnit článek 296 Smlouvy o ES, tj. 25 % celkové výše úvěrů, je zahrnuta státní podpora. Výše podpory odpovídá rozdílu mezi úrokem, kterým byly ŘL zatíženy, a úrokem, který by požadoval investor v tržním prostředí, jak bylo výše specifikováno. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné.

4.14.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (282) | Tři posuzované úvěry byly poskytnuty za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. Takže představovaly provozní podporu, tj. podporu poskytnutou za účelem financování vlastní činnosti loděnic, a nikoliv konkrétního plánu. Úvěry byly poskytnuty v době, kdy se na podpory loďařskému průmyslu vztahovala ustanovení směrnice Rady 90/684/ΕΗS. Podle článků 4 a 5 této směrnice lze poskytnout provozní podporu na činnosti zhotovování a úpravy lodí, přičemž obě tyto činnosti jsou definovány v článku 1 této směrnice. Jenže v letech, kdy byly úvěry poskytnuty, tj. v letech 1997 a 1998, ŘL takovou činnost nevykonávaly. Směrnice Rady 90/684/ΕΗS zakazovala poskytování podpory na činnost opravy lodí, která pro ŘL v letech 1997 a 1998 představovala hlavní náplň jejich civilních aktivit. Z těchto důvodů nemůže být posuzovaná podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a jelikož byla poskytnuta neoprávněně, musí být vrácena. |
| --- | --- |

(282)

Tři posuzované úvěry byly poskytnuty za účelem krytí potřeb provozního kapitálu ŘL. Takže představovaly provozní podporu, tj. podporu poskytnutou za účelem financování vlastní činnosti loděnic, a nikoliv konkrétního plánu. Úvěry byly poskytnuty v době, kdy se na podpory loďařskému průmyslu vztahovala ustanovení směrnice Rady 90/684/ΕΗS. Podle článků 4 a 5 této směrnice lze poskytnout provozní podporu na činnosti zhotovování a úpravy lodí, přičemž obě tyto činnosti jsou definovány v článku 1 této směrnice. Jenže v letech, kdy byly úvěry poskytnuty, tj. v letech 1997 a 1998, ŘL takovou činnost nevykonávaly. Směrnice Rady 90/684/ΕΗS zakazovala poskytování podpory na činnost opravy lodí, která pro ŘL v letech 1997 a 1998 představovala hlavní náplň jejich civilních aktivit. Z těchto důvodů nemůže být posuzovaná podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a jelikož byla poskytnuta neoprávněně, musí být vrácena.

| (283) | Podle konstatování řeckých orgánů byly úvěry v plné výši splaceny. Podle výše uvedeného postupu tak musí být vrácena podpora za dobu od poskytnutí úvěrů ŘL do doby jejich úplného splacení. |
| --- | --- |

(283)

Podle konstatování řeckých orgánů byly úvěry v plné výši splaceny. Podle výše uvedeného postupu tak musí být vrácena podpora za dobu od poskytnutí úvěrů ŘL do doby jejich úplného splacení.

4.15   Vzájemná dotace vojenských a civilních aktivit do roku 2001 (opatření E17)

4.15.1   Popis opatření

| (284) | Rozhodnutí o rozšíření řízení poukázalo na existenci vzájemné dotace vojenských a civilních aktivit. Konkrétně jsou zde uvedeny dva případy, kdy ŘL v rámci vojenských smluv obdržely vysokou zálohu, jejíž výše vysoce překračovala krátkodobé požadavky na plnění každé smlouvy, a tato skutečnost umožnila ŘL použít disponibilní hotovost k financování dalších činností. Za prvé, ve zprávě vedení ŘL za rok 2001 se uvádí: „částka, zhruba ve výši 81,3 milionu EUR, přijatá formou zálohy na vojenské aktivity, byla z větší části použita k financování jiných aktivit a provozních nákladů společnosti“. Za druhé, konsorcium HDW/Ferrostaal, kromě podkladů předložených v řízení před řeckým soudem, uvádí, že minimálně část prostředků (podle odhadu loděnic Elefsina se jedná o částku převyšující 40 milionů EUR), poskytnutých ŘL v rámci dodání dělových člunů (příslušná smlouva byla podepsána dne 21. prosince 1999), byla použita k jiným účelům. |
| --- | --- |

(284)

Rozhodnutí o rozšíření řízení poukázalo na existenci vzájemné dotace vojenských a civilních aktivit. Konkrétně jsou zde uvedeny dva případy, kdy ŘL v rámci vojenských smluv obdržely vysokou zálohu, jejíž výše vysoce překračovala krátkodobé požadavky na plnění každé smlouvy, a tato skutečnost umožnila ŘL použít disponibilní hotovost k financování dalších činností. Za prvé, ve zprávě vedení ŘL za rok 2001 se uvádí: „částka, zhruba ve výši 81,3 milionu EUR, přijatá formou zálohy na vojenské aktivity, byla z větší části použita k financování jiných aktivit a provozních nákladů společnosti“. Za druhé, konsorcium HDW/Ferrostaal, kromě podkladů předložených v řízení před řeckým soudem, uvádí, že minimálně část prostředků (podle odhadu loděnic Elefsina se jedná o částku převyšující 40 milionů EUR), poskytnutých ŘL v rámci dodání dělových člunů (příslušná smlouva byla podepsána dne 21. prosince 1999), byla použita k jiným účelům.

4.15.2   Důvody zahájení řízení

| (285) | V rozhodnutí o rozšíření řízení byla vyjádřena domněnka, že pokud je v některých listinných podkladech výslovně uvedeno použití prostředků poskytnutých v rámci plnění vojenských smluv „k jiným aktivitám“, je Komise oprávněna zpochybnit, nakolik lze na tyto prostředky aplikovat článek 296 Smlouvy o ES a nakolik představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Rozhodnutím o rozšíření řízení bylo dále doporučeno v obchodních knihách zavést oddělené účetnictví pro vojenské a civilní aktivity tak, aby se zamezilo použití státních prostředků, poskytnutých na vojenské aktivity, k financování obchodní činnosti. |
| --- | --- |

(285)

V rozhodnutí o rozšíření řízení byla vyjádřena domněnka, že pokud je v některých listinných podkladech výslovně uvedeno použití prostředků poskytnutých v rámci plnění vojenských smluv „k jiným aktivitám“, je Komise oprávněna zpochybnit, nakolik lze na tyto prostředky aplikovat článek 296 Smlouvy o ES a nakolik představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Rozhodnutím o rozšíření řízení bylo dále doporučeno v obchodních knihách zavést oddělené účetnictví pro vojenské a civilní aktivity tak, aby se zamezilo použití státních prostředků, poskytnutých na vojenské aktivity, k financování obchodní činnosti.

4.15.3   Připomínky zúčastněných stran

| (286) | Loděnice Elefsina konstatují, že vystopování případné vzájemné dotace je těžko prokazatelné, vzhledem k neexistenci účetního rozlišení vojenských a civilních aktivit ŘL. Avšak z rozboru činností, realizovaných v loděnicích v roce 2001, lze prokázat omezený objem vojenských prací. Je tedy evidentní, že v souladu se zprávou vedení společnosti „k jiným aktivitám“ sloužilo k financování převážně obchodních aktivit. |
| --- | --- |

(286)

Loděnice Elefsina konstatují, že vystopování případné vzájemné dotace je těžko prokazatelné, vzhledem k neexistenci účetního rozlišení vojenských a civilních aktivit ŘL. Avšak z rozboru činností, realizovaných v loděnicích v roce 2001, lze prokázat omezený objem vojenských prací. Je tedy evidentní, že v souladu se zprávou vedení společnosti „k jiným aktivitám“ sloužilo k financování převážně obchodních aktivit.

| (287) | TKMS/ΕΝΑΕΧ předložily připomínky pouze k tomuto opatření a k opatření následujícímu (opatření E18c) tvrdí, že ze znění čl. 296 odst. 1 písm. a) Smlouvy o ES vyplývá možnost určitých omezení zveřejňování některých informací. Komise tak není oprávněna požadovat po Řecku, aby jí odhalilo informace vztahující se například ke konkrétním částkám vynaloženým na jednotlivé vojenské programy. Za druhé TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že neexistuje právní ustanovení opravňující požadavek na vedení oddělené účetní evidence civilních a vojenských aktivit společnosti. |
| --- | --- |

(287)

TKMS/ΕΝΑΕΧ předložily připomínky pouze k tomuto opatření a k opatření následujícímu (opatření E18c) tvrdí, že ze znění čl. 296 odst. 1 písm. a) Smlouvy o ES vyplývá možnost určitých omezení zveřejňování některých informací. Komise tak není oprávněna požadovat po Řecku, aby jí odhalilo informace vztahující se například ke konkrétním částkám vynaloženým na jednotlivé vojenské programy. Za druhé TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že neexistuje právní ustanovení opravňující požadavek na vedení oddělené účetní evidence civilních a vojenských aktivit společnosti.

4.15.4   Připomínky Řecka

| (288) | Řecké orgány tvrdí, že důvody Komise k zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES v té části opatření, která se týká napadených částek spojených s obrannou činností loděnic, jsou mylné a ultra vires. Pokud se Komise domnívá, že konkrétními opatřeními bylo ovlivněno konkurenční prostředí, měla postupovat podle článku 298 Smlouvy o ES. ŘL dodávají, že právně neexistuje povinnost, aby vedly oddělenou účetní evidenci. Z tohoto důvodu pak požadavek Komise postrádá právní podklad. |
| --- | --- |

(288)

Řecké orgány tvrdí, že důvody Komise k zahájení řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES v té části opatření, která se týká napadených částek spojených s obrannou činností loděnic, jsou mylné a ultra vires. Pokud se Komise domnívá, že konkrétními opatřeními bylo ovlivněno konkurenční prostředí, měla postupovat podle článku 298 Smlouvy o ES. ŘL dodávají, že právně neexistuje povinnost, aby vedly oddělenou účetní evidenci. Z tohoto důvodu pak požadavek Komise postrádá právní podklad.

4.15.5   Posouzení

4.15.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (289) | Před vlastní odpovědí na otázku, nakolik lze uplatnit zmíněné články 296 a 298 Smlouvy o ES, je zapotřebí vyjasnit si skutečné okolnosti. S odkazem na listinné podklady uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení lze dovodit, že minimálně po několik čtvrtletí nebyly předmětné zálohy použity na plnění příslušné vojenské smlouvy. Ani řecké orgány, ani ŘL nezpochybnily výpisy z listin přiložených k rozhodnutí o zahájení řízení. Z účetních záznamů ŘL pak lze doložit, že vojenské námořnictvo v letech 2000 a 2001 poukázalo zálohy, které vysoce překračovaly krátkodobé požadavky na financování plnění příslušných vojenských smluv. Z rozvahy k 31. prosinci 2000 (141) například vyplývá, že zálohy poskytnuté ŘL ze smlouvy na dodání dělových člunů a ze smlouvy na dodání ponorek, byly ve výši 49,1 milionu EUR a 33,1 milionu EUR, analogicky v odpovídajícím pořadí. Ke stejnému datu pak součet zásob, výkonů před dokončením, záloh poskytnutých na zásoby a závazků z obchodního styku (v účetnictví jsou výše uvedené pojmy zvány souhrnně „oběžná aktiva“) ve vztahu ke smlouvám uzavřeným s válečným námořnictvem činil 14,8 milionu EUR. To znamená, že zálohy o 67,4 milionu EUR převyšovaly „oběžná aktiva“, na jejichž financování byly poskytnuty. Jelikož finanční částky uvedené v rozhodnutí o rozšíření řízení nebyly napadeny a jelikož z jiného zdroje vyplývá, že tyto částky v přijatelném přiblížení zobrazují skutečný stav, Komise dospěla k závěru, že předmětné zálohy nebyly minimálně po dobu jednoho roku použity k plnění zmíněných vojenských smluv. |
| --- | --- |

(289)

Před vlastní odpovědí na otázku, nakolik lze uplatnit zmíněné články 296 a 298 Smlouvy o ES, je zapotřebí vyjasnit si skutečné okolnosti. S odkazem na listinné podklady uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení lze dovodit, že minimálně po několik čtvrtletí nebyly předmětné zálohy použity na plnění příslušné vojenské smlouvy. Ani řecké orgány, ani ŘL nezpochybnily výpisy z listin přiložených k rozhodnutí o zahájení řízení. Z účetních záznamů ŘL pak lze doložit, že vojenské námořnictvo v letech 2000 a 2001 poukázalo zálohy, které vysoce překračovaly krátkodobé požadavky na financování plnění příslušných vojenských smluv. Z rozvahy k 31. prosinci 2000 (141) například vyplývá, že zálohy poskytnuté ŘL ze smlouvy na dodání dělových člunů a ze smlouvy na dodání ponorek, byly ve výši 49,1 milionu EUR a 33,1 milionu EUR, analogicky v odpovídajícím pořadí. Ke stejnému datu pak součet zásob, výkonů před dokončením, záloh poskytnutých na zásoby a závazků z obchodního styku (v účetnictví jsou výše uvedené pojmy zvány souhrnně „oběžná aktiva“) ve vztahu ke smlouvám uzavřeným s válečným námořnictvem činil 14,8 milionu EUR. To znamená, že zálohy o 67,4 milionu EUR převyšovaly „oběžná aktiva“, na jejichž financování byly poskytnuty. Jelikož finanční částky uvedené v rozhodnutí o rozšíření řízení nebyly napadeny a jelikož z jiného zdroje vyplývá, že tyto částky v přijatelném přiblížení zobrazují skutečný stav, Komise dospěla k závěru, že předmětné zálohy nebyly minimálně po dobu jednoho roku použity k plnění zmíněných vojenských smluv.

| (290) | Co se týká uplatnění článků 296 a 298 Smlouvy o ES, Komise zamítá argumentaci Řecka, že na každou zálohu poukázanou v rámci smluv o obranné činnosti lze aplikovat ustanovení článků 296 Smlouvy o ES. Obzvláště když v posuzovaném případě samotné vedení ŘL přiznalo, že jistá část záloh vysoce překračovala částky krátkodobě nutné k plnění příslušných smluv a dočasně byly použity k financování jiných činností. Na konkrétní opatření lze uplatnit aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES pouze v případě, pokud by se Řecko domnívalo, že toto opatření považuje za „nezbytné k ochraně podstatných zájmů své bezpečnosti a které je spjato s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo obchodem s nimi“. Komise připomíná, že Řecko nevysvětlilo, proč část záloh, která převyšovala nutné zdroje k realizaci příslušných obranných programů, představovala „ochranu podstatných zájmů bezpečnosti“. Samotné Komisi je zatěžko pochopit, proč by něco takového mělo platit, když loděnice nepotřebovaly předmětný kapitál na výrobu onoho vojenského materiálu, a nikdy jej k tomuto účelu nepoužily. V daném případě, kdy ze skutečných okolností vyplývá, že nelze uplatnit tolik diskutovaný článek 296 Smlouvy o ES, bylo povinností Řecka vysvětlit důvody, proč přes to všechno měly vysoce přemrštěné zálohy přispět k její národní bezpečnosti. Jelikož k něčemu takovému nedošlo, Komise dospěla k závěru, že ony tak diskutované zálohy nebyly zapotřebí k realizaci příslušných smluv obranného charakteru, a tudíž se na ně nevztahuje použití článku 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(290)

Co se týká uplatnění článků 296 a 298 Smlouvy o ES, Komise zamítá argumentaci Řecka, že na každou zálohu poukázanou v rámci smluv o obranné činnosti lze aplikovat ustanovení článků 296 Smlouvy o ES. Obzvláště když v posuzovaném případě samotné vedení ŘL přiznalo, že jistá část záloh vysoce překračovala částky krátkodobě nutné k plnění příslušných smluv a dočasně byly použity k financování jiných činností. Na konkrétní opatření lze uplatnit aplikační rámec článku 296 Smlouvy o ES pouze v případě, pokud by se Řecko domnívalo, že toto opatření považuje za „nezbytné k ochraně podstatných zájmů své bezpečnosti a které je spjato s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu nebo obchodem s nimi“. Komise připomíná, že Řecko nevysvětlilo, proč část záloh, která převyšovala nutné zdroje k realizaci příslušných obranných programů, představovala „ochranu podstatných zájmů bezpečnosti“. Samotné Komisi je zatěžko pochopit, proč by něco takového mělo platit, když loděnice nepotřebovaly předmětný kapitál na výrobu onoho vojenského materiálu, a nikdy jej k tomuto účelu nepoužily. V daném případě, kdy ze skutečných okolností vyplývá, že nelze uplatnit tolik diskutovaný článek 296 Smlouvy o ES, bylo povinností Řecka vysvětlit důvody, proč přes to všechno měly vysoce přemrštěné zálohy přispět k její národní bezpečnosti. Jelikož k něčemu takovému nedošlo, Komise dospěla k závěru, že ony tak diskutované zálohy nebyly zapotřebí k realizaci příslušných smluv obranného charakteru, a tudíž se na ně nevztahuje použití článku 296 Smlouvy o ES.

| (291) | Protože zálohy byly v první fázi použity k financování činností loděnic jako celku, Komise konstatuje, že 75 % podíl předmětných záloh byl použit k financování vojenských aktivit a 25 % podíl byl použit k financování civilních aktivit. Takže minimálně po dobu jednoho roku se na 25 % část z 81,3 milionu EUR a na 25 % část ze 40 milionů EUR vztahovala právní ustanovení o státních podporách. |
| --- | --- |

(291)

Protože zálohy byly v první fázi použity k financování činností loděnic jako celku, Komise konstatuje, že 75 % podíl předmětných záloh byl použit k financování vojenských aktivit a 25 % podíl byl použit k financování civilních aktivit. Takže minimálně po dobu jednoho roku se na 25 % část z 81,3 milionu EUR a na 25 % část ze 40 milionů EUR vztahovala právní ustanovení o státních podporách.

4.15.5.2   Existence podpory

| (292) | Výše uvedené přemrštěné zálohy představují státem poskytnutý bezúročný úvěr. V tomto smyslu poskytují ŘL selektivní výhodu. Dalo by se namítnout, že pokud stát nakupuje zboží za podmínek přijatelných pro soukromou společnost, pak z dané kupní smlouvy, včetně poskytnutých záloh a dalších smluvních ustanovení, nemůže výrobci plynout selektivní výhoda. Jenže stát se, kromě případu, kdy v rámci smluv obranného charakteru přidělených ŘL, nikdy vůči soukromé společnosti projevující zájem o nákup zboží nezachoval způsobem pro ni přijatelným. Soukromá společnost by se například porovnáním všech případných výrobců pokusila o poukázání té nejnižší možné zálohy. Řecko naopak vždy omezovalo svůj výběr na dodavatel, působící na území Řecka (nebo na konsorcia, z nichž alespoň jeden z členů působí na území Řecka), a to výhradně za účelem podpory zaměstnanosti v Řecku a za účelem udržení schopnosti výroby zařízení obranného charakteru v Řecku (142). Takže soukromá společnost by tyto tak kontraproduktivní kupní smlouvy nikdy neuzavřela. Kromě toho, žádná soukromá společnost by nepřistoupila k poukázání záloh vysoce překračujících částky utnou k realizaci své objednávky, ale pokusila by se eliminovat na co nejnižší částku |
| --- | --- |

(292)

Výše uvedené přemrštěné zálohy představují státem poskytnutý bezúročný úvěr. V tomto smyslu poskytují ŘL selektivní výhodu. Dalo by se namítnout, že pokud stát nakupuje zboží za podmínek přijatelných pro soukromou společnost, pak z dané kupní smlouvy, včetně poskytnutých záloh a dalších smluvních ustanovení, nemůže výrobci plynout selektivní výhoda. Jenže stát se, kromě případu, kdy v rámci smluv obranného charakteru přidělených ŘL, nikdy vůči soukromé společnosti projevující zájem o nákup zboží nezachoval způsobem pro ni přijatelným. Soukromá společnost by se například porovnáním všech případných výrobců pokusila o poukázání té nejnižší možné zálohy. Řecko naopak vždy omezovalo svůj výběr na dodavatel, působící na území Řecka (nebo na konsorcia, z nichž alespoň jeden z členů působí na území Řecka), a to výhradně za účelem podpory zaměstnanosti v Řecku a za účelem udržení schopnosti výroby zařízení obranného charakteru v Řecku (142). Takže soukromá společnost by tyto tak kontraproduktivní kupní smlouvy nikdy neuzavřela. Kromě toho, žádná soukromá společnost by nepřistoupila k poukázání záloh vysoce překračujících částky utnou k realizaci své objednávky, ale pokusila by se eliminovat na co nejnižší částku

| (293) | Za těchto okolností se Komise domnívá, že posuzované přemrštěné zálohy představují bezúročný úvěr. Z výše uvedených listinných podkladů vyplývá, že minimálně po doby jednoho roku byl příslušný kapitál používán k financování jiných činností, a nikoliv k realizaci příslušných smluv (143). Komise se tak domnívá, že odpovídají ročnímu bezúročnému úvěru. Na základě rozboru úvěrových schopností ŘL, jak bylo dovozeno v části 3.1, výše podpory obsažená v předmětných úvěrech, poskytnutých po 30. červnu 1999, je rovna výši referenční úrokové sazby pro Řecko plus 600 bazických bodů. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné. |
| --- | --- |

(293)

Za těchto okolností se Komise domnívá, že posuzované přemrštěné zálohy představují bezúročný úvěr. Z výše uvedených listinných podkladů vyplývá, že minimálně po doby jednoho roku byl příslušný kapitál používán k financování jiných činností, a nikoliv k realizaci příslušných smluv (143). Komise se tak domnívá, že odpovídají ročnímu bezúročnému úvěru. Na základě rozboru úvěrových schopností ŘL, jak bylo dovozeno v části 3.1, výše podpory obsažená v předmětných úvěrech, poskytnutých po 30. červnu 1999, je rovna výši referenční úrokové sazby pro Řecko plus 600 bazických bodů. Jelikož došlo k porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, když předmětná podpora byla poskytnuta bez předchozího oznámení, bylo poskytnutí podpory neoprávněné.

4.15.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (294) | Komise neshledala žádný důvod opravňující k posouzení dané podpory za slučitelnou. Nakolik toto opatření směřovalo k podpoře celkových aktivit loděnic, a jeví se provozní podporou, pak s odkazem na předchozí posouzení jiných opatření, jmenované loděnice nebyly v letech 1999, 2000 a 2001 oprávněny přijmout provozní podpory. |
| --- | --- |

(294)

Komise neshledala žádný důvod opravňující k posouzení dané podpory za slučitelnou. Nakolik toto opatření směřovalo k podpoře celkových aktivit loděnic, a jeví se provozní podporou, pak s odkazem na předchozí posouzení jiných opatření, jmenované loděnice nebyly v letech 1999, 2000 a 2001 oprávněny přijmout provozní podpory.

| (295) | Jelikož tato podpora představuje neoprávněnou podporu, musí být vrácena. |
| --- | --- |

(295)

Jelikož tato podpora představuje neoprávněnou podporu, musí být vrácena.

| (296) | Otázkou oddělení účetní evidence se bude Komise zabývat na konci tohoto rozhodnutí. |
| --- | --- |

(296)

Otázkou oddělení účetní evidence se bude Komise zabývat na konci tohoto rozhodnutí.

4.16   Ustanovení o odškodnění HDW/Ferrostaal v případech navrácení neoprávněných podpor poskytnutých ŘL (opatření E18c)

4.16.1   Popis opatření

| (297) | V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že řecký stát se zavázal poskytnout kupujícímu ŘL odškodnění (tedy HDW/Ferrostaal) v případě, kdy budou ŘL nuceny vrátit případně neslučitelné podpory, poskytnutých před a během privatizace. Z právního hlediska byla tato záruka poskytnuta prostřednictvím dvoufázového mechanismu:






  — | Na straně první banka ETVA poskytla kupujícímu ŘL (tedy HDW/Ferrostaal) záruku. V souladu s touto zárukou by banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal odškodnění za případné podpory, které by byly ŘL povinny vrátit. V rozhodnutí o rozšíření řízení byla zdůrazněna okolnost, že ve smlouvě o prodeji akcií ŘL (dále jen „SPA ŘL“) uzavřené dne 11. října 2001 mezi ETVA a HDW/Ferrostaal to byla banka ETVA, v té době ještě pod kontrolou státu, kdo se HDW/Ferrostaal zavázal k poskytnutí odškodnění. Zdá se tedy, že odškodnění poskytnuté bankou ETVA, je nutno přisoudit státu. |
| --- | --- | --- |

(297)

V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že řecký stát se zavázal poskytnout kupujícímu ŘL odškodnění (tedy HDW/Ferrostaal) v případě, kdy budou ŘL nuceny vrátit případně neslučitelné podpory, poskytnutých před a během privatizace. Z právního hlediska byla tato záruka poskytnuta prostřednictvím dvoufázového mechanismu:

—

Na straně první banka ETVA poskytla kupujícímu ŘL (tedy HDW/Ferrostaal) záruku. V souladu s touto zárukou by banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal odškodnění za případné podpory, které by byly ŘL povinny vrátit. V rozhodnutí o rozšíření řízení byla zdůrazněna okolnost, že ve smlouvě o prodeji akcií ŘL (dále jen „SPA ŘL“) uzavřené dne 11. října 2001 mezi ETVA a HDW/Ferrostaal to byla banka ETVA, v té době ještě pod kontrolou státu, kdo se HDW/Ferrostaal zavázal k poskytnutí odškodnění. Zdá se tedy, že odškodnění poskytnuté bankou ETVA, je nutno přisoudit státu.

| — | Na straně druhé stát poskytl záruku kupci 57,7 % podílu akcií banky ETVA (tj. bance Pireus). Podle této záruky na odškodnění by řecký stát zaplatil bance Pireus 100 % částky, kterou by případně banka ETVA byla povinna vyplatit kupujícímu ŘL v důsledku odškodnění vyplaceného bankou ETVA kupujícímu ŘL. |
| --- | --- |

—

Na straně druhé stát poskytl záruku kupci 57,7 % podílu akcií banky ETVA (tj. bance Pireus). Podle této záruky na odškodnění by řecký stát zaplatil bance Pireus 100 % částky, kterou by případně banka ETVA byla povinna vyplatit kupujícímu ŘL v důsledku odškodnění vyplaceného bankou ETVA kupujícímu ŘL.

| (298) | V následujícím schématu je znázorněn tento mechanismus ve svých dvou fázích tak, jak je popsán v rozhodnutí o rozšíření řízení (plnou čarou je znázorněn tok odškodnění v každé ze dvou fází záruky, přerušovanou čarou je znázorněno vlastnictví po dokončení prodeje ŘL a 57,7 % akcií banky ETVA). |
| --- | --- |

(298)

V následujícím schématu je znázorněn tento mechanismus ve svých dvou fázích tak, jak je popsán v rozhodnutí o rozšíření řízení (plnou čarou je znázorněn tok odškodnění v každé ze dvou fází záruky, přerušovanou čarou je znázorněno vlastnictví po dokončení prodeje ŘL a 57,7 % akcií banky ETVA).

Image

4.16.2   Důvody zahájení řízení

| (299) | V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že soukromý prodávající by takovou záruku neposkytl, neboť tato byla časově a objemově neohraničená. Dále by akcionář v tržním prostředí dal přednost vyhlášení konkursu na ŘL a jejich likvidaci, než aby je za takových podmínek prodával. Skutečností je, že stát za prodej utržil ceny pouhých 6 milionů EUR, kdežto částky, které se zárukami zavázal uhradit, byly mnohem vyšší. |
| --- | --- |

(299)

V rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že soukromý prodávající by takovou záruku neposkytl, neboť tato byla časově a objemově neohraničená. Dále by akcionář v tržním prostředí dal přednost vyhlášení konkursu na ŘL a jejich likvidaci, než aby je za takových podmínek prodával. Skutečností je, že stát za prodej utržil ceny pouhých 6 milionů EUR, kdežto částky, které se zárukami zavázal uhradit, byly mnohem vyšší.

| (300) | Přesto, že osobou oprávněnou k této dvoufázové záruce byly HDW/Ferrostaal, v rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že tím, kdo měl z celého procesu prospěch, byly ŘL. Bez uvedeného ustanovení o státním odškodnění, by žádný investor nebyl ochoten ŘL koupit. Řecký stát tuto skutečnost výslovně uznal. Je tedy pravděpodobné, že bez této záruky by nedošlo k prodeji ŘL, tyto by nebyly schopny překonat ekonomické potíže a vstoupily by do likvidace. |
| --- | --- |

(300)

Přesto, že osobou oprávněnou k této dvoufázové záruce byly HDW/Ferrostaal, v rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí, že tím, kdo měl z celého procesu prospěch, byly ŘL. Bez uvedeného ustanovení o státním odškodnění, by žádný investor nebyl ochoten ŘL koupit. Řecký stát tuto skutečnost výslovně uznal. Je tedy pravděpodobné, že bez této záruky by nedošlo k prodeji ŘL, tyto by nebyly schopny překonat ekonomické potíže a vstoupily by do likvidace.

| (301) | Dále se v rozhodnutí o rozšíření řízení uvádí, že předmětná záruka je považována za neslučitelnou per se, neboť snižuje praktický účinek každého rozhodnutí o navrácení. |
| --- | --- |

(301)

Dále se v rozhodnutí o rozšíření řízení uvádí, že předmětná záruka je považována za neslučitelnou per se, neboť snižuje praktický účinek každého rozhodnutí o navrácení.

4.16.3   Připomínky zúčastněných stran

| (302) | Loděnice tvrdí, souhlasně s původním hodnocením Komise, že žádný soukromý prodávající by neposkytl tak neomezenou záruku. Loděnice Elefsina zpochybňují tvrzení Komise, že žádný investor by bez tohoto ujednání nebyl ochoten loděnice koupit, neboť samy v rámci své vlastní účasti na řízení daného výběrového řízení, kdy hodlaly koupit ŘL, ve své nabídce takovou podmínku nepředložily, a byly ochotny ŘL koupit i bez této záruky. Podle loděnic Elefsina byla záruka poskytnuta výhradně společnosti HDW/Ferrostaal. Posledně jmenovaná a ŘL jsout ty, kterým ze záruky plynul prospěch. |
| --- | --- |

(302)

Loděnice tvrdí, souhlasně s původním hodnocením Komise, že žádný soukromý prodávající by neposkytl tak neomezenou záruku. Loděnice Elefsina zpochybňují tvrzení Komise, že žádný investor by bez tohoto ujednání nebyl ochoten loděnice koupit, neboť samy v rámci své vlastní účasti na řízení daného výběrového řízení, kdy hodlaly koupit ŘL, ve své nabídce takovou podmínku nepředložily, a byly ochotny ŘL koupit i bez této záruky. Podle loděnic Elefsina byla záruka poskytnuta výhradně společnosti HDW/Ferrostaal. Posledně jmenovaná a ŘL jsout ty, kterým ze záruky plynul prospěch.

| (303) | Banka Pireus, která předložila připomínky pouze k tomuto opatření, neboť toto jediné se jí přímo dotýká, předložila mnoho listinných důkazů, z nichž vyplývá, že banka ETVA souhlasila s ujednáním o odškodnění ve prospěch HDW/Ferrostaal již v době uzavírání SPA ŘL v říjnu roku 2001, tedy již v době, kdy stát měl banku ETVA pod plnou kontrolou. Banka Pireus předložila smlouvy, listinné podklady a výpisy článků z tisku, z nichž vyplývá, že to byl stát, kdo řídil proces privatizace ŘL. Ve smlouvě uzavřené mezi řeckým státem a bankou Pireus ze dne 20. března 2002 je ustanovení, podle něhož bude řecký stát i nadále řídit průběh privatizace ŘL přesto, že se banka Pireus stala většinovým vlastníkem banky ETVA. Dále banka Pireus odhalila, že ve výzvě zájemcům k podání nabídek z července roku 2001 bylo výslovně uvedeno, že v případě, kdy bude po ŘL požadováno navrácení státních podpor z titulu případného porušení právních předpisů Společenství, osoba, která podala nejvyšší nabídku, nebude povinna k úhradě předmětných částek. |
| --- | --- |

(303)

Banka Pireus, která předložila připomínky pouze k tomuto opatření, neboť toto jediné se jí přímo dotýká, předložila mnoho listinných důkazů, z nichž vyplývá, že banka ETVA souhlasila s ujednáním o odškodnění ve prospěch HDW/Ferrostaal již v době uzavírání SPA ŘL v říjnu roku 2001, tedy již v době, kdy stát měl banku ETVA pod plnou kontrolou. Banka Pireus předložila smlouvy, listinné podklady a výpisy článků z tisku, z nichž vyplývá, že to byl stát, kdo řídil proces privatizace ŘL. Ve smlouvě uzavřené mezi řeckým státem a bankou Pireus ze dne 20. března 2002 je ustanovení, podle něhož bude řecký stát i nadále řídit průběh privatizace ŘL přesto, že se banka Pireus stala většinovým vlastníkem banky ETVA. Dále banka Pireus odhalila, že ve výzvě zájemcům k podání nabídek z července roku 2001 bylo výslovně uvedeno, že v případě, kdy bude po ŘL požadováno navrácení státních podpor z titulu případného porušení právních předpisů Společenství, osoba, která podala nejvyšší nabídku, nebude povinna k úhradě předmětných částek.

| (304) | TKMS/ΕΝΑΕΧ uvádí, že již během průběhu vyjednávání s bankou ETVA o koupi ŘL bylo zřejmé, že posledně jmenovaná obdržela od řeckého státu ekonomickou podporu. Přesto však nic z výše a rozsahu těchto opatření a z konkrétních podmínek, za jakých byla přijata, nebylo uchazečům o koupi známo. Po celou dobu řízení v rámci předkládání nabídek měli uchazeči o koupi minimální informace o jednotlivých opatřeních, která jsou předmětem tohoto řízení. To však znamená, že uchazeči o koupi nemohli kvantifikovat případný dopad státních podpor na ŘL. HDW/Ferrostaal v rámci vyhnutí se nebezpečí vystavení sebe samotné jakémukoli riziku spojenému se staršími nebo současnými podporami požadovala, aby Komise vydala souhlas nebo písemné vyjádření o uložení/zamítavé stanovisko ke starším podporám. V případě, kdy by toho nebylo možné dosáhnout, měl prodávající nabídnout kupujícímu přijatelnou formu záruky. Po několikerém kontaktování Komise bylo zřejmé, že posledně jmenovaná nebude ochotna vydat zmíněné dobrozdání/zamítavé stanovisko. V rozhodnutí o schválení prodeje ŘL ve prospěch HDW/Ferrostaal sama Komise přiznává, že není znám rozsah dotací. Za těchto okolností byla dne 31. března 2002 přijata dohoda o připojení doložky o odškodnění k SPA ŘL, kterou banka ETVA, coby prodávající ŘL, garantovala úhradu veškeré škody, kterou by kupující utrpěl v případě požadavku na navrácení podpor poskytnutých ŘL. KMS/ΕΝΑΕΧ dovozuje, že žádný investor by bez této záruky nepřistoupil ke koupi ŘL. Toto tvrzení také potvrzuje druhá zpráva Deloitte, kterou TKMS/ΕΝΑΕΧ předložily v červnu roku 2007. |
| --- | --- |

(304)

TKMS/ΕΝΑΕΧ uvádí, že již během průběhu vyjednávání s bankou ETVA o koupi ŘL bylo zřejmé, že posledně jmenovaná obdržela od řeckého státu ekonomickou podporu. Přesto však nic z výše a rozsahu těchto opatření a z konkrétních podmínek, za jakých byla přijata, nebylo uchazečům o koupi známo. Po celou dobu řízení v rámci předkládání nabídek měli uchazeči o koupi minimální informace o jednotlivých opatřeních, která jsou předmětem tohoto řízení. To však znamená, že uchazeči o koupi nemohli kvantifikovat případný dopad státních podpor na ŘL. HDW/Ferrostaal v rámci vyhnutí se nebezpečí vystavení sebe samotné jakémukoli riziku spojenému se staršími nebo současnými podporami požadovala, aby Komise vydala souhlas nebo písemné vyjádření o uložení/zamítavé stanovisko ke starším podporám. V případě, kdy by toho nebylo možné dosáhnout, měl prodávající nabídnout kupujícímu přijatelnou formu záruky. Po několikerém kontaktování Komise bylo zřejmé, že posledně jmenovaná nebude ochotna vydat zmíněné dobrozdání/zamítavé stanovisko. V rozhodnutí o schválení prodeje ŘL ve prospěch HDW/Ferrostaal sama Komise přiznává, že není znám rozsah dotací. Za těchto okolností byla dne 31. března 2002 přijata dohoda o připojení doložky o odškodnění k SPA ŘL, kterou banka ETVA, coby prodávající ŘL, garantovala úhradu veškeré škody, kterou by kupující utrpěl v případě požadavku na navrácení podpor poskytnutých ŘL. KMS/ΕΝΑΕΧ dovozuje, že žádný investor by bez této záruky nepřistoupil ke koupi ŘL. Toto tvrzení také potvrzuje druhá zpráva Deloitte, kterou TKMS/ΕΝΑΕΧ předložily v červnu roku 2007.

| (305) | TKMS/ΕΝΑΕΧ se domnívají, že toto opatření nemůže být přisouzeno státu, neboť záruku poskytla banka ETVA, která již nebyla pod kontrolou státu. Podle SPA ŘL, uzavřené v říjnu roku 2001, banka ETVA skutečně neměla smluvní povinnost k odškodnění ΕΝΑΕΧ. Banka ETVA nebyla rozhodnuta poskytnout záruku před květnem roku 2002. TKMS/ΕΝΑΕΧ dále tvrdí, že banka ΕΤVΑ a stát se zachovaly jako soukromý prodávající. Pravděpodobnost, že budou nuceny uhradit záruku, byla relativně nízká. Naopak, v případě likvidace loděnic by škoda z poskytnutých úvěrů a záruk poskytnutých ŘL představovala mnohonásobně vyšší částku. (Způsob výpočtu, jež dokládá toto tvrzení, je uveden ve druhé zprávě Deloitte, kterou předložily TKMS/ΕΝΑΕΧ). Dále pak TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že zárukou, kterou stát poskytl bance Pireus dne 20. března 2002, byl v rámci odškodnění státu ve prospěch banky Pireus kryt pouze 57,7 % podíl částky, kterou by zaplatila banka ETVA kupci ŘL (tedy HDW/Ferrostaal). Naopak zárukou, kterou banka ETVA dne 31. března 2002 poskytla HDW/Ferrostaal, bylo v plné výši 100 % kryto odškodnění, které by banka ETVA vyplatila HDW/Ferrostaal za záruky, které by byly ŘL povinny vrátit. TKMS/ΕΝΑΕΧ dovozuje, že rozsah záruky, vystavené bankou ETVA dne 31. května 2002, je větší, než záruka, která byla dne 20. března 2002 poskytnuta bance Pireus. Tudíž není možné, aby představovaly propojený mechanismus záruk, a skutečnost, že banka ETVA poskytla širší záruku, prokazuje, že se zachovala jako soukromý prodávající. |
| --- | --- |

(305)

TKMS/ΕΝΑΕΧ se domnívají, že toto opatření nemůže být přisouzeno státu, neboť záruku poskytla banka ETVA, která již nebyla pod kontrolou státu. Podle SPA ŘL, uzavřené v říjnu roku 2001, banka ETVA skutečně neměla smluvní povinnost k odškodnění ΕΝΑΕΧ. Banka ETVA nebyla rozhodnuta poskytnout záruku před květnem roku 2002. TKMS/ΕΝΑΕΧ dále tvrdí, že banka ΕΤVΑ a stát se zachovaly jako soukromý prodávající. Pravděpodobnost, že budou nuceny uhradit záruku, byla relativně nízká. Naopak, v případě likvidace loděnic by škoda z poskytnutých úvěrů a záruk poskytnutých ŘL představovala mnohonásobně vyšší částku. (Způsob výpočtu, jež dokládá toto tvrzení, je uveden ve druhé zprávě Deloitte, kterou předložily TKMS/ΕΝΑΕΧ). Dále pak TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že zárukou, kterou stát poskytl bance Pireus dne 20. března 2002, byl v rámci odškodnění státu ve prospěch banky Pireus kryt pouze 57,7 % podíl částky, kterou by zaplatila banka ETVA kupci ŘL (tedy HDW/Ferrostaal). Naopak zárukou, kterou banka ETVA dne 31. března 2002 poskytla HDW/Ferrostaal, bylo v plné výši 100 % kryto odškodnění, které by banka ETVA vyplatila HDW/Ferrostaal za záruky, které by byly ŘL povinny vrátit. TKMS/ΕΝΑΕΧ dovozuje, že rozsah záruky, vystavené bankou ETVA dne 31. května 2002, je větší, než záruka, která byla dne 20. března 2002 poskytnuta bance Pireus. Tudíž není možné, aby představovaly propojený mechanismus záruk, a skutečnost, že banka ETVA poskytla širší záruku, prokazuje, že se zachovala jako soukromý prodávající.

| (306) | TKMS/ΕΝΑΕΧ nemůže pochopit, z jakého důvodu taková doložka o odškodnění může vést k navrácení podpor. Ve skutečnosti, budou-li nuceny ŘL vrátit podpory, stát neposkytne odškodnění ŘL, ale jejímu kupci (tedy TKMS/ΕΝΑΕΧ, což je nástupce HDW/Ferrostaal). |
| --- | --- |

(306)

TKMS/ΕΝΑΕΧ nemůže pochopit, z jakého důvodu taková doložka o odškodnění může vést k navrácení podpor. Ve skutečnosti, budou-li nuceny ŘL vrátit podpory, stát neposkytne odškodnění ŘL, ale jejímu kupci (tedy TKMS/ΕΝΑΕΧ, což je nástupce HDW/Ferrostaal).

| (307) | TKMS/ΕΝΑΕΧ (144) se dále domnívají, že záruka, kterou stát poskytl bance Pireus, může představovat podporu poskytnutou bance Pireus a ŘL. |
| --- | --- |

(307)

TKMS/ΕΝΑΕΧ (144) se dále domnívají, že záruka, kterou stát poskytl bance Pireus, může představovat podporu poskytnutou bance Pireus a ŘL.

4.16.4   Připomínky Řecka

| (308) | Podle Řecka a ŘL, doložka o odškodnění nepředstavuje podporu. Za prvé, nemůže být přisouzena státu, neboť ji poskytla banka ETVA, která již nebyla pod kontrolou státu. Za druhé, Řecko a ŘL tvrdí, že z titulu hlavního akcionáře banky ETVA se při prodeji svého podílu v ŘL řecký stát zachoval jakou soukromý investor. Záruka, kterou kupujícímu poskytli prodávající, představuje formální a obvyklou podmínku obchodních smluv. Řecko dále připomíná, že ve skutečnosti neposkytlo záruku proti povinnosti k navrácení neoprávněných státních podpor poskytnutých ŘL, ale jejich kupci. Zmíněné odškodnění jde k tíži prodávajícího, a to nezávisle na tom, zda je v obchodní smlouvě zahrnuto formou doložky. Poznámka Komise, že řecký stát měl vědomost, nebo alespoň měl mít povědomí, o existenci značného počtu i jiných případně neoprávněných a neslučitelných státních podpor, a že příslušné částky budou požadovány k navrácení, a proto zavedl doložku o odškodnění, je nepodložené. V době aplikování doložky o odškodnění nebylo k dispozici žádné rozhodnutí Komise o posouzení neoprávněnosti státních podpor poskytnutých ŘL. Navíc by uzavření a likvidace ŘL stála stát mnohonásobně více, nehledě na společenskou a sociální cenu. |
| --- | --- |

(308)

Podle Řecka a ŘL, doložka o odškodnění nepředstavuje podporu. Za prvé, nemůže být přisouzena státu, neboť ji poskytla banka ETVA, která již nebyla pod kontrolou státu. Za druhé, Řecko a ŘL tvrdí, že z titulu hlavního akcionáře banky ETVA se při prodeji svého podílu v ŘL řecký stát zachoval jakou soukromý investor. Záruka, kterou kupujícímu poskytli prodávající, představuje formální a obvyklou podmínku obchodních smluv. Řecko dále připomíná, že ve skutečnosti neposkytlo záruku proti povinnosti k navrácení neoprávněných státních podpor poskytnutých ŘL, ale jejich kupci. Zmíněné odškodnění jde k tíži prodávajícího, a to nezávisle na tom, zda je v obchodní smlouvě zahrnuto formou doložky. Poznámka Komise, že řecký stát měl vědomost, nebo alespoň měl mít povědomí, o existenci značného počtu i jiných případně neoprávněných a neslučitelných státních podpor, a že příslušné částky budou požadovány k navrácení, a proto zavedl doložku o odškodnění, je nepodložené. V době aplikování doložky o odškodnění nebylo k dispozici žádné rozhodnutí Komise o posouzení neoprávněnosti státních podpor poskytnutých ŘL. Navíc by uzavření a likvidace ŘL stála stát mnohonásobně více, nehledě na společenskou a sociální cenu.

| (309) | Dále ŘL nechápou, jaký ekonomický prospěch by jim mohl plynout ze záruky sjednané mezi bankou ETVA a HDW/Ferrostaal, nebo ze záruky sjednané mezi řeckým státem a bankou Pireus. I v případě odškodnění HDW/Ferrostaal, nemělo Konsorcium žádnou povinnost poukázat tuto částku ŘL. Stejně tak Komise nemůže prokázat, jakým způsobem by doložka o odškodnění mohla anulovat rozhodnutí o navrácení. Podle soudní judikatury navrácením podpory příjemce ztrácí příslušnou výhodu a může dojít k obnovení stavu před poskytnutím podpory. |
| --- | --- |

(309)

Dále ŘL nechápou, jaký ekonomický prospěch by jim mohl plynout ze záruky sjednané mezi bankou ETVA a HDW/Ferrostaal, nebo ze záruky sjednané mezi řeckým státem a bankou Pireus. I v případě odškodnění HDW/Ferrostaal, nemělo Konsorcium žádnou povinnost poukázat tuto částku ŘL. Stejně tak Komise nemůže prokázat, jakým způsobem by doložka o odškodnění mohla anulovat rozhodnutí o navrácení. Podle soudní judikatury navrácením podpory příjemce ztrácí příslušnou výhodu a může dojít k obnovení stavu před poskytnutím podpory.

| (310) | Závěrem, pokud by Komise považovala doložku o odškodnění za státní pomoc, Řecko tvrdí, že by byly uplatněny články 296 a 298 Smlouvy o ES. ŘL v rámci téhož připomínají, že pokud bylo řecké námořnictvo vždy nejvýznamnějším klientem loděnic, pak by proces a podmínky privatizace, včetně začínající platnosti zákona číslo 2941/2001, musely být posuzovány z pohledu státu-zákazníka, který má z důvodů národní bezpečnosti zájem na pokračování činnosti a životaschopnosti loděnic. V daném případě řecký stát přijal opatření, která by přijal kterýkoliv soukromý podnik, jehož zájmy závisejí na existenci a životaschopnosti jiného podniku. Tento pohled je navíc o to významnější, pokud je stát povinen nést náklady a škodu z uzavření a likvidace společnosti, což by stálo mnohem více a nepřineslo by to žádný zisk. |
| --- | --- |

(310)

Závěrem, pokud by Komise považovala doložku o odškodnění za státní pomoc, Řecko tvrdí, že by byly uplatněny články 296 a 298 Smlouvy o ES. ŘL v rámci téhož připomínají, že pokud bylo řecké námořnictvo vždy nejvýznamnějším klientem loděnic, pak by proces a podmínky privatizace, včetně začínající platnosti zákona číslo 2941/2001, musely být posuzovány z pohledu státu-zákazníka, který má z důvodů národní bezpečnosti zájem na pokračování činnosti a životaschopnosti loděnic. V daném případě řecký stát přijal opatření, která by přijal kterýkoliv soukromý podnik, jehož zájmy závisejí na existenci a životaschopnosti jiného podniku. Tento pohled je navíc o to významnější, pokud je stát povinen nést náklady a škodu z uzavření a likvidace společnosti, což by stálo mnohem více a nepřineslo by to žádný zisk.

4.16.5   Posouzení

4.16.5.1   Článek 296 Smlouvy o ES

| (311) | Komise konstatuje, že na toto opatření nelze vztáhnout rámec použití článku 296 Smlouvy o ES. K uplatnění mechanismu odškodnění by skutečně došlo až v momentě, kdy by ŘL byly povinny vrátit přijatou státní podporu. Jak tvrdí Řecko, a následně s tím Komise (145) souhlasí, vojenské aktivity ŘL představují významnou součást národní bezpečnosti Řecka, vztahují se na ně ustanovení článku 296 Smlouvy o ES a následně na ně nelze aplikovat pravidla o státních podporách. Vzhledem k vyloučení veškerých státních podpor poskytnutých na vojenské aktivity ŘL z rámce použití pravidel o státních podporách lze uplatnit navrácení státní podpory pouze v rozsahu, v jakém byla poskytnuta na civilní aktivity ŘL. Tato záruka se tudíž vztahuje přímo a výhradně na civilní aktivity ŘL. |
| --- | --- |

(311)

Komise konstatuje, že na toto opatření nelze vztáhnout rámec použití článku 296 Smlouvy o ES. K uplatnění mechanismu odškodnění by skutečně došlo až v momentě, kdy by ŘL byly povinny vrátit přijatou státní podporu. Jak tvrdí Řecko, a následně s tím Komise (145) souhlasí, vojenské aktivity ŘL představují významnou součást národní bezpečnosti Řecka, vztahují se na ně ustanovení článku 296 Smlouvy o ES a následně na ně nelze aplikovat pravidla o státních podporách. Vzhledem k vyloučení veškerých státních podpor poskytnutých na vojenské aktivity ŘL z rámce použití pravidel o státních podporách lze uplatnit navrácení státní podpory pouze v rozsahu, v jakém byla poskytnuta na civilní aktivity ŘL. Tato záruka se tudíž vztahuje přímo a výhradně na civilní aktivity ŘL.

| (312) | Některé ze zúčastněných stran tvrdí, že bez této záruky by žádný investor ŘL nekoupil a s největší pravděpodobností by došlo k úpadku loděnic. Takže i pokud by se jednalo o podporu výhradně civilních aktivit ŘL, bylo toto opatření nutné k zajištění přežití vojenských aktivit ŘL, a tudíž lze na ně vztáhnout rámec použití článku 296 Smlouvy o ES. Komise tento argument akceptovat nemůže. Použitím článku 296 Smlouvy o ES mohlo na podporu kontinuity vojenských aktivit Řecko poskytnout nutnou ekonomickou podporu. Řecko stejně tak dobře mohlo zabránit přerušení vojenských aktivit. Alternativně Řecko mohlo poskytnout nutnou ekonomickou podporu na vojenské aktivity, a učinit je tak přitažlivými pro případného investora, čímž by došlo k jejich prodeji a zajištění kontinuity. Investor, který by koupil vojenské aktivity, by nepotřeboval takovouto záruku, neboť, jak již bylo řečeno, po ŘL by nemohlo být vyžadováno navrácení státní podpory poskytnuté na její vojenské aktivity. Takže toto opatření bylo vynucené výhradně a pouze za účelem nalezení kupce, který by koupil ŘL jako celek, včetně civilních aktivit. Cílem tohoto opatření bylo zajistit kupce civilních aktivit ŘL, a tím zajistit pokračování i vojenských aktivit. Toto opatření tedy nespadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(312)

Některé ze zúčastněných stran tvrdí, že bez této záruky by žádný investor ŘL nekoupil a s největší pravděpodobností by došlo k úpadku loděnic. Takže i pokud by se jednalo o podporu výhradně civilních aktivit ŘL, bylo toto opatření nutné k zajištění přežití vojenských aktivit ŘL, a tudíž lze na ně vztáhnout rámec použití článku 296 Smlouvy o ES. Komise tento argument akceptovat nemůže. Použitím článku 296 Smlouvy o ES mohlo na podporu kontinuity vojenských aktivit Řecko poskytnout nutnou ekonomickou podporu. Řecko stejně tak dobře mohlo zabránit přerušení vojenských aktivit. Alternativně Řecko mohlo poskytnout nutnou ekonomickou podporu na vojenské aktivity, a učinit je tak přitažlivými pro případného investora, čímž by došlo k jejich prodeji a zajištění kontinuity. Investor, který by koupil vojenské aktivity, by nepotřeboval takovouto záruku, neboť, jak již bylo řečeno, po ŘL by nemohlo být vyžadováno navrácení státní podpory poskytnuté na její vojenské aktivity. Takže toto opatření bylo vynucené výhradně a pouze za účelem nalezení kupce, který by koupil ŘL jako celek, včetně civilních aktivit. Cílem tohoto opatření bylo zajistit kupce civilních aktivit ŘL, a tím zajistit pokračování i vojenských aktivit. Toto opatření tedy nespadá do rámce použití článku 296 Smlouvy o ES.

4.16.5.2   Existence podpory

| (313) | Protože některé ze zúčastněných stran zpochybňují, že obě záruky – záruka, kterou stát poskytl bance Pireus, a záruka, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal – představují propojený mechanismus, a že z obou záruk měly ŘL prospěch, posoudí Komise samostatně nejdříve záruku, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal, a prokáže, že tato představuje, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, státní podporu. |
| --- | --- |

(313)

Protože některé ze zúčastněných stran zpochybňují, že obě záruky – záruka, kterou stát poskytl bance Pireus, a záruka, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal – představují propojený mechanismus, a že z obou záruk měly ŘL prospěch, posoudí Komise samostatně nejdříve záruku, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal, a prokáže, že tato představuje, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, státní podporu.

| (314) | K posouzení opatření za státní podpodu, ve smyslu znění čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí být možnost přisouzení tohoto opatření do kompetence státu. Některé zúčastněné strany pochybují, že by opatření banky ETVA, poskytnuté HDW/Ferrostaal, mohlo být přisouzeno státu. Tvrdí, že rozhodnutí o poskytnutí předmětné záruky přijala banka ETVA nezávisle a svobodně. Konkrétně uvádějí, že podpora byla poskytnuta dne 31. května 2002, a to formou přílohy ke SPA ŘL, když se banka ETVA již nenacházela pod státní kontrolou, ale byla kontrolována bankou Pireus. Komise tento argument odmítá a konstatuje existenci dostatečného množství důkazů o tom, že toto opatření může být přisouzeno státu:






  — | Za prvé, během procesu privatizace ŘL byla tato záruka zmiňována v mnoha listinných podkladech, které byly poskytnuty zájemcům o koupi (146). To znamená, že již během procesu privatizace byl poskytnut příslib, že kupci ŘL bude poskytnuto odškodnění za případné navrácení státní podpory poskytnuté posledně jmenovaným. Dále pak dne 14. září 2001 se banka ETVA výslovně a neodvolatelně zavázala poskytnout tuto záruku HDW/Ferrostaal, pokud by Komise neschválila stávající a předchozí podpory, které byly poskytnuty ŘL (147). Doložka 1.2.3. SPA ŘL, podepsaná dne 11. října 2001, se výslovně odvolává na listinu podepsanou dne 14. září 2001. Jednání o přesném znění záruky pokračovala i během následujících měsíců (148). Jelikož Komise nevydala stanovisko k odložení/zamítnutí předchozích a stávajících podpor, které byly poskytnuty ŘL, byla banka ETVA povinna dne 31. května 2002 poskytnout HDW/Ferrostaal záruku v souladu s dohodou smluvních stran ze dne 14. září 2001 a v souladu s doložkou 1.2.3. ke SPA ŘL. Z výše uvedeného je evidentní, že ačkoliv byl dodatek se zárukou ve prospěch HDW/Ferrostaal podepsán dne 31. května 2002, banka ETVA již byla vázána poskytnutím této záruky, pokud by Komise neschválila předchozí a stávající podpory, které byly poskytnuty ještě v době, kdy byla pod kontrolou státu. To znamená, že příloha ze dne 31. května 2002 představuje naplnění dohody, kterou banka ETVA uzavřela ještě v době, kdy byla pod kontrolou státu. Jak bylo prokázáno v části 3.2 tohoto rozhodnutí, lze veškerá opatření banky ETVA, poskytnutá ve prospěch ŘL v době, kdy byl pod státní kontrolou, přisoudit státu (149). Všechny tyto údaje Řecko svým dopisem ze dne 23. května 2005 (150) potvrdilo. |
| --- | --- | --- |

(314)

K posouzení opatření za státní podpodu, ve smyslu znění čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí být možnost přisouzení tohoto opatření do kompetence státu. Některé zúčastněné strany pochybují, že by opatření banky ETVA, poskytnuté HDW/Ferrostaal, mohlo být přisouzeno státu. Tvrdí, že rozhodnutí o poskytnutí předmětné záruky přijala banka ETVA nezávisle a svobodně. Konkrétně uvádějí, že podpora byla poskytnuta dne 31. května 2002, a to formou přílohy ke SPA ŘL, když se banka ETVA již nenacházela pod státní kontrolou, ale byla kontrolována bankou Pireus. Komise tento argument odmítá a konstatuje existenci dostatečného množství důkazů o tom, že toto opatření může být přisouzeno státu:

—

Za prvé, během procesu privatizace ŘL byla tato záruka zmiňována v mnoha listinných podkladech, které byly poskytnuty zájemcům o koupi (146). To znamená, že již během procesu privatizace byl poskytnut příslib, že kupci ŘL bude poskytnuto odškodnění za případné navrácení státní podpory poskytnuté posledně jmenovaným. Dále pak dne 14. září 2001 se banka ETVA výslovně a neodvolatelně zavázala poskytnout tuto záruku HDW/Ferrostaal, pokud by Komise neschválila stávající a předchozí podpory, které byly poskytnuty ŘL (147). Doložka 1.2.3. SPA ŘL, podepsaná dne 11. října 2001, se výslovně odvolává na listinu podepsanou dne 14. září 2001. Jednání o přesném znění záruky pokračovala i během následujících měsíců (148). Jelikož Komise nevydala stanovisko k odložení/zamítnutí předchozích a stávajících podpor, které byly poskytnuty ŘL, byla banka ETVA povinna dne 31. května 2002 poskytnout HDW/Ferrostaal záruku v souladu s dohodou smluvních stran ze dne 14. září 2001 a v souladu s doložkou 1.2.3. ke SPA ŘL. Z výše uvedeného je evidentní, že ačkoliv byl dodatek se zárukou ve prospěch HDW/Ferrostaal podepsán dne 31. května 2002, banka ETVA již byla vázána poskytnutím této záruky, pokud by Komise neschválila předchozí a stávající podpory, které byly poskytnuty ještě v době, kdy byla pod kontrolou státu. To znamená, že příloha ze dne 31. května 2002 představuje naplnění dohody, kterou banka ETVA uzavřela ještě v době, kdy byla pod kontrolou státu. Jak bylo prokázáno v části 3.2 tohoto rozhodnutí, lze veškerá opatření banky ETVA, poskytnutá ve prospěch ŘL v době, kdy byl pod státní kontrolou, přisoudit státu (149). Všechny tyto údaje Řecko svým dopisem ze dne 23. května 2005 (150) potvrdilo.

| — | Za druhé, i pokud by se dalo předpokládat, že na základě výše uvedeného úkonu banka ETVA, když ještě byla pod kontrolou státu (tedy do konce března roku 2002), nebyla vázána žádnou smluvní povinností k tomu, aby HDW/Ferrostaal poskytla onu záruku, přesto by toto opatření muselo být přisouzeno státu. Komise konstatuje, že ve skutečnosti Řecko pokračovalo v řízení prodeje ŘL, a to dokonce i v době po převodu banky ETVA na banku Pireus. V článku 8.2.2 smlouvy ze dne 20. března 2002, uzavřené mezi státem a bankou Pireus, se uvádí, že banka ETVA nenese odpovědnost za průběh prodeje ŘL, který bude nadále řídit stát. V čl. 8.2.2 písm. b), se například,praví, že stát „převezme řízení, dohled a odpovědnost za úkony a vyjednávání s třetím kupujícím podíl v Řeckých loděnicích“. Podle článku 8.2.2 smlouvy ze dne 20. března 2002 banka Pireus ve svém dopise ze dne 28. května 2002 požádala řecký stát o souhlas se zárukou, kterou měla banka ETVA poskytnout HDW/Ferrostaal. Stát vydal souhlasné stanovisko svým dopisem ze dne 31. května 2002. Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že poskytnutí záruky lze přisoudit státu. |
| --- | --- |

—

Za druhé, i pokud by se dalo předpokládat, že na základě výše uvedeného úkonu banka ETVA, když ještě byla pod kontrolou státu (tedy do konce března roku 2002), nebyla vázána žádnou smluvní povinností k tomu, aby HDW/Ferrostaal poskytla onu záruku, přesto by toto opatření muselo být přisouzeno státu. Komise konstatuje, že ve skutečnosti Řecko pokračovalo v řízení prodeje ŘL, a to dokonce i v době po převodu banky ETVA na banku Pireus. V článku 8.2.2 smlouvy ze dne 20. března 2002, uzavřené mezi státem a bankou Pireus, se uvádí, že banka ETVA nenese odpovědnost za průběh prodeje ŘL, který bude nadále řídit stát. V čl. 8.2.2 písm. b), se například,praví, že stát „převezme řízení, dohled a odpovědnost za úkony a vyjednávání s třetím kupujícím podíl v Řeckých loděnicích“. Podle článku 8.2.2 smlouvy ze dne 20. března 2002 banka Pireus ve svém dopise ze dne 28. května 2002 požádala řecký stát o souhlas se zárukou, kterou měla banka ETVA poskytnout HDW/Ferrostaal. Stát vydal souhlasné stanovisko svým dopisem ze dne 31. května 2002. Ze všeho výše uvedeného vyplývá, že poskytnutí záruky lze přisoudit státu.

| — | Za třetí, i v případě zamítnutí obou výše uvedených bodů, by přesto musela být záruka přisouzena státu. Komise konstatuje, že stát skutečně rozhodl o privatizaci ŘL (151). Když banka Pireus převzala kontrolu nad bankou ETVA, převzala také právní odpovědnost k privatizaci ŘL. Jak ostatně uznala samotná TKMS/ΕΝΑΕΧ, HDW/Ferrostaal by nikdy ŘL nekoupila, pokud by jí nebyla poskytnuta předmětná záruka. Vzhledem k tomu, že stát dospěl k závěru o nutnosti prodeje ŘL a protože poskytnutí záruky bylo nezbytně nutné k jejímu prodeji, lze dovodit, že stát postavil banku ETVA do pozice, kdy byla povinna tuto záruku poskytnout. Díky tomu, i přes možný závěr, že banka ETVA v květnu roku 2002 rozhodla o poskytnutí záruky bez jakéhokoliv státního zásahu, by toto opatření bylo přisouzeno státu. |
| --- | --- |

—

Za třetí, i v případě zamítnutí obou výše uvedených bodů, by přesto musela být záruka přisouzena státu. Komise konstatuje, že stát skutečně rozhodl o privatizaci ŘL (151). Když banka Pireus převzala kontrolu nad bankou ETVA, převzala také právní odpovědnost k privatizaci ŘL. Jak ostatně uznala samotná TKMS/ΕΝΑΕΧ, HDW/Ferrostaal by nikdy ŘL nekoupila, pokud by jí nebyla poskytnuta předmětná záruka. Vzhledem k tomu, že stát dospěl k závěru o nutnosti prodeje ŘL a protože poskytnutí záruky bylo nezbytně nutné k jejímu prodeji, lze dovodit, že stát postavil banku ETVA do pozice, kdy byla povinna tuto záruku poskytnout. Díky tomu, i přes možný závěr, že banka ETVA v květnu roku 2002 rozhodla o poskytnutí záruky bez jakéhokoliv státního zásahu, by toto opatření bylo přisouzeno státu.

| — | Za čtvrté, i v případě zamítnutí předchozích bodů by se muselo dovodit, že banka ETVA 31. května 2002 přistoupila k poskytnutí záruky pouze a jen proto, že její majoritní akcionář (tedy banka Pireus) obdržela od státu záruku, která jí poskytovala ochranu před každou finanční újmou, plynoucí z její záruky. Ve skutečnosti, jak bude prokázáno, žádný soukromý investor by v tržním prostředí takovou záruku neposkytl, aniž by mu byly státem poskytnuty protizáruky. Záruka byla poskytnuta pouze proto, že stát poskytnutím záruky zabezpečil ekonomický subjekt (tj. sdružení podniků) před případnými negativními důsledky (tj. poskytnutím protizáruky). V takovém případě, kdy jeden podnik pouze převádí podporu na druhý podnik, je přijaté opatření přisuzováno státu. |
| --- | --- |

—

Za čtvrté, i v případě zamítnutí předchozích bodů by se muselo dovodit, že banka ETVA 31. května 2002 přistoupila k poskytnutí záruky pouze a jen proto, že její majoritní akcionář (tedy banka Pireus) obdržela od státu záruku, která jí poskytovala ochranu před každou finanční újmou, plynoucí z její záruky. Ve skutečnosti, jak bude prokázáno, žádný soukromý investor by v tržním prostředí takovou záruku neposkytl, aniž by mu byly státem poskytnuty protizáruky. Záruka byla poskytnuta pouze proto, že stát poskytnutím záruky zabezpečil ekonomický subjekt (tj. sdružení podniků) před případnými negativními důsledky (tj. poskytnutím protizáruky). V takovém případě, kdy jeden podnik pouze převádí podporu na druhý podnik, je přijaté opatření přisuzováno státu.

| (315) | K tomu, aby opatření představovalo státní podporu, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí být financováno ze státních prostředků. V oznámení o státních podporách se zdůrazňuje, že „Podpora je poskytnuta poskytnutím záruky, a nikoliv v době propadnutí záruky, nebo v provádění plateb v souladu se zárukou. Posouzení, nakolik záruka představuje státní podporu [...] musí být provedeno v době poskytnutí záruky.“ S poukazem na výše uvedené Komise soudí, že banka ETVA převzala smluvní povinnost, aby ve prospěch HDW/Ferrostaal poskytla předmětnou záruku v době, kdy stát ještě vlastnil většinový podíl akcií banky ETVA. Jelikož v oznámení o podporách se uvádí, že podpora musí být posouzena v době poskytnutí záruky, a nikoliv později, po propadnutí záruky, lze s ohledem na povinnost státu k poskytnutí záruky říci, že stát vystavil veřejné prostředky riziku, a tudíž záruka byla poskytnuta ze státních prostředků. Skutečnost, že banka ETVA byla krátce nato prodána bance Pireus, nemá na tento závěr žádný vliv. Pokud by ve skutečnosti stát poskytl zájemcům o koupi správné informace o smluvních povinnostech banky ETVA – obzvláště o jejím závazku poskytnout HDW/Ferrostaal záruku v případě, že by Komise nevydala stanovisko o odložení ad acta – museli by zájemci tento závazek banky ETVA vzít na vědomí. Následně by museli směrem dolů přehodnotit cenu, kterou by byli ochotni poskytnout za odkoupení banky ETVA. To znamená, že stát prodal banku ETVA za nižší cenu, a přišel tak o část prostředků. Podle výše uvedeného, i pokud by se dalo dovodit, že banka ETVA se v době, kdy ještě patřila státu, smluvně nezavázala k poskytnutí záruky, Komise soudí, že stát, když v lednu roku 2001 přijal rozhodnutí o privatizaci ŘL – když banka ETVA byla stále v jeho vlastnictví – uvedl banku ETVA do situace, kdy již byla nucena poskytnout předmětnou záruku, neboť tato se stala nutným předpokladem k nalezení zájemce o koupi ŘL. To znamená, že při podávání nabídek zájemců o koupi banky ETVA, tito vzali v úvahu závazek posledně jmenované k poskytnutí předmětné záruky. Z tohoto důvodu nabídli za odkoupení banky ETVA cenu nižší, což opět vede k závěru, že došlo ke ztrátě části státních prostředků. |
| --- | --- |

(315)

K tomu, aby opatření představovalo státní podporu, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, musí být financováno ze státních prostředků. V oznámení o státních podporách se zdůrazňuje, že „Podpora je poskytnuta poskytnutím záruky, a nikoliv v době propadnutí záruky, nebo v provádění plateb v souladu se zárukou. Posouzení, nakolik záruka představuje státní podporu [...] musí být provedeno v době poskytnutí záruky.“ S poukazem na výše uvedené Komise soudí, že banka ETVA převzala smluvní povinnost, aby ve prospěch HDW/Ferrostaal poskytla předmětnou záruku v době, kdy stát ještě vlastnil většinový podíl akcií banky ETVA. Jelikož v oznámení o podporách se uvádí, že podpora musí být posouzena v době poskytnutí záruky, a nikoliv později, po propadnutí záruky, lze s ohledem na povinnost státu k poskytnutí záruky říci, že stát vystavil veřejné prostředky riziku, a tudíž záruka byla poskytnuta ze státních prostředků. Skutečnost, že banka ETVA byla krátce nato prodána bance Pireus, nemá na tento závěr žádný vliv. Pokud by ve skutečnosti stát poskytl zájemcům o koupi správné informace o smluvních povinnostech banky ETVA – obzvláště o jejím závazku poskytnout HDW/Ferrostaal záruku v případě, že by Komise nevydala stanovisko o odložení ad acta – museli by zájemci tento závazek banky ETVA vzít na vědomí. Následně by museli směrem dolů přehodnotit cenu, kterou by byli ochotni poskytnout za odkoupení banky ETVA. To znamená, že stát prodal banku ETVA za nižší cenu, a přišel tak o část prostředků. Podle výše uvedeného, i pokud by se dalo dovodit, že banka ETVA se v době, kdy ještě patřila státu, smluvně nezavázala k poskytnutí záruky, Komise soudí, že stát, když v lednu roku 2001 přijal rozhodnutí o privatizaci ŘL – když banka ETVA byla stále v jeho vlastnictví – uvedl banku ETVA do situace, kdy již byla nucena poskytnout předmětnou záruku, neboť tato se stala nutným předpokladem k nalezení zájemce o koupi ŘL. To znamená, že při podávání nabídek zájemců o koupi banky ETVA, tito vzali v úvahu závazek posledně jmenované k poskytnutí předmětné záruky. Z tohoto důvodu nabídli za odkoupení banky ETVA cenu nižší, což opět vede k závěru, že došlo ke ztrátě části státních prostředků.

| (316) | I pokud by se dalo dovodit, že v době, kdy stát prodával banku ETVA, neexistovala povinnost (ani smluvní ani věcná) k poskytnutí předmětné záruky, lze opět prokázat, že na záruce, kterou banka ETVA poskytla, se podílely státní prostředky. Stát totiž kupci banky ETVA (bance Pireus) poskytl záruku, kterou se zavázal vrátit bance Pireus v plné výši (100 %) částky, kterou byl případně byla banka ETVA povinna vyplatit z titulu záruky poskytnuté ve prospěch HDW/Ferrostaal. Tato protizáruka byla poskytnuta po sobě následujícími smlouvami. Smlouvou ze dne 18. prosince 2001 uzavřenou mezi státem a bankou Pireuse o prodeji 57,7 % státního podílu v bance ETVA se stát zavázal uhradit bance Pireus 57,7 % podíl částky, kterou by banka ETVA zaplatila kupci za ŘL. Smlouvou ze dne 20. března 2002 uzavřenou mezi stejnými smluvními stranami se stát zavázal uhradit bance Pireus 100 % každé částky, kterou by byla banka ETVA nucena poukázat kupci za ŘL (152). Stát ve svém dopise ze dne 31. května 2002 adresovaném bance Pireus ubezpečoval posledně jmenovanou, že poukáže 100 % každé částky, kterou banka ETVA vyplatí kupci za ŘL (153). To znamená, že když 31. května 2002 banka ETVA podepsala přílohu ke SPA ŘL, banka Pireus již obdržela záruku státu, že bude v plné výši (100 %) odškodněna za jakoukoliv částku, kterou bude banka ETVA povinna uhradit z titulu záruky, již je povinna poskytnout ve prospěch HDW/Ferrostaal (154). Tím je prokázáno, že každá částka vynaložená bankou ETVA by nakonec byla krytá z prostředků státního rozpočtu, a proto se na této podpoře podílely státní zdroje. |
| --- | --- |

(316)

I pokud by se dalo dovodit, že v době, kdy stát prodával banku ETVA, neexistovala povinnost (ani smluvní ani věcná) k poskytnutí předmětné záruky, lze opět prokázat, že na záruce, kterou banka ETVA poskytla, se podílely státní prostředky. Stát totiž kupci banky ETVA (bance Pireus) poskytl záruku, kterou se zavázal vrátit bance Pireus v plné výši (100 %) částky, kterou byl případně byla banka ETVA povinna vyplatit z titulu záruky poskytnuté ve prospěch HDW/Ferrostaal. Tato protizáruka byla poskytnuta po sobě následujícími smlouvami. Smlouvou ze dne 18. prosince 2001 uzavřenou mezi státem a bankou Pireuse o prodeji 57,7 % státního podílu v bance ETVA se stát zavázal uhradit bance Pireus 57,7 % podíl částky, kterou by banka ETVA zaplatila kupci za ŘL. Smlouvou ze dne 20. března 2002 uzavřenou mezi stejnými smluvními stranami se stát zavázal uhradit bance Pireus 100 % každé částky, kterou by byla banka ETVA nucena poukázat kupci za ŘL (152). Stát ve svém dopise ze dne 31. května 2002 adresovaném bance Pireus ubezpečoval posledně jmenovanou, že poukáže 100 % každé částky, kterou banka ETVA vyplatí kupci za ŘL (153). To znamená, že když 31. května 2002 banka ETVA podepsala přílohu ke SPA ŘL, banka Pireus již obdržela záruku státu, že bude v plné výši (100 %) odškodněna za jakoukoliv částku, kterou bude banka ETVA povinna uhradit z titulu záruky, již je povinna poskytnout ve prospěch HDW/Ferrostaal (154). Tím je prokázáno, že každá částka vynaložená bankou ETVA by nakonec byla krytá z prostředků státního rozpočtu, a proto se na této podpoře podílely státní zdroje.

| (317) | K prokázání existence státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je zapotřebí prokázat, že stát se nezachoval tak, jak by se v tržním prostředí a za podobných okolností zachoval soukromý investor. V tomto smyslu Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že za podobných okolností by soukromý investor předmětnou záruku HDW/Ferrostaal neposkytl. Tvrdí, že kriterium soukromého investora v tržním prostředí by mělo být uplatněno vůči bance ETVA, která reprezentovala právnickou osobu, které byla prodána společnosti ŘL, a vůči řecké vládě, která vystupovala jako prodávající banky ETVA. |
| --- | --- |

(317)

K prokázání existence státní podpory podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES je zapotřebí prokázat, že stát se nezachoval tak, jak by se v tržním prostředí a za podobných okolností zachoval soukromý investor. V tomto smyslu Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že za podobných okolností by soukromý investor předmětnou záruku HDW/Ferrostaal neposkytl. Tvrdí, že kriterium soukromého investora v tržním prostředí by mělo být uplatněno vůči bance ETVA, která reprezentovala právnickou osobu, které byla prodána společnosti ŘL, a vůči řecké vládě, která vystupovala jako prodávající banky ETVA.

| (318) | Komise připomíná, že, jak bylo uvedeno v části 3.2, když banka ETVA koupila ŘL a bezprostředně poté přistoupila ke kapitálovému vkladu, aby zajistila životaschopnost posledně jmenované, nezachovala se jako soukromý investor, ale jako státní instituce poskytující podporu k udržení podniku považovaného za významný pro řeckou ekonomiku při životě. Ostatně žádný soukromý investor v tržním prostředí by se sám neocitl v postavení banky ETVA. Žádný soukromý investor by se neocitl v takové situaci, aby prodával akcie ŘL. Komise tak konstatuje, že kriterium soukromého investora nelze v dané situaci uplatnit k obhájení skutečnosti, že stát vystavil státní prostředky riziku (poskytnutím záruky). |
| --- | --- |

(318)

Komise připomíná, že, jak bylo uvedeno v části 3.2, když banka ETVA koupila ŘL a bezprostředně poté přistoupila ke kapitálovému vkladu, aby zajistila životaschopnost posledně jmenované, nezachovala se jako soukromý investor, ale jako státní instituce poskytující podporu k udržení podniku považovaného za významný pro řeckou ekonomiku při životě. Ostatně žádný soukromý investor v tržním prostředí by se sám neocitl v postavení banky ETVA. Žádný soukromý investor by se neocitl v takové situaci, aby prodával akcie ŘL. Komise tak konstatuje, že kriterium soukromého investora nelze v dané situaci uplatnit k obhájení skutečnosti, že stát vystavil státní prostředky riziku (poskytnutím záruky).

| (319) | Pokud by i přesto někdo usoudil, že kriterium soukromého investora v tržním prostředí musí být aplikováno, Komise se domnívá, že pokud by stát byl soukromým podnikem, působícím za běžných okolností v tržním prostředí, k poskytnutí záruky by nepřistoupil. K prokázání tohoto tvrzení stačí, aby byl přijat jeden z dále uvedených argumentů. |
| --- | --- |

(319)

Pokud by i přesto někdo usoudil, že kriterium soukromého investora v tržním prostředí musí být aplikováno, Komise se domnívá, že pokud by stát byl soukromým podnikem, působícím za běžných okolností v tržním prostředí, k poskytnutí záruky by nepřistoupil. K prokázání tohoto tvrzení stačí, aby byl přijat jeden z dále uvedených argumentů.

| (320) | Za prvé, Komise konstatuje, že banka ETVA (a jejím prostřednictvím stát) přesto, že vlastnila pouze 51 % podíl akcií ŘL (zbývající 49 % podíl byl ve vlastnictví zaměstnanců (155), se zavázala poskytnout kupci ŘL (tj. HDW/Ferrostaal) 100 % každé částky podpory, kterou by ŘL byly povinny vrátit. Soukromý investor by nikdy nepřistoupil k plnému (100 %) krytí ztráty prodávaného podniku. Za jistých okolností by soukromý investor snad přistoupil k převzetí některých z budoucích závazků prodávaného podniku, ale pouze do výše svého podílu, který byl v daném případě ve výši 51 %. Soukromý investor by požadoval, aby ostatní akcionáři převzali odpovědnost za zbývající 49 % podíl předmětných závazků. Akceptováním úhrady v plné, 100 % výši případně ohromných závazků (připomíná se, že dohodou nebyla stanovena maximální hranice poskytnutého odškodnění) prodávaného podniku, banka ETVA tak ostatním akcionářům ŘL poskytla dar (tedy zaměstnancům). Soukromý investor, převzetím případných ohromných závazků prodávaného podniku vysoce převyšujících jeho podíl by k poskytnutí takového daru nepřistoupil. Z této skutečnosti, a pouze proto, že záruka na odškodnění, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal v plné 100 % výši (a nikoliv ve výši 51 %) za podpory, které by byly nuceny ŘL vrátit, tak lze dovodit, že žádný soukromý investor by takovou záruku neposkytl. |
| --- | --- |

(320)

Za prvé, Komise konstatuje, že banka ETVA (a jejím prostřednictvím stát) přesto, že vlastnila pouze 51 % podíl akcií ŘL (zbývající 49 % podíl byl ve vlastnictví zaměstnanců (155), se zavázala poskytnout kupci ŘL (tj. HDW/Ferrostaal) 100 % každé částky podpory, kterou by ŘL byly povinny vrátit. Soukromý investor by nikdy nepřistoupil k plnému (100 %) krytí ztráty prodávaného podniku. Za jistých okolností by soukromý investor snad přistoupil k převzetí některých z budoucích závazků prodávaného podniku, ale pouze do výše svého podílu, který byl v daném případě ve výši 51 %. Soukromý investor by požadoval, aby ostatní akcionáři převzali odpovědnost za zbývající 49 % podíl předmětných závazků. Akceptováním úhrady v plné, 100 % výši případně ohromných závazků (připomíná se, že dohodou nebyla stanovena maximální hranice poskytnutého odškodnění) prodávaného podniku, banka ETVA tak ostatním akcionářům ŘL poskytla dar (tedy zaměstnancům). Soukromý investor, převzetím případných ohromných závazků prodávaného podniku vysoce převyšujících jeho podíl by k poskytnutí takového daru nepřistoupil. Z této skutečnosti, a pouze proto, že záruka na odškodnění, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal v plné 100 % výši (a nikoliv ve výši 51 %) za podpory, které by byly nuceny ŘL vrátit, tak lze dovodit, že žádný soukromý investor by takovou záruku neposkytl.

| (321) | Za druhé, Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že čistá hodnota v případě prodeje ŘL (tj. příjmy minus výdaje) byla vyšší – včetně očekávaných plateb za záruku – než v případě, kdy by došlo k její likvidaci. TKMS/ΕΝΑΕΧ opírá své tvrzení odkazem na druhou zprávu Deliotte. V této zprávě je čistá cena posuzována ze dvou pohledů. Analýza byla provedena z pozice banky ETVA a následně z pozice státu. Komise se domnívá, že uplatnění kriteria vůči bance ETVA bylo neoprávněné. Ve skutečnosti, jak bylo uvedeno v bodě 3.2, o privatizaci bylo rozhodnuto s finanční podporou – viz např. státní podpory podle zákona číslo 2941/2001 (156) – vlády, a banka ETVA tak nikdy nevystupovala v pozici nezávislého ekonomického subjektu, svobodného rozhodnout o prodeji ŘL způsobem, aby maximalizovala vlastní příjmy a minimalizovala vlastní ztráty. Takže to, co musí být následně prozkoumáno, je vměšování státu jako celku, a nikoliv projev jedné z jeho součástí. |
| --- | --- |

(321)

Za druhé, Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že čistá hodnota v případě prodeje ŘL (tj. příjmy minus výdaje) byla vyšší – včetně očekávaných plateb za záruku – než v případě, kdy by došlo k její likvidaci. TKMS/ΕΝΑΕΧ opírá své tvrzení odkazem na druhou zprávu Deliotte. V této zprávě je čistá cena posuzována ze dvou pohledů. Analýza byla provedena z pozice banky ETVA a následně z pozice státu. Komise se domnívá, že uplatnění kriteria vůči bance ETVA bylo neoprávněné. Ve skutečnosti, jak bylo uvedeno v bodě 3.2, o privatizaci bylo rozhodnuto s finanční podporou – viz např. státní podpory podle zákona číslo 2941/2001 (156) – vlády, a banka ETVA tak nikdy nevystupovala v pozici nezávislého ekonomického subjektu, svobodného rozhodnout o prodeji ŘL způsobem, aby maximalizovala vlastní příjmy a minimalizovala vlastní ztráty. Takže to, co musí být následně prozkoumáno, je vměšování státu jako celku, a nikoliv projev jedné z jeho součástí.

| (322) | Pokud bude přesto toto kriterium uplatněno vůči bance ETVA, musí dojít ke srovnání čisté hodnoty, které by banka ETVA dosáhla (tedy příjem minus výdaje) v případě likvidace a v případě prodeje ŘL. V případě likvidace ŘL je zapotřebí stanovit cenu, kterou by banka ETVA vynaložila. TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že ztráta by se minimálně rovnala výši všech úvěrů a záruk, které banka ETVA poskytla ŘL a na které stát neposkytl protizáruky. Komise však konstatuje, že žádný z těchto úvěrů a záruk nepředstavuje běžné výdaje spojené s ukončením a likvidací podniku (157). Všechny tyto úvěry a záruky poskytla banka ETVA jako státní orgán, neboť představovaly buď státní podporu na civilní aktivity, nebo představovaly opatření k ochraně národní bezpečnosti Řecka, a to v souladu s článkem 296 Smlouvy o ES (158). Tyto úvěry a záruky tak nemohou být vzaty do úvahy při použití kriteria soukromého investora v tržním prostředí. Je tedy prokázáno, že by banka ETVA, coby činitel tržního prostředí, neměla, v případě likvidace ŘL, vynaložit vysoké náklady. V případě prodeje posledně jmenované by získala kupní cenu ve výši 6 milionů EUR. Co se týká výdajů, spojených s prodejem ŘL, banka ETVA byla povinna poskytnout zkoumanou záruku, která byla neomezená co do výše, a byla vázána na případnou úhradu desítek, možná stovek, milionů EUR. Porovnáním těchto dvou pohledů je evidentní, že soukromý investor by upřednostnil likvidaci loděnic (159). Banka ETVA se tedy nezachovala jako soukromý investor v tržním prostředí. Pokud by toto porovnání mezi prodejem ŘL a případnou likvidací bylo provedeno z hlediska státu, dospělo by se k naprosto stejným závěrům. Likvidace ŘL by pro stát, vystupující z hlediska podnikatele/soukromníka, nepředstavovala vysokou cenu, neboť všechny tyto státní úvěry a záruky poskytnuté ŘL (přímo nebo prostřednictvím banky ETVA) poskytl stát, jako státní orgán, neboť představovaly buď státní podporu na civilní aktivity, nebo představovaly opatření k ochraně národní bezpečnosti Řecka, a to v souladu s článkem 296 Smlouvy o ES. V případě prodeje by stát získal pouze několik málo milionů EUR, kdežto díky poskytnuté záruce by byl vystaven riziku úhrady desítek, nebo stovek milionů EUR. Závěrem lze konstatovat, že stát se nezachoval způsobem za podobných okolností přijatelným pro soukromý podnik. |
| --- | --- |

(322)

Pokud bude přesto toto kriterium uplatněno vůči bance ETVA, musí dojít ke srovnání čisté hodnoty, které by banka ETVA dosáhla (tedy příjem minus výdaje) v případě likvidace a v případě prodeje ŘL. V případě likvidace ŘL je zapotřebí stanovit cenu, kterou by banka ETVA vynaložila. TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že ztráta by se minimálně rovnala výši všech úvěrů a záruk, které banka ETVA poskytla ŘL a na které stát neposkytl protizáruky. Komise však konstatuje, že žádný z těchto úvěrů a záruk nepředstavuje běžné výdaje spojené s ukončením a likvidací podniku (157). Všechny tyto úvěry a záruky poskytla banka ETVA jako státní orgán, neboť představovaly buď státní podporu na civilní aktivity, nebo představovaly opatření k ochraně národní bezpečnosti Řecka, a to v souladu s článkem 296 Smlouvy o ES (158). Tyto úvěry a záruky tak nemohou být vzaty do úvahy při použití kriteria soukromého investora v tržním prostředí. Je tedy prokázáno, že by banka ETVA, coby činitel tržního prostředí, neměla, v případě likvidace ŘL, vynaložit vysoké náklady. V případě prodeje posledně jmenované by získala kupní cenu ve výši 6 milionů EUR. Co se týká výdajů, spojených s prodejem ŘL, banka ETVA byla povinna poskytnout zkoumanou záruku, která byla neomezená co do výše, a byla vázána na případnou úhradu desítek, možná stovek, milionů EUR. Porovnáním těchto dvou pohledů je evidentní, že soukromý investor by upřednostnil likvidaci loděnic (159). Banka ETVA se tedy nezachovala jako soukromý investor v tržním prostředí. Pokud by toto porovnání mezi prodejem ŘL a případnou likvidací bylo provedeno z hlediska státu, dospělo by se k naprosto stejným závěrům. Likvidace ŘL by pro stát, vystupující z hlediska podnikatele/soukromníka, nepředstavovala vysokou cenu, neboť všechny tyto státní úvěry a záruky poskytnuté ŘL (přímo nebo prostřednictvím banky ETVA) poskytl stát, jako státní orgán, neboť představovaly buď státní podporu na civilní aktivity, nebo představovaly opatření k ochraně národní bezpečnosti Řecka, a to v souladu s článkem 296 Smlouvy o ES. V případě prodeje by stát získal pouze několik málo milionů EUR, kdežto díky poskytnuté záruce by byl vystaven riziku úhrady desítek, nebo stovek milionů EUR. Závěrem lze konstatovat, že stát se nezachoval způsobem za podobných okolností přijatelným pro soukromý podnik.

| (323) | Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že riziko, aby ŘL vrátily státní podpory, bylo velmi omezené, neboť Komise v té době nezahájila přezkumné řízení. Tvrdí tedy, že riziko, aby banka ETVA a stát nabyly povinnosti, z titulu poskytnuté záruky, k úhradě odškodnění, bylo nízké. Komise takový argument nemůže přijmout. Je to stejné jako tvrzení, že poskytnutí záruky bylo možné, protože Řecku se po všechna minulá léta dařilo skrývat neoprávněnost a neslučitelnost státních podpor poskytnutých ŘL, stejně tak, jako neoprávněné použití podpor Komisí dříve odsouhlasených. Komise na okraj připomíná, že HDW/Ferrostaal trvala na poskytnutí předmětné záruky a nebyla ochotna přistoupit k podpisu završení prodeje ŘL před získáním této záruky. Význam kladený HDW/Ferrostaal na tuto záruku prokazuje, že tento soukromý investor usoudil, že pravděpodobnost povinnosti, aby ŘL vrátila státní podpory, nebyla malá. Ze skutečnosti, že se Řecko, již od samotného počátku procesu privatizace, zavázalo poskytnout vítězi soutěže tuto záruku, rovněž vyplývá, jak ostatně i Řeckou usoudilo, že soukromý investor bude tuto záruku považovat za vysoce významnou (klíčovou – sine qua non – podmínku, podle dopisu Řecka ze dne 23. května 2005, citovaný v poznámce 149 tohoto rozhodnutí, a podle druhé zprávy Deloitte) skutečnost, která nastává v případech, kdy soukromý investor dospěje k závěru, že pravděpodobnost vrácení není zanedbatelná. |
| --- | --- |

(323)

Řecko, ŘL a TKMS/ΕΝΑΕΧ tvrdí, že riziko, aby ŘL vrátily státní podpory, bylo velmi omezené, neboť Komise v té době nezahájila přezkumné řízení. Tvrdí tedy, že riziko, aby banka ETVA a stát nabyly povinnosti, z titulu poskytnuté záruky, k úhradě odškodnění, bylo nízké. Komise takový argument nemůže přijmout. Je to stejné jako tvrzení, že poskytnutí záruky bylo možné, protože Řecku se po všechna minulá léta dařilo skrývat neoprávněnost a neslučitelnost státních podpor poskytnutých ŘL, stejně tak, jako neoprávněné použití podpor Komisí dříve odsouhlasených. Komise na okraj připomíná, že HDW/Ferrostaal trvala na poskytnutí předmětné záruky a nebyla ochotna přistoupit k podpisu završení prodeje ŘL před získáním této záruky. Význam kladený HDW/Ferrostaal na tuto záruku prokazuje, že tento soukromý investor usoudil, že pravděpodobnost povinnosti, aby ŘL vrátila státní podpory, nebyla malá. Ze skutečnosti, že se Řecko, již od samotného počátku procesu privatizace, zavázalo poskytnout vítězi soutěže tuto záruku, rovněž vyplývá, jak ostatně i Řeckou usoudilo, že soukromý investor bude tuto záruku považovat za vysoce významnou (klíčovou – sine qua non – podmínku, podle dopisu Řecka ze dne 23. května 2005, citovaný v poznámce 149 tohoto rozhodnutí, a podle druhé zprávy Deloitte) skutečnost, která nastává v případech, kdy soukromý investor dospěje k závěru, že pravděpodobnost vrácení není zanedbatelná.

| (324) | Komise dále konstatuje, že přes obtížnost stanovit výši podpor, které by bylo možné po ŘL požadovat k vráceni, by každý podnik v tržním prostředí, který usiluje o prodej ŘL, minimálně trval na doplnění smlouvy o prodeji o stanovení maximální výše ceny, která by případně byla poukázána kupujícímu. Takový podnik by v žádném případě nepřistoupil na riziko povinnosti k úhradě stovek milionů EUR, a to ani v případě, kdy by pravděpodobnost této úhrady byla velice omezená. Takže skutečnost, že v záruce nebyla uvedena žádná maximální hranice, je dalším důkazem k prokázání, že banka ETVA a stát se nezachovaly způsobem přijatelným pro podnik v tržním prostředí. |
| --- | --- |

(324)

Komise dále konstatuje, že přes obtížnost stanovit výši podpor, které by bylo možné po ŘL požadovat k vráceni, by každý podnik v tržním prostředí, který usiluje o prodej ŘL, minimálně trval na doplnění smlouvy o prodeji o stanovení maximální výše ceny, která by případně byla poukázána kupujícímu. Takový podnik by v žádném případě nepřistoupil na riziko povinnosti k úhradě stovek milionů EUR, a to ani v případě, kdy by pravděpodobnost této úhrady byla velice omezená. Takže skutečnost, že v záruce nebyla uvedena žádná maximální hranice, je dalším důkazem k prokázání, že banka ETVA a stát se nezachovaly způsobem přijatelným pro podnik v tržním prostředí.

| (325) | Za třetí, k posouzení státu, nakolik se zachoval jako investor v tržním prostředí, je zapotřebí komplexně posoudit státní intervence. V daném případě stát k usnadnění privatizace ŘL poskytl mnoho vysokých podpor (konkrétně podpor podle zákona číslo 2941/200 (160). Vrátil zaměstnancům ŘL částku 4,3 milionu EUR, kterou tito vynaložili v rámci tří navýšení kapitálu ŘL. Toto opatření, jehož smyslem bylo, aby zaměstnanci nebránili prodeji ŘL, by mimo jiné v tržním prostředí nebylo přijatelné pro žádného investora pro neexistenci takové smluvní povinnosti, a navíc proto, že zaměstnanci stále dlužili bance ETVA částku 24 milionů EUR, která představovala kupní cenu akcií. Závěrem stát také požadoval, aby kupec poukázal část kupní ceny za ŘL formou navýšení kapitálu (161). Ze všech těchto podkladů vyplývá, že během prodeje ŘL se stát nechoval s úmyslem maximalizace příjmů a minimalizace výdajů, ale pouze ve snaze usnadnit prodej ŘL a zajistit pokračování činnosti loděnic. Stát se tak během tohoto prodeje nezachoval jako investor v tržním prostředí. |
| --- | --- |

(325)

Za třetí, k posouzení státu, nakolik se zachoval jako investor v tržním prostředí, je zapotřebí komplexně posoudit státní intervence. V daném případě stát k usnadnění privatizace ŘL poskytl mnoho vysokých podpor (konkrétně podpor podle zákona číslo 2941/200 (160). Vrátil zaměstnancům ŘL částku 4,3 milionu EUR, kterou tito vynaložili v rámci tří navýšení kapitálu ŘL. Toto opatření, jehož smyslem bylo, aby zaměstnanci nebránili prodeji ŘL, by mimo jiné v tržním prostředí nebylo přijatelné pro žádného investora pro neexistenci takové smluvní povinnosti, a navíc proto, že zaměstnanci stále dlužili bance ETVA částku 24 milionů EUR, která představovala kupní cenu akcií. Závěrem stát také požadoval, aby kupec poukázal část kupní ceny za ŘL formou navýšení kapitálu (161). Ze všech těchto podkladů vyplývá, že během prodeje ŘL se stát nechoval s úmyslem maximalizace příjmů a minimalizace výdajů, ale pouze ve snaze usnadnit prodej ŘL a zajistit pokračování činnosti loděnic. Stát se tak během tohoto prodeje nezachoval jako investor v tržním prostředí.

| (326) | Opírajíce se o každé z výše uvedených posouzení, dospěla Komise k závěru, že žádný investor by v tržním prostředí takovou záruku neposkytl. |
| --- | --- |

(326)

Opírajíce se o každé z výše uvedených posouzení, dospěla Komise k závěru, že žádný investor by v tržním prostředí takovou záruku neposkytl.

| (327) | Co se týká existence výhody a prospěchu z ní plynoucí, Komise se domnívá, že žádný investor by nekoupil ŘL jako celek (tj. včetně civilních aktivit), bez záruky. Druhá zpráva Deloitte tento argument potvrzuje: „Naše zkušenost a výše uvedena analýza nás nutí uvěřit, že žádný opravdový investor by nebyl ochoten koupit Řecké loděnice, a současně převzít jakékoliv riziko spojené se státními podporami (které v té době nebyly jisté, ani kvantitativně Komisí definované) u společnosti, která se a) po řadu let nacházela ve vlastnictví, a byla řízena, společností pod státní kontrolou (bankou ETVA), b) vykazovala vysoce záporný vlastní kapitál a jiné provozní nedostatky (např. nízkou produktivitu, vysoké provozní náklady, přemíry zaměstnanců, atp.)“. Tento závěr také potvrzuje skutečnost, že Řecko, uvědomujíce si, že předmětná záruka bude nutná k přilákání soukromých investorů, se v podkladech soutěže zavázalo poskytnout vítězi předmětnou záruku (162). Logicky lze dovodit, že záruka byla nutná k nalezení kupce ŘL, neboť každý investor, který by se podrobněji zabýval situací v ŘL, by zjistil, že posledně jmenovaným plynul značný prospěch z různých opatření, případně představujících podpory, o kterých by Komise mohla rozhodnout, že musí být vráceny (163). Na rozdíl od tohoto závěru loděnice Elefsina tvrdí, že tato záruka nebyla nutná, konkrétně byly ochotny samy ŘL koupit bez záruky, což lze doložit tím, že v jejich nabídce na odkoupení ŘL nebyla koupě podmíněna touto zárukou. Komise konstatuje, že tento argument loděnic Elefsina není opodstatněný. Komise připomíná, že i pokud je pravdou, že loděnice Elefsina tuto záruku neuplatnily ve své nabídce, pak z toho nevyplývá, že v případě jejich výběru za nejvhodnějšího potencionálního kupce, by nepožádaly o záruku v pozdější fázi vyjednávání s prodávajícím (164). S největší pravděpodobností by loděnice Elefsina k tomu přistoupily. Skutečně, krátce po prodeji ŘL ve prospěch HDW/Ferrrostaal, loděnice Elefsina začaly předkládat Komisi oznámení, že ŘL bylo poskytnuto mnoho vysokých podpor, o jejichž navrácení by měla Komise rozhodnout. Každý investor, přesvědčený o tom, že podniku byly poskytnuty desítky milionů EUR formou neoprávněných podpor, by sám o sobě nepodstoupil riziko takové koupě, pokud by mu nebyla poskytnuta taková záruka. Komise tak zamítá uvedený argument loděnic Elefsina a konstatuje, že bez této záruky by žádný investor v tržním prostředí nekoupil ŘL jako celek, tj. včetně civilních aktivit. Jak bylo výše uvedeno, v případě, že by nedošlo k prodeji ŘL, Řecko by pokračovalo v podporování vojenských aktivit podle článku 296 Smlouvy o ES. Naopak, podle článku 87 Smlouvy o ES by Řecku nebylo umožněno poskytnout podporu na civilní aktivity. Komise konstatuje významné zhoršení ekonomické situace ŘL v období let 1998 až 2002. I když ŘL nevedly oddělené účtování civilních aktivit, lze snadno usoudit, že tyto aktivity byly po celou uvedenou řadu let vysoce ztrátové. Kromě loďařských činností, během uvedených let tři nejvýznamnější smlouvy civilního zaměření představovaly smlouvy se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis. S poukazem na výše uvedené v tomto rozhodnutí (viz popis a posouzení opatření E12c), byly smlouvy se společnostmi ISAP a OSE dokončeny s významným zpožděním, ŘL byly povinny zaplatit vysoké smluvní pokuty a bezúplatně dodat rovnocenný kolejový materiál, což přispělo k zásadnímu navýšení ceny. Je tedy evidentní, že tyto smlouvy se staly vysoce ztrátovými. Rovněž tak smlouva se společností Strintzis, jak bylo dříve uvedeno, se pro ŘL stala velkým neúspěchem. Smlouva byla ukončena v roce 2002, ŘL byly nuceny vyplatit společnosti Strintzis smluvní odškodnění, a lodě se podařilo prodat až v roce 2004 za cenu, představující pouhý zlomek desítek milionů EUR, které ŘL vynaložily na jejich zhotovení. Stejně tak i tato smlouva byla vysoce ztrátová. Konečně poslední obchodní činnost spočívala v opravě lodí. Jedná se o činnost s malým prostorem pro zisk, právě pro obrovskou konkurenci mezi loděnicemi v tomto oboru. Komise přesto pochybuje, nakolik byla tato činnost zisková, ale v žádném případě nebyla s to pokrýt ohromné ztráty ze smluv se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis. Lze tedy snadno usoudit, že civilní aktivity byly až do roku 2002 vysoce ztrátové. Jak bylo tímto rozhodnutím prokázáno, tyto aktivity byly trvale udržovány podporami, z nichž část musí být nyní vrácena. A co je nejdůležitější, neschopnost řádného plnění smluv se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis prokazuje, že obchodní aktivity by i nadále byly ztrátové, pokud by nedošlo k jejich odkoupení velkým podnikem, a nedostalo se jim technické a řídící podpory posledně jmenované. Druhá zpráva Deloite potvrzuje existenci provozních problémů v ŘL (nízká produktivita, vysoké provozní náklady, přemíra zaměstnanců, atp.). Takže pokud by nedošlo k prodeji civilních aktivit, brzy by přestaly existovat (jedině, že by Řecko pokračovalo v poskytování neoprávněné a neslučitelné podpory těmto aktivitám). Komise tak souhrnně tímto bodem prokázala, že bez záruky by žádný investor nepřistoupil ke koupi civilních aktivit ŘL, které by, v případě, že by nebyly prodány, brzy skončily. Komise dospěla k závěru, že prospěch ze záruky plynul ŘL a podstata výhody spočívá v možnosti pokračování civilních aktivit. |
| --- | --- |

(327)

Co se týká existence výhody a prospěchu z ní plynoucí, Komise se domnívá, že žádný investor by nekoupil ŘL jako celek (tj. včetně civilních aktivit), bez záruky. Druhá zpráva Deloitte tento argument potvrzuje: „Naše zkušenost a výše uvedena analýza nás nutí uvěřit, že žádný opravdový investor by nebyl ochoten koupit Řecké loděnice, a současně převzít jakékoliv riziko spojené se státními podporami (které v té době nebyly jisté, ani kvantitativně Komisí definované) u společnosti, která se a) po řadu let nacházela ve vlastnictví, a byla řízena, společností pod státní kontrolou (bankou ETVA), b) vykazovala vysoce záporný vlastní kapitál a jiné provozní nedostatky (např. nízkou produktivitu, vysoké provozní náklady, přemíry zaměstnanců, atp.)“. Tento závěr také potvrzuje skutečnost, že Řecko, uvědomujíce si, že předmětná záruka bude nutná k přilákání soukromých investorů, se v podkladech soutěže zavázalo poskytnout vítězi předmětnou záruku (162). Logicky lze dovodit, že záruka byla nutná k nalezení kupce ŘL, neboť každý investor, který by se podrobněji zabýval situací v ŘL, by zjistil, že posledně jmenovaným plynul značný prospěch z různých opatření, případně představujících podpory, o kterých by Komise mohla rozhodnout, že musí být vráceny (163). Na rozdíl od tohoto závěru loděnice Elefsina tvrdí, že tato záruka nebyla nutná, konkrétně byly ochotny samy ŘL koupit bez záruky, což lze doložit tím, že v jejich nabídce na odkoupení ŘL nebyla koupě podmíněna touto zárukou. Komise konstatuje, že tento argument loděnic Elefsina není opodstatněný. Komise připomíná, že i pokud je pravdou, že loděnice Elefsina tuto záruku neuplatnily ve své nabídce, pak z toho nevyplývá, že v případě jejich výběru za nejvhodnějšího potencionálního kupce, by nepožádaly o záruku v pozdější fázi vyjednávání s prodávajícím (164). S největší pravděpodobností by loděnice Elefsina k tomu přistoupily. Skutečně, krátce po prodeji ŘL ve prospěch HDW/Ferrrostaal, loděnice Elefsina začaly předkládat Komisi oznámení, že ŘL bylo poskytnuto mnoho vysokých podpor, o jejichž navrácení by měla Komise rozhodnout. Každý investor, přesvědčený o tom, že podniku byly poskytnuty desítky milionů EUR formou neoprávněných podpor, by sám o sobě nepodstoupil riziko takové koupě, pokud by mu nebyla poskytnuta taková záruka. Komise tak zamítá uvedený argument loděnic Elefsina a konstatuje, že bez této záruky by žádný investor v tržním prostředí nekoupil ŘL jako celek, tj. včetně civilních aktivit. Jak bylo výše uvedeno, v případě, že by nedošlo k prodeji ŘL, Řecko by pokračovalo v podporování vojenských aktivit podle článku 296 Smlouvy o ES. Naopak, podle článku 87 Smlouvy o ES by Řecku nebylo umožněno poskytnout podporu na civilní aktivity. Komise konstatuje významné zhoršení ekonomické situace ŘL v období let 1998 až 2002. I když ŘL nevedly oddělené účtování civilních aktivit, lze snadno usoudit, že tyto aktivity byly po celou uvedenou řadu let vysoce ztrátové. Kromě loďařských činností, během uvedených let tři nejvýznamnější smlouvy civilního zaměření představovaly smlouvy se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis. S poukazem na výše uvedené v tomto rozhodnutí (viz popis a posouzení opatření E12c), byly smlouvy se společnostmi ISAP a OSE dokončeny s významným zpožděním, ŘL byly povinny zaplatit vysoké smluvní pokuty a bezúplatně dodat rovnocenný kolejový materiál, což přispělo k zásadnímu navýšení ceny. Je tedy evidentní, že tyto smlouvy se staly vysoce ztrátovými. Rovněž tak smlouva se společností Strintzis, jak bylo dříve uvedeno, se pro ŘL stala velkým neúspěchem. Smlouva byla ukončena v roce 2002, ŘL byly nuceny vyplatit společnosti Strintzis smluvní odškodnění, a lodě se podařilo prodat až v roce 2004 za cenu, představující pouhý zlomek desítek milionů EUR, které ŘL vynaložily na jejich zhotovení. Stejně tak i tato smlouva byla vysoce ztrátová. Konečně poslední obchodní činnost spočívala v opravě lodí. Jedná se o činnost s malým prostorem pro zisk, právě pro obrovskou konkurenci mezi loděnicemi v tomto oboru. Komise přesto pochybuje, nakolik byla tato činnost zisková, ale v žádném případě nebyla s to pokrýt ohromné ztráty ze smluv se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis. Lze tedy snadno usoudit, že civilní aktivity byly až do roku 2002 vysoce ztrátové. Jak bylo tímto rozhodnutím prokázáno, tyto aktivity byly trvale udržovány podporami, z nichž část musí být nyní vrácena. A co je nejdůležitější, neschopnost řádného plnění smluv se společnostmi ISAP, OSE a Strintzis prokazuje, že obchodní aktivity by i nadále byly ztrátové, pokud by nedošlo k jejich odkoupení velkým podnikem, a nedostalo se jim technické a řídící podpory posledně jmenované. Druhá zpráva Deloite potvrzuje existenci provozních problémů v ŘL (nízká produktivita, vysoké provozní náklady, přemíra zaměstnanců, atp.). Takže pokud by nedošlo k prodeji civilních aktivit, brzy by přestaly existovat (jedině, že by Řecko pokračovalo v poskytování neoprávněné a neslučitelné podpory těmto aktivitám). Komise tak souhrnně tímto bodem prokázala, že bez záruky by žádný investor nepřistoupil ke koupi civilních aktivit ŘL, které by, v případě, že by nebyly prodány, brzy skončily. Komise dospěla k závěru, že prospěch ze záruky plynul ŘL a podstata výhody spočívá v možnosti pokračování civilních aktivit.

| (328) | Loděnice Elefsina nesouhlasí s předchozím závěrem ve vztahu k osobě, jíž tímto opatřením plynul prospěch. Tvrdí, že kromě ŘL prospěch ze záruky, kterou poskytla banka ETVA, plynul také HDW/Ferrostaal. Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. S odkazem na již prokázané, v podkladech výběrového řízení předložených potenciálním zájemcům o koupi se uvádělo, že tito budou odškodněni v případě povinnosti ŘL vrátit přijatou státní podporu. Takže, když HDW/Ferrostaal předložila svou nabídku na odkoupení ŘL, považovala za dané, že v případě možného požadavku po ŘL k navrácení podpor, by jí odpovídající odškodnění poskytla banka ETVA (165). To znamená, že v ceně, kterou HDW/Ferrostaal nabídla, byla již zohledněna záruka odškodnění. Takže HDW/Ferrostaal žádný prospěch ze záruky neplynul. |
| --- | --- |

(328)

Loděnice Elefsina nesouhlasí s předchozím závěrem ve vztahu k osobě, jíž tímto opatřením plynul prospěch. Tvrdí, že kromě ŘL prospěch ze záruky, kterou poskytla banka ETVA, plynul také HDW/Ferrostaal. Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. S odkazem na již prokázané, v podkladech výběrového řízení předložených potenciálním zájemcům o koupi se uvádělo, že tito budou odškodněni v případě povinnosti ŘL vrátit přijatou státní podporu. Takže, když HDW/Ferrostaal předložila svou nabídku na odkoupení ŘL, považovala za dané, že v případě možného požadavku po ŘL k navrácení podpor, by jí odpovídající odškodnění poskytla banka ETVA (165). To znamená, že v ceně, kterou HDW/Ferrostaal nabídla, byla již zohledněna záruka odškodnění. Takže HDW/Ferrostaal žádný prospěch ze záruky neplynul.

| (329) | Komise dospěla k závěru, že záruka, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal představuje, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, státní podporu s tím, že příjemcem této podpory jsou ŘL. Jelikož byla, v rozporu s požadavkem čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES, podpora poskytnuta bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu. |
| --- | --- |

(329)

Komise dospěla k závěru, že záruka, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal představuje, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, státní podporu s tím, že příjemcem této podpory jsou ŘL. Jelikož byla, v rozporu s požadavkem čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES, podpora poskytnuta bez předchozího oznámení, představuje neoprávněnou podporu.

| (330) | Co se týká záruky poskytnuté řeckým státem bance Pireus, tato rovněž představuje podporu. Jedná se o výběrové opatření, financované ze státních zdrojů. Žádný investor přistupující k prodeji banky ETVA v tržním prostředí by takovou záruku neposkytl. Ve skutečnosti jediný důvod k poskytnutí této záruky spočíval v závazku banky ETVA poskytnout záruku HDW/Ferrostaal. Pokud by tato záruka nebyla poskytnuta, nebylo by zapotřebí poskytnout záruku bance Pireus. Jelikož v tržním prostředí by žádný investor záruku, kterou poskytla banka ETVA a která představuje státní podporu, sám neposkytl, žádný investor by v tržním prostředí neposkytl záruku ani bance Pireus (neboť tato poslední uvedená záruka by nebyla nutná, tj. neměla by klíčový charakter). Co se týká konstatování osoby, jíž plynul prospěch ze záruky, státem poskytnuté bance Pireus, Komise připomíná, že toto řízení se týká případných státních podpor, poskytnutých ve prospěch ŘL. V rozhodnutí o rozšíření řízení se neuvádí žádný další případný příjemce. V rámci tohoto řízení jsou tak posuzovány pouze podpory poskytnuté ve prospěch ŘL. Pokud by byla záruka státem poskytnutá bance Pireus posouzena jako podpora ve prospěch ŘL, nepředstavovala by dodatečnou státní podporu nad rámec podpory zahrnuté v záruce banky ETVA poskytnuté HDW/Ferrostaal. Ve skutečnosti právě díky této poslední záruce byl soukromý investor ochoten koupit ŘL, jejichž civilní aktivity se tímto způsobem podařilo zachránit. To znamená, že zárukou státem poskytnutou bance Pireus již není ŘL poskytnuta dodatečná výhoda, a proto nemůže považována za dodatečnou podporu v její prospěch: veškeré výhody poskytnuté ŘL jsou zahrnuty v záruce, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal. V rámci tohoto rozhodnutí, které se týká případných státních podpor ve prospěch ŘL, tak Komise není povinna dospět k definitivnímu závěru, komu plynul prospěch ze záruky poskytnuté řeckým státem bance Pireus, ani nemusí dále zkoumat tuto poslední záruku. Stačí jí prozkoumat první záruku – záruku banky ΕΤΒΑ ve prospěch HDW/Ferrostaal – a tuto případně zrušit, pokud by představovala neslučitelnou podporu, poskytnutou ve prospěch ŘL. |
| --- | --- |

(330)

Co se týká záruky poskytnuté řeckým státem bance Pireus, tato rovněž představuje podporu. Jedná se o výběrové opatření, financované ze státních zdrojů. Žádný investor přistupující k prodeji banky ETVA v tržním prostředí by takovou záruku neposkytl. Ve skutečnosti jediný důvod k poskytnutí této záruky spočíval v závazku banky ETVA poskytnout záruku HDW/Ferrostaal. Pokud by tato záruka nebyla poskytnuta, nebylo by zapotřebí poskytnout záruku bance Pireus. Jelikož v tržním prostředí by žádný investor záruku, kterou poskytla banka ETVA a která představuje státní podporu, sám neposkytl, žádný investor by v tržním prostředí neposkytl záruku ani bance Pireus (neboť tato poslední uvedená záruka by nebyla nutná, tj. neměla by klíčový charakter). Co se týká konstatování osoby, jíž plynul prospěch ze záruky, státem poskytnuté bance Pireus, Komise připomíná, že toto řízení se týká případných státních podpor, poskytnutých ve prospěch ŘL. V rozhodnutí o rozšíření řízení se neuvádí žádný další případný příjemce. V rámci tohoto řízení jsou tak posuzovány pouze podpory poskytnuté ve prospěch ŘL. Pokud by byla záruka státem poskytnutá bance Pireus posouzena jako podpora ve prospěch ŘL, nepředstavovala by dodatečnou státní podporu nad rámec podpory zahrnuté v záruce banky ETVA poskytnuté HDW/Ferrostaal. Ve skutečnosti právě díky této poslední záruce byl soukromý investor ochoten koupit ŘL, jejichž civilní aktivity se tímto způsobem podařilo zachránit. To znamená, že zárukou státem poskytnutou bance Pireus již není ŘL poskytnuta dodatečná výhoda, a proto nemůže považována za dodatečnou podporu v její prospěch: veškeré výhody poskytnuté ŘL jsou zahrnuty v záruce, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal. V rámci tohoto rozhodnutí, které se týká případných státních podpor ve prospěch ŘL, tak Komise není povinna dospět k definitivnímu závěru, komu plynul prospěch ze záruky poskytnuté řeckým státem bance Pireus, ani nemusí dále zkoumat tuto poslední záruku. Stačí jí prozkoumat první záruku – záruku banky ΕΤΒΑ ve prospěch HDW/Ferrostaal – a tuto případně zrušit, pokud by představovala neslučitelnou podporu, poskytnutou ve prospěch ŘL.

4.16.5.3   Slučitelnost se společným trhem

| (331) | Co se týká záruky, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal, Komise nechápe, jak by mohla být tato podpora posouzena za slučitelnou podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES. Co se týká čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES Komise konstatuje, že ŘL byly podnikem v obtížích. Jak již Komise uvedla, od 1. ledna 1999 se na podpory loďařskému průmyslu vztahovala ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1540/98. V článku 5 nařízení se stanoví, že podpory na restrukturalizaci „mohou být výjimečně posouzeny za slučitelné se společným trhem, pokud splňují obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. Pokyny platnými v té době pro poskytování záruk byly pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Záruka, pochopitelně, aby mohla být poskytnuta podpora, nemohla splňovat všechny podmínky uvedené v bodě 3.2.2 pokynů. Na příklad, podle podmínky b) „Obnovení životaschopnosti“ je poskytnutí podpory „podmíněno realizací restrukturalizačního plánu, Komisí schváleným pro každý jednotlivý podnik“. Komise konstatuje, že poskytnutí podpory nebylo podmíněno realizací restrukturalizačního plánu. Takže, pokud tento plán nebyl Komisi předložen, nemohl být ani Komisí schválen. Dále se v pokynech uvádí, že „plán musí být Komise předložen se všemi nutnými vysvětleními“. V tomto případě byla předchozí jednání s Komisí obzvláště nutná, neboť Komise již v roce 1997 schválila plán restrukturalizace, kterým se však nepodařilo dosáhnout obnovení životaschopnosti ŘL. Zárukou byla rovněž porušena zásada „jednorázové podpory“ stanovené bodem 3.2.3 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Ve skutečnosti Komise svým rozhodnutím N 401/97 umožnila, podle směrnice Rady 90/684/EHS, poskytnutí investiční podpory, svým způsobem představující podpory na restrukturalizaci (166). Jak bylo uvedeno v posouzení opatření D1, stát poskytl tuto podporu v prosinci 1997 (ale podpora nebyla poukázána). Jak bylo tímto rozhodnutím prokázáno, podnik v době předcházející privatizaci v letech 2001–2002 obdržel také mnoho neoznámených a neslučitelných podpor. Restrukturalizační podpory, schválené rozhodnutím C 10/94, byly sice určeny loděnicím, jenže nebyly splněny podmínky, doprovázejících příslušné schválení. |
| --- | --- |

(331)

Co se týká záruky, kterou banka ETVA poskytla HDW/Ferrostaal, Komise nechápe, jak by mohla být tato podpora posouzena za slučitelnou podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES. Co se týká čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES Komise konstatuje, že ŘL byly podnikem v obtížích. Jak již Komise uvedla, od 1. ledna 1999 se na podpory loďařskému průmyslu vztahovala ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1540/98. V článku 5 nařízení se stanoví, že podpory na restrukturalizaci „mohou být výjimečně posouzeny za slučitelné se společným trhem, pokud splňují obecné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích“. Pokyny platnými v té době pro poskytování záruk byly pokyny pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Záruka, pochopitelně, aby mohla být poskytnuta podpora, nemohla splňovat všechny podmínky uvedené v bodě 3.2.2 pokynů. Na příklad, podle podmínky b) „Obnovení životaschopnosti“ je poskytnutí podpory „podmíněno realizací restrukturalizačního plánu, Komisí schváleným pro každý jednotlivý podnik“. Komise konstatuje, že poskytnutí podpory nebylo podmíněno realizací restrukturalizačního plánu. Takže, pokud tento plán nebyl Komisi předložen, nemohl být ani Komisí schválen. Dále se v pokynech uvádí, že „plán musí být Komise předložen se všemi nutnými vysvětleními“. V tomto případě byla předchozí jednání s Komisí obzvláště nutná, neboť Komise již v roce 1997 schválila plán restrukturalizace, kterým se však nepodařilo dosáhnout obnovení životaschopnosti ŘL. Zárukou byla rovněž porušena zásada „jednorázové podpory“ stanovené bodem 3.2.3 pokynů pro záchranu a restrukturalizaci z roku 1999. Ve skutečnosti Komise svým rozhodnutím N 401/97 umožnila, podle směrnice Rady 90/684/EHS, poskytnutí investiční podpory, svým způsobem představující podpory na restrukturalizaci (166). Jak bylo uvedeno v posouzení opatření D1, stát poskytl tuto podporu v prosinci 1997 (ale podpora nebyla poukázána). Jak bylo tímto rozhodnutím prokázáno, podnik v době předcházející privatizaci v letech 2001–2002 obdržel také mnoho neoznámených a neslučitelných podpor. Restrukturalizační podpory, schválené rozhodnutím C 10/94, byly sice určeny loděnicím, jenže nebyly splněny podmínky, doprovázejících příslušné schválení.

| (332) | Jelikož záruka poskytnutá bankou ETVA ve prospěch HDW/Ferrostaal představuje neslučitelnou podporu ve prospěch ŘL, musí být okamžitě zrušena. |
| --- | --- |

(332)

Jelikož záruka poskytnutá bankou ETVA ve prospěch HDW/Ferrostaal představuje neslučitelnou podporu ve prospěch ŘL, musí být okamžitě zrušena.

4.16.5.4   Zákaz této záruky jako takové (per se)

| (333) | Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o rozšíření řízení, záruka poskytnutá HDW/Ferrostaal není slučitelná se společným trhem i z dalšího důvodu. Komise soudí, že není slučitelná jako taková (per se), neboť negování praktického efektu jakéhokoliv požadavku po ŘL k navrácení podpory neumožňuje aplikaci pravidel o státních podporách. |
| --- | --- |

(333)

Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o rozšíření řízení, záruka poskytnutá HDW/Ferrostaal není slučitelná se společným trhem i z dalšího důvodu. Komise soudí, že není slučitelná jako taková (per se), neboť negování praktického efektu jakéhokoliv požadavku po ŘL k navrácení podpory neumožňuje aplikaci pravidel o státních podporách.

| (334) | TKMS/ΕΝΑΕΧ a ŘL tento názor zpochybňují. Konkrétně poukazují na to, že v případě výplaty odškodnění by toto neplatily ŘL. Ve skutečnosti podpora, poskytnutá bankou ETVA, zabezpečuje HDW/Ferrostaal, a nikoliv ŘL. Takže pokud Komise rozhodne o navrácení podpory, tuto budou muset vrátit ŘL, aby došlo k obnovení původní situace. TKMS/ΕΝΑΕΧ nechápe, z jakého důvodu by její odškodnění (jako nástupce HDW/Ferrostaal) mohlo zvrátit tento přístup. TKMS/ΕΝΑΕΧ ve skutečnosti nemá žádnou povinnost k opětovnému investování odškodnění, které jí bude vyplaceno, do ŘL. |
| --- | --- |

(334)

TKMS/ΕΝΑΕΧ a ŘL tento názor zpochybňují. Konkrétně poukazují na to, že v případě výplaty odškodnění by toto neplatily ŘL. Ve skutečnosti podpora, poskytnutá bankou ETVA, zabezpečuje HDW/Ferrostaal, a nikoliv ŘL. Takže pokud Komise rozhodne o navrácení podpory, tuto budou muset vrátit ŘL, aby došlo k obnovení původní situace. TKMS/ΕΝΑΕΧ nechápe, z jakého důvodu by její odškodnění (jako nástupce HDW/Ferrostaal) mohlo zvrátit tento přístup. TKMS/ΕΝΑΕΧ ve skutečnosti nemá žádnou povinnost k opětovnému investování odškodnění, které jí bude vyplaceno, do ŘL.

| (335) | Komise konstatuje, že 100 % akcií ŘL koupila společnosti HDW/Ferrostaal a nyní jsou ve vlastnictví TKMS/ΕΝΑΕΧ. To znamená, že i když ŘL a její akcionář reprezentují dva různé právnické subjekty, představují jednu hospodářskou jednotku. Díky záruce bude tato hospodářská jednotka odškodněna v plné výši (ze 100 %) za každou pomoc, kterou bude povinna vrátit státu. Komise tedy soudí, že tímto způsobem bude zrušen praktický efekt každého rozhodnutí o navrácení. |
| --- | --- |

(335)

Komise konstatuje, že 100 % akcií ŘL koupila společnosti HDW/Ferrostaal a nyní jsou ve vlastnictví TKMS/ΕΝΑΕΧ. To znamená, že i když ŘL a její akcionář reprezentují dva různé právnické subjekty, představují jednu hospodářskou jednotku. Díky záruce bude tato hospodářská jednotka odškodněna v plné výši (ze 100 %) za každou pomoc, kterou bude povinna vrátit státu. Komise tedy soudí, že tímto způsobem bude zrušen praktický efekt každého rozhodnutí o navrácení.

| (336) | Co se týká absence právního ustanovení o povinnosti TKMS/ΕΝΑΕΧ k opětovnému vkladu každého odškodnění do ŘL, Komise nemůže pochopit, jakým způsobem by toto mohlo vést k vyvrácení předchozího závěru. Komise navíc konstatuje, že pokud neexistuje povinnost, nemůže ani existovat zákaz k provedení takového úkonu. Takže TKMS/ΕΝΑΕΧ by tak mohla inkasované odškodnění vložit do ŘL. Navíc lze snadno dovodit, že pokud TKMS reprezentuje úspěšné soukromé sdružení podniků, jsou její finanční zdroje distribuovány tím nejlepším způsobem mezi jednotlivé právnické subjekty sdružení. Lze tedy snadno předpokládat, že pokud jeden z právnických subjektů je povinen zaplatit pokutu a druhý právnický subjekt získá odškodnění za tuto pokutu, vedení sdružení rozhodne o převedení této částky na prvý z uvedených subjektů, čímž zajistí optimální distribuci zdrojů mezi jednotlivé právnické subjekty sdružení. To tedy znamená, že i když TKMS/ΕΝΑΕΧ nemá povinnost k zpětnému vkladu těchto zdrojů do ŘL, zdá se pravděpodobné, že vedení tak rozhodne. |
| --- | --- |

(336)

Co se týká absence právního ustanovení o povinnosti TKMS/ΕΝΑΕΧ k opětovnému vkladu každého odškodnění do ŘL, Komise nemůže pochopit, jakým způsobem by toto mohlo vést k vyvrácení předchozího závěru. Komise navíc konstatuje, že pokud neexistuje povinnost, nemůže ani existovat zákaz k provedení takového úkonu. Takže TKMS/ΕΝΑΕΧ by tak mohla inkasované odškodnění vložit do ŘL. Navíc lze snadno dovodit, že pokud TKMS reprezentuje úspěšné soukromé sdružení podniků, jsou její finanční zdroje distribuovány tím nejlepším způsobem mezi jednotlivé právnické subjekty sdružení. Lze tedy snadno předpokládat, že pokud jeden z právnických subjektů je povinen zaplatit pokutu a druhý právnický subjekt získá odškodnění za tuto pokutu, vedení sdružení rozhodne o převedení této částky na prvý z uvedených subjektů, čímž zajistí optimální distribuci zdrojů mezi jednotlivé právnické subjekty sdružení. To tedy znamená, že i když TKMS/ΕΝΑΕΧ nemá povinnost k zpětnému vkladu těchto zdrojů do ŘL, zdá se pravděpodobné, že vedení tak rozhodne.

| (337) | Komise dospěla k závěru, že podpora, kterou banka ETVA poskytla ve prospěch HDW/Ferrostaal je jako taková (per se) neslučitelná s pravidly o státních podporách. |
| --- | --- |

(337)

Komise dospěla k závěru, že podpora, kterou banka ETVA poskytla ve prospěch HDW/Ferrostaal je jako taková (per se) neslučitelná s pravidly o státních podporách.

5.   ZÁVĚR

| (338) | Komise zjistila, že z šestnácti opatření, na která se vztahovalo toto úřední řízení, některá nepředstavují státní podporu, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, některá představují slučitelnou podporu, poměrně hodně jich představuje neslučitelnou podporu, kdežto značný počet podpor, v minulosti Komisí schválených, byl aplikován neoprávněně. O neslučitelných podporách, poskytnutých v rozporu s ustanoveními čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, a o podporách, poskytnutých neoprávněným způsobem, Komise rozhodla, že tyto musí být vráceny. |
| --- | --- |

(338)

Komise zjistila, že z šestnácti opatření, na která se vztahovalo toto úřední řízení, některá nepředstavují státní podporu, ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, některá představují slučitelnou podporu, poměrně hodně jich představuje neslučitelnou podporu, kdežto značný počet podpor, v minulosti Komisí schválených, byl aplikován neoprávněně. O neslučitelných podporách, poskytnutých v rozporu s ustanoveními čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, a o podporách, poskytnutých neoprávněným způsobem, Komise rozhodla, že tyto musí být vráceny.

| (339) | Komise se domnívá, že daný problém je navíc komplikován možností omezené účinnosti navrácení těchto podpor, takže budou muset být přijata dodatečná opatření k zamezení tohoto rizika. Této otázce je věnován následující bod. |
| --- | --- |

(339)

Komise se domnívá, že daný problém je navíc komplikován možností omezené účinnosti navrácení těchto podpor, takže budou muset být přijata dodatečná opatření k zamezení tohoto rizika. Této otázce je věnován následující bod.

5.1   Potřeba zajistit, aby navrácení podpor poskytnutých na civilní aktivity ŘL nebylo částečně dotováno vojenskými aktivitami

| (340) | Jak bylo vysvětleno v bodě 3.3, a vztahuje se k příslušným opatřením, Komise akceptovala, že v případě, kdy budou loděnicím poskytnuty státní podpory bez specifikace určení financování konkrétních činností, může být konstatováno, že na vojenské aktivity bylo použito 75 % těchto podpor a na civilní aktivity 25 %. Tento závěr vychází ze skutečnosti, že ŘL nevedly oddělené účetnictví, takže nelze jednoznačně stanovit způsob použití těchto prostředků. |
| --- | --- |

(340)

Jak bylo vysvětleno v bodě 3.3, a vztahuje se k příslušným opatřením, Komise akceptovala, že v případě, kdy budou loděnicím poskytnuty státní podpory bez specifikace určení financování konkrétních činností, může být konstatováno, že na vojenské aktivity bylo použito 75 % těchto podpor a na civilní aktivity 25 %. Tento závěr vychází ze skutečnosti, že ŘL nevedly oddělené účetnictví, takže nelze jednoznačně stanovit způsob použití těchto prostředků.

| (341) | V každém případě, pokud Komise přistoupí na to, že 75 % podíl veškerých vkladů státních prostředků jde na financování vojenských aktivit loděnic, musí být dovozeno, že 75 % podíl finančních prostředků vystupujících z ŘL jde na vrub obranných činností loděnic. To znamená, že 75 centů z každého eura, které budou povinny loděnice vrátit, půjde na vrub obranných činností ŘL. Požadavek na ŘL, aby vrátily podpory, které byly poskytnuty na civilní aktivity loděnic, povede k obnovení původní situace pouze tehdy, pokud Řecko předloží Komisi věrohodné údaje, prokazujících, že předmětné vratky jsou financovány výhradně z části civilních aktivit loděnic. |
| --- | --- |

(341)

V každém případě, pokud Komise přistoupí na to, že 75 % podíl veškerých vkladů státních prostředků jde na financování vojenských aktivit loděnic, musí být dovozeno, že 75 % podíl finančních prostředků vystupujících z ŘL jde na vrub obranných činností loděnic. To znamená, že 75 centů z každého eura, které budou povinny loděnice vrátit, půjde na vrub obranných činností ŘL. Požadavek na ŘL, aby vrátily podpory, které byly poskytnuty na civilní aktivity loděnic, povede k obnovení původní situace pouze tehdy, pokud Řecko předloží Komisi věrohodné údaje, prokazujících, že předmětné vratky jsou financovány výhradně z části civilních aktivit loděnic.

| (342) | Jinými slovy, jelikož převažující činnost ŘL je vojenského charakteru a ŘL nevedou oddělenou účetní evidenci civilních aktivit, existuje reálné nebezpečí, že navrácení podpor, poskytnutých na civilní aktivity, bude financováno převážně z prostředků, které by jinak byly použity k financování vojenských aktivit. Navrácení podpor, které by jinak mělo v plné výši zatížit civilní aktivity loděnic, půjde v převážné míře k tíži vojenských aktivit. Jelikož stát opakovaně poskytl širokou podporu a financování vojenským aktivitám ŘL (167), lze použití prostředků – které by jinak byly použity k financování vojenských aktivit – pro civilní aktivity, považovat za rovnocenné s převodem státních podpor na civilní aktivity loděnic. To znamená, že část finanční podpory vojenských aktivit poskytnuté státem bude ve skutečnosti použita k podpoře civilních aktivit ŘL (takže na tuto část nelze aplikovat znění článku 296 Smlouvy o ES. Tyto prostředky skutečně nemohou být považovány za nutné k podpoře vojenských aktivit, když nejsou použity k tomuto účelu). Nedojde tudíž k obnovení původního stavu před odkoupením civilních aktivit, a nadále budou poskytovány další, neslučitelné podpory na civilní aktivity ŘL. |
| --- | --- |

(342)

Jinými slovy, jelikož převažující činnost ŘL je vojenského charakteru a ŘL nevedou oddělenou účetní evidenci civilních aktivit, existuje reálné nebezpečí, že navrácení podpor, poskytnutých na civilní aktivity, bude financováno převážně z prostředků, které by jinak byly použity k financování vojenských aktivit. Navrácení podpor, které by jinak mělo v plné výši zatížit civilní aktivity loděnic, půjde v převážné míře k tíži vojenských aktivit. Jelikož stát opakovaně poskytl širokou podporu a financování vojenským aktivitám ŘL (167), lze použití prostředků – které by jinak byly použity k financování vojenských aktivit – pro civilní aktivity, považovat za rovnocenné s převodem státních podpor na civilní aktivity loděnic. To znamená, že část finanční podpory vojenských aktivit poskytnuté státem bude ve skutečnosti použita k podpoře civilních aktivit ŘL (takže na tuto část nelze aplikovat znění článku 296 Smlouvy o ES. Tyto prostředky skutečně nemohou být považovány za nutné k podpoře vojenských aktivit, když nejsou použity k tomuto účelu). Nedojde tudíž k obnovení původního stavu před odkoupením civilních aktivit, a nadále budou poskytovány další, neslučitelné podpory na civilní aktivity ŘL.

| (343) | K obnovení stavu, který by existoval bez poskytnutí státních podpor, a k zamezení poskytování dalších podpor na obchodní činnost, musí Řecko zajistit navrácení podpor výhradně z části obchodních činností loděnic (168). |
| --- | --- |

(343)

K obnovení stavu, který by existoval bez poskytnutí státních podpor, a k zamezení poskytování dalších podpor na obchodní činnost, musí Řecko zajistit navrácení podpor výhradně z části obchodních činností loděnic (168).

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Podpora na investiční náklady, vynaložené ŘL před 31. prosincem 2001 v rámci investičního programu, popsaného v rozhodnutí Komise ze dne 15. července 1997 ve věci N 401/97 (toto opatření bylo v preambuli tohoto rozhodnutí označeno jako opatření D1), spadá do oblasti působnosti rozhodnutí Komise ze dne 15. července 1997.

Podpora na další investiční náklady vynaložené ŘL – a obzvláště investiční náklady, vynaložené po 31. prosinci 2001 – nespadá do oblasti působnosti rozhodnutí ze dne 15. července 1997 a není slučitelná se společným trhem.

Článek 2

Záruka, kterou Řecko svým rozhodnutím ze dne 8. prosince 1999 poskytlo ŘL ke krytí úvěru ve výši 4,67 miliardy GRD (13,72 milionu EUR), poskytnutého bankou ETVA společnosti ŘL (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření D2), představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem.

Pokud platnost záruky trvá v době vydání tohoto rozhodnutí, musí být státní záruka s okamžitou platností zrušena. Dále musí být vrácena podpora za dobu od úplného splacení zaručeného úvěru poskytnutého ŘL do doby ukončení platnosti záruky.

Výše podpory, určené k vrácení za poskytnutou záruku, odpovídá rozdílu mezi referenční úrokovou sazbou platnou pro Řecko navýšenou o 600 bazických bodů a celkovou výší zaručeného úvěru (úroky plus poplatek za záruku, které ŘL zaplatily).

Článek 3

Úvěr ve výši 1,56 miliardy GRD (4,58 milionu EUR) poskytnutý v červenci 1999 bankou ETVA společnosti ŘL a splacený v roce 2004 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření D3) představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem.

Výše podpory určené k navrácení za poskytnutou záruku za dobu, kdy ŘL měly k dispozici úvěr v plné výši, do doby jeho úplného splacení, odpovídá rozdílu mezi výší referenční úrokové sazby platné pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů a úrokové sazby, za kterou byl úvěr poskytnut.

Článek 4

Dvouletý úvěr ve výši 13,75 milionu EUR podle smlouvy ze dne 31. května 2002, uzavřené mezi bankou ETVA a ŘL, a který ŘL nebyl poukázán (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření D4), nepředstavuje podporu.

Článek 5

Podpora ve výši 54 miliardy GRD (160 milionů EUR) schválená rozhodnutím Komise ze dne 15. června 1997 ve věci státní podpory C 10/94 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E7) byla poskytnuta neoprávněně a musí být vrácena.

Článek 6

Podpora ve výši 29,5 milionu EUR schválená rozhodnutím Komise ze dne 5. června 2002 ve věci N 513/01 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E8) byla poskytnuta neoprávněna a musí být vrácena.

Článek 7

Na 75 % podíl vkladu do kapitálu ŘL ve výši 8,72 miliardy GRD (25,6 milionu EUR), ke kterému v letech 1996 a 1997 přistoupila banka ETVA (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E9), se vztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES. Zbývající 25 % podíl představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, ale slučitelnou se společným trhem.

Článek 8

Vklad banky ETVA ve výši 800 milionů GRD (2,3 milionu EUR) do kapitálu ŘL, ke kterému došlo 20. května 1998 (navýšení kapitálu, jakož i následující dvě navýšení, označených v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E10), nepředstavuje podporu.

Dvě navýšení kapitálu ŘL ve výši 321 milionů GRD (0,9 milionu EUR) a 397 milionů GRD (1,2 milionu EUR), jež provedla banka ETVA ze dne 24. června 1999 a ze dne 22. května 2000, představují podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, která není slučitelná se společným trhem. Tato podpora musí být vrácena.

Článek 9

Protizáruky, které stát poskytl bance ETVA ke krytí záruk poskytnutých bankou ETVA v rámci smluv uzavřených mezi ŘL a Řeckými drahami (OSE) a Tramvajovou Linkou Atény Pireus (ISAP), (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E12b), představují podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem.

Výše podpory, vztažené k protizárukám ke smlouvám se společností ISAP, odpovídá rozdílu mezi ročním poplatkem 480 bazických bodů (tj. 4,8 %) a poplatkem skutečně ŘL zaplaceným (tj. poplatek za záruky zaplacený bance ETVA a poplatek za záruky zaplacený státu). Tato podpora musí být vrácena za dobu do ukončení platnosti státních protizáruk.

Pokud státní protizáruky ke smlouvám se společností OSE dosud platí, musí být s okamžitou platností zrušeny. Dále musí být vrácena podpora za dobu od zahájení platnosti protizáruk. Výše záruky, která musí být vrácena, odpovídá rozdílu mezi ročním poplatkem 680 bazických bodů (tj. 6,8 %) a poplatkem skutečně ŘL zaplaceným (tj. poplatek za záruky zaplacený bance ETVA a poplatek za záruky zaplacený státu).

Článek 10

Plnění smluv, uzavřených mezi ŘL na jedné straně a společností OSE a společností ISAP na straně druhé, včetně změny smluvních podmínek, na které společnost OSE v letech 2002–2003 přistoupila (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jak opatření E12c), nepředstavuje podporu.

Článek 11

Úvěr ve výši 16,9 miliardy GRD (49,7 milionu EUR) poskytnutý dne 29. října 1999 bankou ETVA společnosti ŘL a splacený v roce 2004 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E12a), představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem.

Výše podpory určené k vrácení za období do června 2001 odpovídá rozdílu mezi výší referenční úrokové sazby platné pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů a úroků, které ŘL skutečně zaplatily bance ETVA.

Výše podpory k navrácení, za následující období do splacení úvěru, odpovídá rozdílu mezi výší referenční úrokové sazby platné pro Řecko navýšené o 400 bazických bodů a úroků, které ŘL skutečně zaplatily bance ETVA.

Článek 12

Záruka ve výši 3,26 milionu EUR a 3,38 milionu EUR, které banka ETVA poskytla dne 4. března 1999 a následně 17. června 1999, které byly zrušeny v roce 2002 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E13b), představují podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem.

Výše podpory určené k navrácení za období do zrušení záruk odpovídá rozdílu mezi ročním poplatkem 480 bazických bodů (tj. 4,8 %) a poplatkem skutečně ŘL zaplaceným.

Článek 13

Na 75 % podíl záruk poskytnutých státem dne 8. prosince 1999 k zaručení úvěru ve výši 10 miliard GRD (29,3 milionu EUR), který banka ETVA poskytla ŘL (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E14), se vztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES.

Na zbývající 25 % podíl státní záruky nelze uplatnit ustanovení článku 296 Smlouvy o ES a tato část představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Částka ve výši 750 milionů GRD (2,20 milionu EUR) z této podpory byla do 31. března 2002 slučitelná se společným trhem. Po tomto datu byla slučitelná se společným trhem pouze částka ve výši 1,32 milionu EUR. Zbývající část podpory není slučitelná.

Pokud státní záruka dosud platí, musí být její část ve výši neslučitelné podpory (tj. 25 % dosud platné záruky minus 1,32 milionu EUR slučitelné částky) s okamžitou platností zrušena.

Za období od poskytnutí zaručeného úvěru společnosti ŘL do doby ukončení platnosti neslučitelné části státní záruky musí být navíc vrácena podpora, jejíž výše odpovídá rozdílu mezi výší referenční úrokové sazby platné pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů a celkové výše zaručeného úvěru (úroky plus poplatek, který ŘL skutečně zaplatily).

Výše této podpory je počítána s ohledem na část státní podpory představující neslučitelnou podporu.

Článek 14

Na 75 % podíl úvěrů ve výší 1,99 miliardy GRD (5,9 milionu EUR), 10 milionů USD a 5 milionů USD, které banka ETVA poskytla ŘL dne 25. července 1997, dne 15. října 1997 a dne 27. ledna 1998 (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E16), se vztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES.

Zbývající 25 % podíl předmětných úvěrů představuje podporu.

Výše podpory zahrnuté v prvním úvěru poskytnutém v drachmách odpovídá rozdílu mezi výší referenční úrokové sazby platné pro Řecko navýšené o 400 bazických bodů a úrokem, který ŘL skutečně zaplatily. Výše podpory zahrnuté v druhém a třetím úvěru poskytnuté v USD, odpovídá rozdílu mezi úrokovou sazbou LIBOR dolarových transakcí navýšenou o 475 bazických bodů a úrokem, který ŘL skutečně zaplatily.

Ve všech třech případech byla podpora poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a je neslučitelná se společným trhem.

Výše uvedené podpory tak musí být vráceny.

Článek 15

Podíl 25 % z částky 81,3 milionu EUR a částky 40 milionu EUR, které představují hrubý odhad výše záloh, jež v letech 2000 a 2001 poskytlo řecké válečné námořnictvo ŘL v míře převyšující náklady ŘL na zhotovení odpovídající části příslušných smluv (opatření označené v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E17), představuje podporu poskytnutou po dobu jednoho roku.

Tato podpora byla poskytnuta v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a je neslučitelná se společným trhem. Výše podpory určené k navrácení odpovídá výši referenční sazby platné pro Řecko navýšené o 600 bazických bodů, počítáno po dobu jednoho roku.

Článek 16

Záruka poskytnutá bankou ETVA na odškodění HDW/Ferrostaal, kterým by byla HDW/Ferrostaal odškodněna bankou ETVA za každou státní podporu, kterou by byly ŘL povinny vrátit (opatření nazvané v preambuli tohoto rozhodnutí jako opatření E18c), představuje podporu poskytnutou v rozporu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES a neslučitelnou se společným trhem. Navíc je tato podpora sama o sobě neslučitelná se společným trhem, a musí tak být s okamžitou platností zrušena.

Článek 17

Vzhledem k tomu, že z výhod vyplývajících z podpor určených k navrácení podle článků 2, 3, 5, 6, 8, 9 a článků 11 až 15 těžily pouze civilní aktivity ŘL, musí být podpora vrácena z části civilních činností ŘL. V této souvislosti musí Řecko předložit podrobné a prokazatelné údaje – včetně ověření nezávislým auditorem společnosti – o tom, že navrácení bylo financováno výhradně z částí civilních aktivit ŘL.

Článek 18

1.   Řecko si od ŘL vyžádá zpět podporu určenou k navrácení podle článků 2, 3, 5, 6, 8, 9 a článků 11 až 15.

2.   Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro ŘL uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.

3.   Výše úroků bude vypočtena na základě složeného úrokování podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (169).

4.   Navrácení podpory musí být okamžité a skutečné.

5.   Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.

Článek 19

1.   Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:

| a) | celkovou částku (jistinu a úroky z vymáhané podpory), kterou má příjemce vrátit; |
| --- | --- |

a)

celkovou částku (jistinu a úroky z vymáhané podpory), kterou má příjemce vrátit;

| b) | podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí; |
| --- | --- |

b)

podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí;

| c) | doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit. |
| --- | --- |

c)

doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.

2.   Řecko informuje Komisi o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud není podpora zcela navrácena. Na žádost Komise neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, kterou příjemce již vrátil.

Článek 20

Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.

V Bruselu dne 2. července 2008.

Za Komisi

Neelie KROES

členka Komise

---

(1)  Zahájení řízení bylo zveřejněno v Úř. věst. C 202, 10.8.2004, s. 3. Rozšíření řízení bylo zveřejněno v Úř. věst. C 236, 30.9.2006, s. 40.

1

(2)  Úř. věst. C 47, 12.2.1998, s. 3. Dne 1. srpna 1997 bylo rozhodnutí zasláno Řecku (dopis SG(97)D 6556).

2

(3)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1.

3

(4)  Úř. věst. C 202, 10.8.2004, s. 3.

4

(5)  Viz poznámka pod čarou 1.

5

(6)  Viz poznámka pod čarou 1.

6

(7)  Viz poznámka pod čarou 1.

7

(8)  Skutečně se zde připomíná, že připomínky zúčastněných stran musí být postoupeny Řecku k odpovědi. Řecko má na odpověď lhůtu jednoho měsíce. V případech rozsáhlých připomínek může Řecko požádat o prodloužení lhůty k odpovědi. Pokud některá tvrzení nejsou dostatečně odůvodněna, mohou útvary Komise požádat o jejich doplnění. Útvary Komise jsou dále oprávněny předložit Řecku podrobné otázky k věcem nově dotčeným připomínkami zúčastněných stran.

8

(9)  Tento dopis obsahuje 65 stran a 290 stran příloh, dopis ze dne 24. dubna obsahuje 35 a 900 stran příloh a dopis ze dne 2. června obsahuje 63 stran a 1 750 stran příloh.

9

(10)  Zdrojem většiny zde uvedených informací je dokument: „Hellenic Shipyards S.A. – Confidential Information Memorandum – Alpha Finance/Commercial Bank of Greece/KPMG/Elias SP. Paraskevas“ z března roku 2001, který byl dán k dispozici potenciálním kupcům. Kopii zmíněné zprávy postoupily TKMS/ΕΝΑΕΧ svým dopisem ze dne 21. června 2007.

10

(11)  Úř. věst. L 380, 31.12.1990, s. 27. Zvláštní ustanovení týkající se Řecka je uvedeno v článku 10.

11

(12)  Úř. věst. C 88, 30.3.1993, s. 6.

12

(13)  Úř. věst. C 138, 20.5.1994, s. 2.

13

(14)  PV(95) 1258, 26.7.1995, SEK(95) 1322/2, 24.7.1995.

14

(15)  Úř. věst. C 68, 6.3.1996, s. 4.

15

(16)  Úř. věst. C 80, 13.3.1997, s. 8.

16

(17)  Úř. věst. L 148, 6.6.1997, s. 1.

17

(18)  Úř. věst. C 306, 8.10.1997, s. 5.

18

(19)  Komise povolila spojení rozhodnutím M.2772 ze dne 25. dubna 2002 (Úř. věst. C 143, 15.6.2002, s. 7).

19

(20)  Komise povolila spojení rozhodnutím M.3596 ze dne 10. prosince 2004 (Úř. věst. C 103, 29.4.2006, s. 30).

20

(21)  Komise povolila spojení rozhodnutím M.3932 ze dne 10. listopadu 2005 (Úř. věst. C 287, 18.11.2005, s. 5).

21

(22)  Úř. věst. C 186, 6.8.2002, s. 5.

22

(23)  Úř. věst. L 75, 22.3.2005, s. 44.

23

(24)  Řecké orgány svým dopisem ze dne 20. října 2004 potvrdily toto posouzení.

24

(25)  Oddíl 2.1 dopisu ze dne 20. října 2004.

25

(26)  Při hodnocení vlastních zdrojů společnosti je vlastní kapitál významnější než akciový kapitál. Vlastní kapitál odráží zisky a ztráty minulých let, které odpovídajícím způsobem ovlivňují výši vlastních zdrojů společnosti.

26

(27)  Rozpočtový rok 2003 trval do 1.1.2003 od 30.9.2003.

27

(28)  Úř. věst. C 273, 9.9.1997, s. 3.

28

(29)  Komise poznamenává, že ŘL se neúspěšně pokoušely získat tržní úvěr s nízkou úrokovou sazbou. To plyne ze zápisů představenstva společnosti ŘL ze dne 1. prosince 1998 a 27. prosince 1999, jejichž kopie TKMS/ΕΝΑΕΧ postoupily svým dopisem ze dne 21. června 2007. Snaha o získání tržního úvěru neunikla tisku („Řecké loděnice se snaží získat první euroúvěr“ („Hellenic Shipyards set first euromarket loan“) Reuters News, 19.3.1999).

29

(30)  Díky státem odepsaným dluhům byly ŘL v podstatě bez závazků, takže náklady z úroků (tj. úroky placené bankám za poskytnuté úvěry) byly v letech 1997 a 1998 na velmi nízké úrovni (podstatně se zvýšily v dalších letech). Pokud by se výše nákladů z úroků v letech 1997 a 1998 pohybovala na běžné úrovni, společnost by vykázala méně uspokojivý hospodářský výsledek a s největší pravděpodobností by v roce 1998 nevykázala zisk.

30

(31)  Další předpoklad restrukturalizačního programu spočíval po roce 1998 v podstatném zvýšení obchodní činnosti v oboru rekonstrukce lodí. Tohoto cíle se ŘL nepodařilo dosáhnout.

31

(32)  Jde o historicky první kontrakt se soukromou osobou v období zhruba dvou desetiletí.

32

(33)  Od prvního roku byly v účtech ŘL zohledňovány předpokládané ztráty z realizace předmětného kontraktu. V následujících letech se výše předpokládané ztráty každoročně navyšovala. Dále je zřejmé, že tento odhad byl nedostatečný, jak plyne z odvolání se TKMS/ΕΝΑΕΧ v této věci k prodejci ŘL. K důvodům uzavření takového neziskového kontraktu Komise poznamenává, že představenstvo společnosti akceptovalo tento kontrakt za účelem pokrytí části fixních nákladů loděnice (kniha loďařských zakázek v té době byla prázdná) a následně snížení očekávané ztráty loděnice.

33

(34)  O tomto kontraktu se zmiňuje tisk. Viz např. článek „Řecké loděnice získávají stěžejní zakázku na ponorky“ („Hellenic lands crucial submarine contract“), Lloyd’s List International, 30.7.1999.

34

(35)  Podle zprávy Deloitte Financial Advisory Services (dále jen „první zpráva Deloitte“), s. 5–12, na kterou se ŘL odvolávají k doložení svých připomínek k rozhodnutí o rozšíření řízení, výroba ponorek neměla být zahájena dříve než v roce 2003.

35

(36)  Podle článků uveřejněných v tisku představenstvo ŘL již v říjnu roku 1998 informovalo akcionáře o očekávaných problémech (viz článek citovaný v poznámce 38). Podle zápisu představenstva ŘL ze dne 1. prosince 1998 se v roce 1999 očekávala ztráta. Představenstvo ŘL počátkem prosince roku 1999 očekávalo, že loděnice vykáže v letech 1999 a 2000 ztrátu ve výši 10 miliard GRD (29 milionů EUR) („Představitel Řeckých loděnic očekává v roce 2001 zisk“ („Hellenic boss expects profit in 2001“, Lloyd’s List, 6.12.1999). Možnost vykázání tak velké ztráty za rok 1999 byla již v listopadu roku 1999 zmíněna v tisku („Odvolání expertní skupiny Brown & Root z Řeckých loděnic“ („Brown & Root team ousted from Hellenic“), Lloyd’s List, 19.11.1999).

36

(37)  Ledaže by stát poskytl dodatečnou (neoprávněnou) podporu k posílení civilních aktivit loděnice a další významnou podporu vojenským aktivitám.

37

(38)  Loděnicím hrozilo nebezpečí, že od řeckých orgánů neobdrží slíbenou investiční podporu, neboť podmínkou bylo dokončení programu do 31. prosince 1999. Podle řecké právní úpravy může být tato lhůta prodloužena, pokud je k tomuto datu realizováno alespoň 50 % nákladů.

38

(39)  V dokumentu „Řecké loděnice – Memorandum s důvěrnými informacemi - Alpha Finance/Obchodní banka Řecka/KPMG/Elias Sp. Paraskevas“ („Hellenic Shipyards S.A. - Confidential Information Memorandum – Alpha Finance/Commercial Bank of Greece/KPMG/Elias SP. Paraskevas“) z března roku 2001, který byl dán k dispozici případným kupcům (kopie dokumentu byla předložena TKMS/ΕΝΑΕΧ v dopise ze dne 21. června 2007), je uvedeno: „Přesto jsou hospodářské výsledky společnosti za rok 1999 záporné. Brown & Root trvala na restrukturalizaci skladby zaměstnanců. Tyto změny nebyly akcionáři (ETVA a zaměstnanci) akceptovány a smlouva s Brown & Root byla rozvázána.“ (strana 15). Články v tisku jsou přímější: „Představenstvo údajně již v říjnu minulého roku informovalo akcionáře společnosti Řecké loděnice, že běžný rok bude špatný, pokud nepřistoupí ke změně skladby zaměstnanců, kteří jsou spolu se státní bankou spoluvlastníky loděnice. Protože po mnoha letech byly vyčleněny prostředky na modernizaci Řeckých loděnic, nové řízení o to více zdůrazňuje daný problém nadbytečných zaměstnanců, jenže akcionáři dosud zamítli všechny návrhy, alespoň na zrušení 250 administrativních míst. Současně s tím vedení společnosti požádalo o pružnější formy výkonu zaměstnání v loděnici. Prozatím nejvýznamnějším výsledkem je střet s předáky odborových organizací, kteří prosadili odvolání osmičlenného vedení, v čele s panem Grovesem, které bylo vysláno britskou společností Brown & Root.“

39

(40)  68. bod odůvodnění rozhodnutí Komise ze dne 16. června 2004 k opatřením přijatým Španělskem vůči Siderúrgica Añón SA (Úř. věst. L 311, 26.11.2005, s. 22); 42. bod odůvodnění rozhodnutí Komise ze dne 11. prosince 2002 ke státní podpoře, kterou Španělsko poskytlo Sniace SA (Úř. věst. L 108, 30.4.2003, s. 35).

40

(41)  Viz poznámka pod čarou 34.

41

(42)  Strany 5–19 zprávy.

42

(43)  Viz poznámka pod čarou 28.

43

(44)  Komise popisuje řadu chyb uvedených v kapitole 5.0 první zprávy Deloitte „Důvěryhodnost Řeckých loděnic“ („Credit Worthiness of Hellenic Shipyards S.A.“).

44

Za prvé, v souvislosti s dokumentem „Realizace investičního plánu (stávající stav a vývoj)“ („Implementation of the Investment Plan (Status and Evolution“) Deloitte v první zprávě ze dne 30. června 1999 na straně 4-5 uvádí, že „vyčerpaný úvěr překročil 50 % celkové výše investičních nákladů“. Ve skutečnosti výše poskytnutých prostředků k 30. červnu 1999 odpovídala 18 % celkové výše investičního plánu. Z toho vyplývá pomalé tempo jeho realizace. „Stávající stav a vývoj“ byl tím pádem v tabulce na straně 5-2 „negativním“ faktorem investice.

Za druhé, ve vztahu ke kritériím „Disponibilní zdroje k poskytnutí záruk“ („Availability of property that could be encumbered“) (strana 5-5 a 5-6) Komise konstatuje, že tyto údaje nebyly vzaty v úvahu při stanovení, zda by soukromá banka poskytla úvěr nebo záruky, které poskytly ETVA a stát. Ve skutečnosti úvěr a záruky nebyly kryty skutečnými hodnotami. Při hodnocení, zda úvěr nebo záruky poskytnuté státem jsou podporou, musí být vzato v úvahu, zda by taková směna byla akceptována soukromým investorem. Komise není povinna hodnotit, zda by ŘL uzavřením jiné dohody poskytující věřiteli více práv byla s to dosáhnout na úvěr a záruky. I v případě postačující výše vlastních zdrojů, které by mohly být zastaveny, Komise dovozuje, že stávající vlastní zdroje byly již v roce 1998 zatíženy zárukami ve výši 199 milionů EUR a v roce 2003 ve výši 51 milionů EUR. Takže případný věřitel by mohl získat záruky pouze vůči omezené části majetku. Kromě toho fixní kapitál ŘL byl nesnadno zpeněžitelný. Plyne to z druhé zprávy Deloitte Financial Advisory Services ze dne 18. června 2007, strana 8-8 a 8-9 (dále jen „druhá zpráva Deloitte“), kterou přiložila společnost TKMS/ΕΝΑΕΧ ke svému dopisu Komisi ze dne 21. června 2007. Komise dovozuje, že „disponibilita majetkové podstaty vhodné k poskytnutí záruk“ nemá co dělat při posuzování opatření a dále i pokud ano, případný věřitel by tuto skutečnost nehodnotil tak pozitivně, jak se uvádí v první zprávě Deloitte.

Za třetí, „dispozice konstrukcemi zabudovanými do polotovarů vhodných k poskytnutí záruk“ („Availability of construction relating to work in progress that could be encumbered“) (strana 5-7) neposkytuje věřitelům v případě, kdy by ŘL nebyly schopny dostát svým závazkům, a v případě ukončení činnosti ŘL plnou ochranu. Tržní cena polotovaru je ve skutečnosti mnohem nižší než hodnota kapitálu půjčeného společnosti na jeho zhotovení, a to ve srovnání se smluvní cenou. To se prokázalo v případě dvou trajektů objednaných Strintzis Lines prodaných za nízkou cenu a pouze (tj. nikoliv dříve) dva roky po zrušení loďařského kontraktu. Postoupení pohledávek ŘL věřitelské bance rovněž neposkytuje plnou ochranu, neboť v případě, kdy loděnice ukončí svou činnost, kupující neobdrží předmět své objednávky a není povinen uhradit kupní cenu. To však znamená, že v případě, kdy by to bylo zapotřebí, by záruka neměla opodstatnění. Takže postoupení smluvních pohledávek by v případě konkursu ŘL neumožnilo věřitelské bance vrácení větší části vložených prostředků (viz např. poznámka pod čarou 128 a 131 tohoto rozhodnutí). Stejně tak by případný věřitel nehodnotil tyto podklady tak pozitivně, jak jsou hodnoceny v první zprávě Deloitte.

Za čtvrté, „ukazatel souhrnu bankovních úvěrů vůči akciovému kapitálu a závazkům v prodlení“, „závazné objednávku (kniha objednávek ŘL)“, „vývoj příjmů“ a „vývoj zisku“ („Total bank loans to shareholder’s Equity ratio & debt obligations outstanding at the time“, „Signed Client Contracts (HS’s orderbook)“, „Evolution of revenue generation“ and „Evolution of profitability“), Komise odkazuje na připomínky uvedené výše v tomto rozhodnutí. Komise mimo jiné připomíná, že již během posledního čtvrtletí roku 1998 se dala v roce 1999 očekávat ztráta ŘL. Během následujících měsíců se ukázalo, že výše ztráty bude výrazná a ztráty se daly očekávat i v roce 2000 s tím, že jejich celková výše by se přiblížila výši vlastního kapitálu ŘL. Závěrem Komise dovozuje, že první zpráva Deloitte nevzala v úvahu, že negativní výsledky hospodaření let 1999 a 2000 byly evidentními již před začátkem obou těchto roků.

Za páté a poslední, jak již bylo uvedeno, každý případný věřitel by události vedoucí k odvolání vedení považoval za negativní faktor. Z toho důvodu uvedení této skutečnosti „jako nepředvídatelné“ na straně 5-2 Komise nemůže akceptovat.

(45)  Tato úvaha je dále rozvinuta v následující části (oddíl 3.2), kde Komise rozebírá kategorizaci úkonů ETVA náležejících státu. Jejím jediným posláním v té době mělo být, aby se chovala jako rozvojová banka. V poznámce 63 odpovědi řeckých orgánů na rozhodnutí o rozšíření řízení se uvádí: „Banka ETVA byla jedinou rozvojovou bankou v Řecku a k posouzení rozvojové činnosti zde neexistuje možnost jejího porovnání s jinými úvěrovými institucemi.“

45

(46)  Viz poznámka pod čarou 52.

46

(47)  V období po 30. červnu 1999 činí Komisi potíže pochopit, jakou „cenu“ měly akcie ŘL a dále jaké „ceny“ hodlala dosáhnout banka ETVA. Hospodářská situace byla natolik špatná, že je nesnadné pochopit, jakou cenu ve skutečnosti akcie mohly mít.

47

(48)  ESD C-482/99, Francie proti Komisi („Stardust“), Sb. rozh. 2002, s. I-4397, bod 52.

48

(49)  Dopis ze dne 5. října 2006, odstavec 156.

49

(50)  Dopis ze dne 5. října 2006, odstavec 156.

50

(51)  Smlouva o převodu akcií byla podepsána dne 18. prosince 2001, změněna byla dne 20. března 2002 a k témuž datu byl uzavřen prodej.

51

(52)  Řada článků v tisku se zmiňuje o zásahu vlády do citovaného rozhodnutí. Viz např. „Lhůta řecké loděnici/Vláda se rozhoduje o koupi Řeckých loděnic“ („Deadline for Greek shipyard/Government to decide on purchase of Hellenic Shipyards“), Financial Times, 19.4.1985, „Podle G. Arsenise, ministra národního hospodářství a námořnictva Řecka, je na vládu vyvíjen nátlak, aby koupila Řecké loděnice kvůli stavu řeckého průmyslu“ („According to the Greek minister of national economy and shipping, Mr G Arsenis, the government is under pressure to buy the Hellenic Shipyards because of the structure of Greek industry“), Lloyd’s List International, 29.6.1985, „Vláda koupí problémové Řecké loděnice“ („Government to buy ailing Greek shipyard“), Financial Times, 17.7.1985, „A. Drosogiannis, ministr národní obrany Řecka, oznámil, že veškeré nové zakázky válečného loďstva budou zadávany Řeckým loděnicím“ („Mr A Drossoyannnis, the Greek Minister for National Defence, has announced that all future naval newbuilding orders will be placed with Hellenic Shipyards“), Lloyd’s List International, 26.7.1985, „Nezaměstnaní z loděnic pochodují Aténami“ („Jobless shipyard workers march in Athens“), The Wall Street Journal, 12.7.1985.

52

(53)  Řecko svým dopisem ze dne 25. listopadu 1986 zaevidovaným pod číslem Ν 230/86 oznámilo Komisi, že ETVA navýší kapitál ŘL o částku 58,3 milionů USD. Komise svým dopisem ze dne 20. března 1987 (ref. č. SG (87) D/3738) informovala Řecko, že navýšení kapitálu provedené bankou ETVA bylo posouzeno jako státní podpora, přesto však je slučitelné se společným trhem.

53

(54)  Hlava Ε (články 12–15) zákona číslo 2367/1995.

54

(55)  Například článek 13 zákona číslo 2367/1995 pojednává o snížení počtu zaměstnanců společnosti o 600 osob a jsou zde podrobně uvedeny příslušné motivační pobídky. Dále pak článek 14 téhož zákona pojednává o odepsání 99 % dluhů společnosti ŘL vykázaných k tomuto období.

55

(56)  V souladu s výše uvedeným začal stát ŘL bezprostředně po jejich koupi poskytovat vysoké podpory.

56

(57)  Jak bylo výše uvedeno, ŘL neměly po 30. červnu 1999 přístup k bankám. S ohledem na to, že ŘL nemohly získat kapitálový úvěr na trhu a nacházely se v kritické situaci, pak pokud by banka ETVA odmítla ŘL poskytnout úvěr nebo by požadovala vysoký úrok, vedlo by to ke zhoršení situace ŘL (mohlo by to vyvolat jejich bankrot), což by bylo pro stát nepřijatelné. Banka ETVA tudíž v důsledku státního vlivu neměla jinou možnost, než ŘL požadované úvěry poskytnout.

57

(58)  Oznámení Komise podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy o ES určené členským státům a zúčastněným stranám o podpoře, kterou hodlá Řecko poskytnout Řeckým loděnicím, a. s. (Úř. věst. C 80, 13.3.1997, s. 8).

58

(59)  ESD C-482/99, Francie proti Komisi („Stardust“), Sb. rozh. 2002, s. I-4397, bod 56.

59

(60)  Dopis řeckých orgánů ze dne 18. září 2002 (Komisí zaevidován dne 23. září 2003 pod číslem A/36895) odeslaný v rámci případu CP 101/02.

60

(61)  ESD C-482/99, Francie proti Komisi („Stardust“), Sb. rozh. 2002, s. I-4397, bod 56.

61

(62)  Dopis řeckých orgánů ze dne 20. listopadu 2003 odeslaný v rámci případu CP 101/2002.

62

(63)  Dodatečně byla poskytnuta další krytí nad rámec stávající účasti ETVA v ŘL, takže celková účast ETVA v ŘL byla významná. Důkaz o významnosti této účasti plyne z výroční zprávy ETVA za rok 2000, kde se uvádí ztráta ETVA v důsledku účasti banky na činnosti ŘL (s. 42–43).

63

(64)  Dopis Řecka ze dne 15. června 2006 (číslo řízení o vrácení: CR 40/02).

64

(65)  Komise ve svém rozhodnutí C 10/94 nezkoumá odpis dluhů plynoucích „ze zhotovení vojenských plavidel“, neboť se jedná o aktivity, „na které nelze uplatnit rámec platnosti Smlouvy o ES“. Stejně tak Komise ve svém rozhodnutí Ν 513/01 nehodnotí 75% podíl státní podpory ve výši 118 milionů EUR, neboť se jedná o vojenské loďařské aktivity.

65

(66)  Připomíná se, že ŘL v hodnoceném období nevedly oddělené účetnictví své vojenské a civilní činnosti. Dané opatření tak může být posuzování jako financování konkrétní činnosti pouze tehdy, je-li v usnesení o jeho poskytnutí explicitně uvedena financovaná činnost.

66

(67)  Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.

67

(68)  Ve stejném roce ani nebyl Komisí odpis dluhů za vojenské aktivity posuzován podle pravidel o státních podporách.

68

(69)  Toto jasně plyne z formulace rozhodnutí C 10/94.

69

(70)  Stejná informace byla poskytnuta zájemcům v rámci privatizace v roce 2001, jak je uvedeno v „Akviziční zprávě“ („Due Diligence“) ze dne 19. června 2001 vyhotovené společností Arthur Andersen pro HDW a Ferrostaal, s. 23 (Příloha C zprávy předložené TKMS a ΕΝΑΕΧ v dopisu ze dne 21. června 2007).

70

(71)  Komise připomíná, že privatizace v letech 2001–2002 – a o to méně pozastavení investičního programu během tohoto procesu – nevyžadovala.

71

(72)  Část 1.3.b dopisu ze dne 20. října 2004.

72

(73)  Částka v EUR přiznaná řeckými orgány.

73

(74)  Informace uvedené v bodě 1.3 a v přílohách 4, 5 a 6 dopisu Řecka ze dne 20. října 2004.

74

(75)  Úř. věst. C 71, 11.3.2000, s. 14.

75

(76)  Viz poznámka pod čarou 14 v dopise Řecka ze dne 20. října 2004.

76

(77)  V bodě 2.1.2 oznámení o zárukách se uvádí, že „i když stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se úřesto jednat o státní podporu podle čl. 87 odst. 1. Podpora je poskytnuta v okamžiku, kdy je dána záruka, nikoliv v okamžiku, kdy je záruka použita, nebo v okamžiku, kdy dojde k placení podle podmínek záruky. Zda záruka představuje státní podporu, či nikoli, a jestliže ano, jak je ona státní podpora vysoká, musí být stanoveno v okamžiku poskytnutí záruky“.

77

(78)  Například jako konkurent ŘL je na straně 10 dokumentu s názvem „Hellenic Shipyards S.A. – Confidential Information Memorandum – Alpha Finance/Commercial Bank of Greece/KPMG/Elias SP. Paraskevas“ z března 2001 poskytnutého zájemcům o koupi uvedena společnost „Portugal shipyards“. Kopii téhož dokumentu předložila společnost TKMS/GNS ve svém dopise ze dne 21. března 2007.

78

Komise dále uvádí, že pod titulkem „Zeměpisné vymezení trhu“ v rozhodnutí ve věci spojení podniků č. COMP/M.2772 – HDW/FERROSTAAL/ŘECKÉ LODĚNICE se uvádí: „zúčastněné strany tvrdí, že trh pro výrobu, opravy a přestavbu všech typů obchodních plavidel je ze zeměpisného hlediska celosvětový, neboť cena námořní přepravy je relativně nízká a nejsou zde podstatné obchodní překážky“.

(79)  Komise dále uvádí, že předchozí rozhodnutí Komise a Rady o státní podpoře poskytnuté ŘL vycházela z existence narušení hospodářské soutěže a ovlivňování obchodu. Tato rozhodnutí nikdy nebyla zpochybněna. Při posuzování opatření realizovaných v téže době tak není nutné provádět obsáhlé prokazování, nakolik jsou tato dvě kritéria naplněna.

79

(80)  Úř. věst. L 202, 18.7.1998, s. 1.

80

(81)  Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.

81

(82)  Řecko předložilo tyto informace v bodě 1.3.a a v příloze 4 svého dopisu ze dne 20. října 2004.

82

(83)  Pokud by loděnice ukončily svou činnost, příslušné kontrolní orgány by mohly rozhodnout o neprovedení kontroly realizace investičního plánu, takže by nebyla splněna podmínka k poukázání první splátky.

83

(84)  V bodě 1.2.2 pod názvem „První kontrola příslušných orgánů“ svého dopisu ze dne 20. října 2004 řecké orgány vysvětlují, že ministerstvo národního hospodářství bylo v prodlení se sestavením kontrolní zprávy, v důsledku čehož byl zmeškán termín 31. prosince 1999 stanovený řeckým schvalovacím rozhodnutím. Před vlastním poukázáním podpory po tomto termínu muselo být řeckými orgány odsouhlaseno prodloužení termínu realizace investičního plánu. Vydání rozhodnutí o prodloužení investičního plánu zase vyžadovalo prodloužení působnosti expertní komise, což se nepodařilo zajistit kvůli legislativním změnám.

84

(85)  Úř. věst. C 368, 23.12.1994, s. 12.

85

(86)  Rozdíl mezi oběma úrokovými sazbami musí být vynásoben jistinou dlužného (tj. dosud neuhrazeného) úvěru v průběhu dotčeného roku.

86

(87)  Rovněž v oznámení o zárukách se uvádí, že podpora je poskytnuta v době poskytnutí záruky, a nikoliv později (viz poznámka pod čarou 7676).

87

(88)  Ve skutečnosti cena úvěru závisí na současné hodnotě budoucích hotovostních toků vztažených k současné ceně s použitím úrokové sazby zohledňující rizikovost úvěru. Pokud je úroková sazba sjednaná v úvěrové smlouvě nižší než tento úrok, okamžitě dojde ke snížení kupní ceny pod jmenovitou cenu úvěru.

88

(89)  Pokud by nový vlastník banky ETVA po privatizaci rozhodl o prodloužení původní lhůty splatnosti úvěru, který by nebyl krytý řeckým státem, nejednalo by se v době po původním termínu splatnosti o podporu, neboť by se zde, podle této úvahy, nepodílely státní zdroje.

89

(90)  Řecko předložilo tyto informace v bodě 1.3 a v příloze 6 svého dopisu ze dne 20. října 2004.

90

(91)  Viz poznámka pod čarou 83.

91

(92)  Naskýtá se otázka, proč banka ETVA dne 31. května 2002 podepsala úvěrovou smlouvu, když nebyla ochotna ŘL poukázat odpovídající částku. Komise konstatuje, že datum podpisu smlouvy odpovídá datu dokončení prodeje ŘL. Lze tedy důvodně předpokládat, že nabyvatelé ŘL vyvinuli na banku ETVA nátlak, aby ŘL poskytla vyšší financování pod pohrůžkou, že v opačném případě nebude prodej dokončen. Tak či onak banka ETVA pravděpodobně přistoupila k podpisu příslušné smlouvy po zahrnutí ustanovení, která jí poskytovala možnost odmítnout poukázat úvěr, pokud by o něj ŘL požádaly. Podle dále uvedeného posouzení opatření E18c se podle bodu 8.2.2. smlouvy ze dne 20. března 2002 lze domnívat, že banka Pireus měla být řeckému státu nápomocna při dokončení prodeje ŘL. Na základě toho pravděpodobně řecký stát vyvinul nátlak na banku ETVA, aby podepsala úvěrovou smlouvu a přispěla tak k dokončení prodeje ŘL.

92

(93)  ŘL předložily připomínky k rozhodnutí o rozšíření řízení svým dopisem ze dne 30. října 2006. V odstavci 4 svého dopisu uvádí: „Jelikož ŘL v úzké spolupráci s řeckým státem Komisi předložily společnou odpověď, společnost nepovažuje za nutné opětovně předkládat informace jednou předložené řeckým státem ani předkládat tytéž informace, s jejichž obsahem se plně ztotožňuje, ale s ohledem na komplexnost odpovědi a pomoc Komisi předkládá stručný přehled podaných připomínek doplněný o nové poznatky získané v době od podání připomínek Řecka k datu této odpovědi a o nové argumenty.“ Z důvodů zamezení opakování stejných argumentů v tomto rozhodnutí jsou připomínky ŘL a Řecka k rozhodnutí o rozšíření řízení uvedeny společně.

93

(94)  Podle směrnice Rady 90/684/EHS se podpora na restrukturalizaci (kapitola III) členila na investiční podporu (článek 6), podporu na uzavření podniků (článek 7), podporu na výzkum a vývoj (článek 8) a provozní podporu zaměřenou na restrukturalizaci (články 9 a 10).

94

(95)  Dopis řeckých orgánů ze dne 15. února 2008, odstavec 26.

95

(96)  Dopis řeckých orgánů ze dne 19. března 2007. Opakuje se v dopise ze dne 29. června 2007, odstavce 62 a 63.

96

(97)  Podrobnosti o této účasti budou podány v rozboru opatření E10.

97

(98)  Dopis řeckých orgánů ze dne 31. března 2003, úryvek odpovědi k otázce č. 5.

98

(99)  Dopis řeckých orgánů ze dne 29. června 2007, úryvky odstavců 49, 50 a 51.

99

(100)  Komise nemohla ignorovat – a také neignorovala – skutečnost, že cílem zaměstnanců je například zachování pracovních míst, a proto se snaží těchto cílů dosáhnout, když už se podílejí na řízení podniku, který jim patří. Právě proto díky vysoké kupní ceně se významným cílem zaměstnanců stalo udržení a zvýšení ceny jejich akcií.

100

(101)  Připomíná se, že povinnost zaměstnanců k úhradě kupní ceny formou srážek z mezd a příplatků nebyla zakotvena pouze v dohodě ze září 1995, ale také v paragrafu 12 zákona č. 2367/1995.

101

(102)  Připomíná se, že banka ETVA mohla podle dohody ze září 1995 přistoupit k vymáhání na základě zástavy akcií, pokud by zaměstnanci nesplatili kupní cenu.

102

(103)  Připomíná se, že povinnost zaměstnanců uhradit kupní cenu formou srážek z mezd a příplatků nebyla zakotvena pouze v dohodě ze září 1995, ale také v paragrafu 12 zákona č. 2367/1995.

103

(104)  V dohodě ze září 1995 se jednoznačně uvádí, že zaměstnanci byli současně povinni poukazovat kupní cenu a vlastní vklad na zvýšení kapitálu. Tato dvojí platba tedy nebyla neočekávaná. Představuje zásadní ustanovení dohody z roku 1995. Řecko bylo povinno ujasnit, zda byla základní ustanovení dohody uskutečnitelná před předložením této privatizace Komisi. Pokud by se zásadní ustanovení dohody předložené Řeckem Komisi, ukázala nesplnitelnými, muselo by se dospět k závěru, že rozhodnutí C 10/94 vycházelo ze zavádějících informací, které Řecko předložilo, a rozhodnutí by muselo být odvoláno.

104

(105)  Odstavec 59 a odstavec 60 dopisu řeckých orgánů ze dne 29. června 2007.

105

(106)  Řecko ve svém dopise ze dne 5. října 2006 v odstavci 191 uvádí: „Od 31.12.1998 až do prodeje akcií ŘL Konsorciu HDW/FS (11.10.2001), byla zaměstnancům-akcionářům krácena část mezd ve prospěch ETVA k úhradě kupní ceny za 49 % akcií“. Podobné prohlášení učinila banka ETVA v odstavcích 35 a 36 svého dopisu ze dne 31. října 2006. Před rozhodnutím o rozšíření řízení učinily řecké orgány obdobná prohlášení v 8. kapitole svého dopisu ze dne 26. května 2005. Navíc Řecko v celé řadě svých dopisů konstatovalo, že zaměstnanci vlastnili 49 % akcií. Řecko tak zanechalo dojem, že dohoda ze září roku 1995 byla naplněna. Teprve po zahájení řízení Komise zjistila, že Řecko nedodrželo svůj vlastní zákon (tj. zákon číslo 2367/1995), neboť sice převedlo vlastnictví 49 % akcií ŘL na zaměstnance, ale neuplatnilo zbývající část dohody, konkrétně požadavek, aby oni splatili kupní cenu. Naopak, řecké orgány svým dopisem ze dne 31. března 2003 vyvolaly dojem, že zaměstnanci (nebo jejich část) dosud nezaplatili předpokládanou roční splátku (nebo její část).

106

(107)  Dopis Komise ze dne 27. dubna 2007 určený Řecku (otázka č. 3) a dopis Komise ze dne 23. srpna 2007 určený ŘL.

107

(108)  Dopis Komise ze dne 27. dubna 2007 určený Řecku (otázka č. 4) a dopis Komise ze dne 23. srpna 2007 určený ŘL. Poslední dopis byl dne 13. listopadu 2007 odeslán Řecku k připomínkám, čímž mu byla poskytnuta druhá možnost k předložení připomínek.

108

(109)  Bod 2.3.c a bod 2.4 Dopisu Řecka ze dne 29. června 2007, dopis ŘL ze dne 9. října 2007 a dopisy Řecka ze dne 14. prosince 2007 a 15. února 2008.

109

(110)  Co se týká opravy lodi ΚΕΥΜΑR během prvních tří měsíců roku 2003 Řecko tvrdí, že kvůli rozsahu a komplikovanosti oprav v daném případě, ve srovnání s ostatními případy, je logické, že podíl člověkohodin činil 25 % a nikoliv 20 %.

110

(111)  Odstavec 144 dopisu Řecka ze dne 5. října 2006.

111

(112)  Údaje podléhající obchodnímu tajemství.

112

(113)  Dopis Komise ze dne 27. dubna 2004 (otázka 2.2), na který Řecko odpovědělo svým dopisem ze dne 29. června 2007.

113

(114)  S největší pravděpodobností toto číslo ukazuje, na kolik přijde ŘL cena hodiny práce zaměstnanců v její prospěch v daném obchodním roce. Počet hodin práce realizovaných zaměstnancem představuje pouze počet hodin, za které je zaměstnanec placen ŘL. Toto číslo je ovlivňováno mnoha faktory, obzvláště strukturou a produktivitou loděnice. Navíc, dodavatelé jsou pod stálým vzájemným konkurenčním tlakem. Musí být konkurenceschopní a pružně reagovat. Jejich fixní náklady jsou omezené (tj. počet stálých zaměstnanců) a musí udržet jejich nízkou cenu. Loděnice využívají subdodavatelů právě proto, že takto mají nižší náklady než v případě zaměstnání vlastních zaměstnanců.

114

(115)  Poradce konstatuje:

115

| | „Počet člověkohodin subdodavatelů může být stanoven z ceny při použití průměrné ceny člověkohodiny srovnatelné mezi subdodavateli téhož odvětví jednoho státu. |
| --- | --- |

„Počet člověkohodin subdodavatelů může být stanoven z ceny při použití průměrné ceny člověkohodiny srovnatelné mezi subdodavateli téhož odvětví jednoho státu.

| | Podle zprávy vydané Evropskou Institucí pro zlepšení podmínek životaschopnosti a práce pod názvem ‚Mzdový vývoj v roce 2006‘, dosahovala nejnižší hrubá mzda částky 625,97 EUR v Řecku a 1 254,28 EUR ve Francii. |
| --- | --- |

Podle zprávy vydané Evropskou Institucí pro zlepšení podmínek životaschopnosti a práce pod názvem ‚Mzdový vývoj v roce 2006‘, dosahovala nejnižší hrubá mzda částky 625,97 EUR v Řecku a 1 254,28 EUR ve Francii.

| | Průměrná tržní cena člověkohodiny práce se ve francouzském loďařském odvětví pohybuje mezi 40 a 50 EUR. Při aplikaci koeficientu 2, odpovídajícímu poměru hrubé mzdy mezi Řeckem a Francií lze očekávat průměrnou tržní ceny člověkohodiny práce v řeckém loďařském odvětví na úrovni mezi 20 a 25 EUR. |
| --- | --- |

Průměrná tržní cena člověkohodiny práce se ve francouzském loďařském odvětví pohybuje mezi 40 a 50 EUR. Při aplikaci koeficientu 2, odpovídajícímu poměru hrubé mzdy mezi Řeckem a Francií lze očekávat průměrnou tržní ceny člověkohodiny práce v řeckém loďařském odvětví na úrovni mezi 20 a 25 EUR.

| | Podle provedeného průzkumu se začátkem roku 2007 tato cena pohybovala mezi 30 a 36 EUR. Jedná se o cenu fakturovanou za každou přímou člověkohodinu, včetně dalších režijních nákladů: režijní člověkohodiny, hodiny správní činnosti, obecných a fixních nákladů. |
| --- | --- |

Podle provedeného průzkumu se začátkem roku 2007 tato cena pohybovala mezi 30 a 36 EUR. Jedná se o cenu fakturovanou za každou přímou člověkohodinu, včetně dalších režijních nákladů: režijní člověkohodiny, hodiny správní činnosti, obecných a fixních nákladů.

| | Jelikož se nám v obou zemích nepodařila prokázat relace vztahu průměrné mzdy v loďařském odvětví k nejnižší mzdě, upřednostnili jsme při výpočtech klasické porovnání ceny člověkohodiny v rozpětí mezi 30 až 36 EUR/hodinu. |
| --- | --- |

Jelikož se nám v obou zemích nepodařila prokázat relace vztahu průměrné mzdy v loďařském odvětví k nejnižší mzdě, upřednostnili jsme při výpočtech klasické porovnání ceny člověkohodiny v rozpětí mezi 30 až 36 EUR/hodinu.

| | Cena člověkohodiny subdodavatelů, uvedená v části 6 připomínek Řeckem předložených Komisi, pak vypadá následovně:







  (v EUR) |
| --- | --- |
| Rok | Přímé | Včetně obchodního zisku (15 %) a nepřímých nákladů (20 %), podle způsobu uvedeného v části 6 připomínek předložených Řeckem |
| 2002 | 25,97 | 40 |
| 2003 | 27,49 | 42,3 |
| 2004 | (...) | (...) |
| 2005 | (...) | (...) |
| 2006 | (...) | (...) |

Cena člověkohodiny subdodavatelů, uvedená v části 6 připomínek Řeckem předložených Komisi, pak vypadá následovně:

(v EUR)

Rok

Přímé

Včetně obchodního zisku (15 %) a nepřímých nákladů (20 %), podle způsobu uvedeného v části 6 připomínek předložených Řeckem

2002

25,97

40

2003

27,49

42,3

2004

(...)

(...)

2005

(...)

(...)

2006

(...)

(...)

| | Při výpočtu počtu člověkohodin subdodavatelů a ceny člověkohodiny mezi 30 a 36 ΕUR v roce 2006 a v letech předchozích, při uplatnění ukazatele cenového vývoje podle Eurostat, dostáváme tyto hodnoty:










  UKAZATEL: Im-Ici-tot | 2002 | 2003
  (9 měsíců) | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ukazatel ΕΕ-27 | 108,9 | 112,8 | 116,5 | 119,7 | 121,6 |
| Ukazatel Řecka | 113,5 | 116,6 | 127,0 | 127,7 | 133,9 |
| Celková cena zaměstnanců subdodavatelů | 3 804 891 | 16 471 323 | (...) | (...) | (...) |
| Poradcův výpočet |
| Cena člověkohodiny (min. hodnota) | 25,4 | 26,1 | 28,5 | 28,6 | 30 |
| Přímé člověkohodiny subdodavatelů (max. hodnota) | 149 598 | 630 388 | (...) | (...) | (...) |
| Poradcův výpočet |
| Cena člověkohodiny (max. hodnota) | 30,5 | 31,4 | 34,2 | 34,3 | 36 |
| Přímé člověkohodiny subdodavatelů (min. hodnota) | 124 665 | 525 324 | (...) | (...) | (...) |
| Údaje ŘL |
| Cena člověkohodiny | 25,97 | 27,49 | (...) | (...) | (...) |
| Cena člověkohodiny + nepřímé + zisk | 40,0 | 44,5 | (...) | (...) | (...) |
| Přímé člověkohodiny subdodavatelů | 95 232 | 370 142 | (...) | (...) | (...)“ |

Při výpočtu počtu člověkohodin subdodavatelů a ceny člověkohodiny mezi 30 a 36 ΕUR v roce 2006 a v letech předchozích, při uplatnění ukazatele cenového vývoje podle Eurostat, dostáváme tyto hodnoty:

UKAZATEL: Im-Ici-tot

2002

2003

(9 měsíců)

2004

2005

2006

Ukazatel ΕΕ-27

108,9

112,8

116,5

119,7

121,6

Ukazatel Řecka

113,5

116,6

127,0

127,7

133,9

Celková cena zaměstnanců subdodavatelů

3 804 891

16 471 323

(...)

(...)

(...)

Poradcův výpočet

Cena člověkohodiny (min. hodnota)

25,4

26,1

28,5

28,6

30

Přímé člověkohodiny subdodavatelů (max. hodnota)

149 598

630 388

(...)

(...)

(...)

Poradcův výpočet

Cena člověkohodiny (max. hodnota)

30,5

31,4

34,2

34,3

36

Přímé člověkohodiny subdodavatelů (min. hodnota)

124 665

525 324

(...)

(...)

(...)

Údaje ŘL

Cena člověkohodiny

25,97

27,49

(...)

(...)

(...)

Cena člověkohodiny + nepřímé + zisk

40,0

44,5

(...)

(...)

(...)

Přímé člověkohodiny subdodavatelů

95 232

370 142

(...)

(...)

(...)“

(116)  Dopis Komise ze dne 27. dubna 2004 (otázka 2.2.d) na který Řecko reagovalo svým dopisem ze dne 29. června 2007.

116

(117)  Věc Alitalia proti Komisi, Sb. rozh. 2000, s. II-3871, body 82 a 84.

117

Alitalia proti Komisi

(118)  Konkrétně banka ETVA nemůže jednak neplnit část dohody ze září 1995, týkající se splacení kupní ceny (tj. nepožadovat splácení ročních splátek), a jednak tvrdit, že stejnou dohodou byla povinna podílet se na navyšování kapitálu. Právě proto, že banka ETVA a řecké orgány byly rozhodnuty uvedeným způsobem nedodržet zásadní ustanovení dohody, nelze se právoplatně a cíleně odvolávat na jiná ustanovení téže dohody k doložení svých tvrzení, že banka ETVA byla smluvně vázána k provedení některých úkonů (tj. podílet se na navyšování kapitálu).

118

(119)  Zaměstnanci ŘL se podíleli na navýšení kapitálu. Přesto bylo jejich postavení odlišné od postavení banky ETVA. Konkrétně již tím, že bance ETVA nepoukázali kupní cenu, porušili dohodu ze září 1995. Navíc bylo jejich postavení jiné, než postavení banky ETVA či jiného soukromého investora. Více se zajímali o zachování svých pracovních míst, což pro ně bylo motivem k investování do ŘL, i pokud by očekávaný ekonomický prospěch z této investice nepostačoval k přesvědčení soukromého investora k investování do takového podniku.

119

(120)  Řecko předložilo kopii téhož zákona v příloze č. 10 svého dopisu ze dne 5. října 2006.

120

(121)  Z podkladů předložených řeckými orgány a ŘL není vůbec jasné (včetně první zprávy Deloitte), nakolik byl roční poplatek stanoven na 0,4 % a byl vyplácen čtvrtletně, nebo byl stanoven na 0,4 % čtvrtletně. Přestože tato okolnost je v rámci řízení o vrácení rozhodující, nemá vliv na závěr, přijatý tímto rozhodnutím.

121

(122)  Předmětný výčet je uveden na straně 3–11 a 3–12 zprávy, jako součást analýzy úvěru ve výší 10 miliard GRD, na který byla podle zákona číslo 2322/1995 poskytnuta státní záruka (opatření E14 tohoto rozhodnutí).

122

(123)  Komise v minulosti schválila některé režimy záruk poskytnutých odvětví loďařského průmyslu bez státní podpory těmto členským státům: Německu (Úř. věst. C 62, 11.3.2004, s. 3), Nizozemí (Úř. věst. C 228, 17.9.2005, s. 10), Francii (Úř. věst. C 259, 27.10.2006, s. 14) a Finsku (Úř. věst. C 152, 6.7.2007, s. 6). Poslední dva případy se výslovně týkají záruk na zálohy.

123

(124)  Jelikož banka ETVA v době, kdy poskytla záruky na zálohy, patřila ze 100 % státu, pak poplatek za záruky, který ŘL zaplatily bance ETVA, byl vlastně příjmem státu.

124

(125)  Úpravy byly následující:

125

| | Programová smlouva 33a – SD 33a (dodávka 20 HA/A): výše smluvních pokut byla vypočtena k 31.12.2002 a zapracována do znění úprav jako fixní položka. Bylo dohodnuto splácení této částky v 10 splátkách s tím, že první splátka bude uhrazena s dodávkou prvního vozidla, zbývajících devět splátek bude uhrazeno vždy s dodávkou každého ze zbývajících 9 elektrických vozidel. Bylo dohodnuto pozastavení načítání smluvních pokut k 1.1.2003 za podmínky, že konsorcium (Siemens AG, Siemens SA a ŘL) dodají OSE rovnocenný kolejový materiál. Konsorcium danou podmínku splnilo pouze částečně, takže OSE spočítaly výši smluvních pokut za celé období. |
| --- | --- |

Programová smlouva 33a – SD 33a (dodávka 20 HA/A): výše smluvních pokut byla vypočtena k 31.12.2002 a zapracována do znění úprav jako fixní položka. Bylo dohodnuto splácení této částky v 10 splátkách s tím, že první splátka bude uhrazena s dodávkou prvního vozidla, zbývajících devět splátek bude uhrazeno vždy s dodávkou každého ze zbývajících 9 elektrických vozidel. Bylo dohodnuto pozastavení načítání smluvních pokut k 1.1.2003 za podmínky, že konsorcium (Siemens AG, Siemens SA a ŘL) dodají OSE rovnocenný kolejový materiál. Konsorcium danou podmínku splnilo pouze částečně, takže OSE spočítaly výši smluvních pokut za celé období.

| | Programová smlouva 39 – SD 39 (dodávka 24 elektrických lokomotiv): výše smluvních pokut byla vypočtena k 31.12.2002 a zapracována do znění úprav jako fixní položka. Bylo dohodnuto splácení této částky v 10 splátkách s tím, že první splátka bude uhrazena s dodávkou prvního vozidla, zbývajících devět splátek bude uhrazeno vždy s dodávkou každé ze zbývajících 9 elektrických lokomotiv. Byl sjednán časový posun, formou prodloužení dodací lhůty bez smluvní pokuty. V případě PS 39 SD 39 nebyla sjednána dodávka rovnocenného kolejového materiálu, došlo k úpravě harmonogramu dodávek. OSE uplatnily výši smluvních pokut, vzniklých k 31.12.2002, a konsorciem (Siemens AG, Siemens SA a ŘL) byly skutečně v plné výši uhrazeny. |
| --- | --- |

Programová smlouva 39 – SD 39 (dodávka 24 elektrických lokomotiv): výše smluvních pokut byla vypočtena k 31.12.2002 a zapracována do znění úprav jako fixní položka. Bylo dohodnuto splácení této částky v 10 splátkách s tím, že první splátka bude uhrazena s dodávkou prvního vozidla, zbývajících devět splátek bude uhrazeno vždy s dodávkou každé ze zbývajících 9 elektrických lokomotiv. Byl sjednán časový posun, formou prodloužení dodací lhůty bez smluvní pokuty. V případě PS 39 SD 39 nebyla sjednána dodávka rovnocenného kolejového materiálu, došlo k úpravě harmonogramu dodávek. OSE uplatnily výši smluvních pokut, vzniklých k 31.12.2002, a konsorciem (Siemens AG, Siemens SA a ŘL) byly skutečně v plné výši uhrazeny.

| | Programová smlouva 35 – SD 35 (dodávka 29 železničních vagonů – rail bus): nebyla sjednána žádná lhůta bez smluvní pokuty, takže OSE částky smluvní pokuty uplatnily a vyinkasovaly. Za dobu prodlení úhrady smluvní pokuty byly započteny a uplatněny úroky z prodlení. |
| --- | --- |

Programová smlouva 35 – SD 35 (dodávka 29 železničních vagonů – rail bus): nebyla sjednána žádná lhůta bez smluvní pokuty, takže OSE částky smluvní pokuty uplatnily a vyinkasovaly. Za dobu prodlení úhrady smluvní pokuty byly započteny a uplatněny úroky z prodlení.

(126)  K datu dopisu řeckých orgánů ze dne 5. října 2006 byla již uhrazena částka 9 932 511,99 EUR, k úhradě zbývalo 826 556 EUR.

126

(127)  Na konsorciu, se kterým byla podepsána konkrétní programová smlouva, se podílely ŘL, Siemens AG a ABB Daimler-Benz Transportation (po 1.5.2001 přejmenované na Bombardier Transportation). Na celkově vyplacené částce v rámci této smlouvy připadl na ŘL podíl 22,06 % a na 77,94 % na ostatní společnosti.

127

(128)  Předmětná smlouva dále obsahovala ujednání o zhotovení a instalaci systému automatické ochrany a identifikace soupravy pro 50 souprav. Harmonogramem byl jako termín dokončení prací stanoven leden roku 2004. Představenstvo společnosti svým usnesením číslo 578/4/4-9-2002 rozhodlo o prodloužení termínu dokončení dodávek do 19.5.2004, neboť zpoždění nebylo zaviněno konsorciem. Práce bylo ukončeny k 4.6.2004. Podle odstavce 14 programové smlouvy se smluvní pokuta začínala počítat po uplynutí 40 dnů od sjednaného termínu pro předání, a pouze v případě způsobení prodlení vinou dodavatele. V podstatě nebyl důvod k uplatnění smluvní pokuty ani úroků z titulu tohoto zpoždění.

128

(129)  Z podkladů předložených řeckými orgány a ŘL (včetně první zprávy Deloitte) vůbec není zřejmé, v jaké měně, GRD nebo EUR, byl původně úvěr sjednán. V odpovědi Řecka k rozhodnutí o zahájení řízení jsou uváděny pouze částky v EUR a stanoveny úroky podle čtvrtletní úrokové sazby Euribor. V první zprávě Deloitte je naopak uváděn úvěr ve výši 16,92 miliardy GRD a úroky odvozované od sazby Libor. Tato okolnost může být vyjasněna v řízení o vrácení.

129

(130)  TKMS a GNSH ve svém dopise ze dne 21. června 2007 předložily druhou zprávu Deloitte. Příloha C této zprávy má titul „Due diligence Řecké Loděnice, a. s. – ‚Kopie k uveřejnění‘, závěr sepsaný společností Arthur Andersen ze dne 19. června 2001.“ Na straně 7 zprávy jsou rozebírány pohledávky ŘL s konstatováním k obchodním závazkům společnosti Strintzis Line: „mohou být zinkasovány pouze po předání lodí v roce 2000“. Tato okolnost potvrzuje, že s výhradou dílčích záloh, které tak či onak nebyly poukázány, a tudíž nešly zinkasovat, zbývající část kupní ceny nebyla disponibilní před předáním lodí.

130

(131)  Řecké orgány ve svých dopisech ze dne 21. října 2004 a 17. prosince 2004 k případu CP 71/2002 potvrzují, že ŘL požádaly ke zhotovení dvou lodí o poskytnutí provozní podpory ve výši 9 %, a tato podpora byla příslušným ministerstvem schválena. Řecké orgány však tvrdí, že tato podpora nebyla poskytnuta, neboť ŘL se nepodařilo lodě dokončit. Příslušná schvalovací rozhodnutí tak byla odvolána. Opatření 13c rozhodnutí o rozšíření řízení se týká právě této otázky.

131

(132)  Viz poznámka pod čarou 127.

132

(133)  Co se týká možností výběru příjmů během plnění dohody (tj. před dodáním), Komise opět odkazuje na listinné podklady zmíněné v poznámce pod čarou 128 tohoto rozhodnutí, kde se uvádí, že k 31. prosinci 2000 činila výše obchodních pohledávek za OSE pouze 0,5 milionu EUR. Dále se na stejném místě uvádí: „Tyto pohledávky budou započteny vůči poukázaným zálohám.“ Z toho však plyne, že v daném čase nebyl k dispozici žádná platba ze strany OSE.

133

(134)  Původní výše byla stanovena na 25 bazických bodů a od 1. dubna 2000 byla zvýšena na 125 bazických bodů. Komise své stanovisko opírá o první zprávu Deloitte.

134

(135)  Následující článek v tisku poukazuje na to, že opravárenská činnost loděnice neutrpěla vážné škody: „Contracts – Hellenic declares business a. s. usual after Athens earthquake“ („Smlouvy – ŘL prohlašují, že po zemětřesení v Aténách řádně pokračují ve své činnosti“), Lloyd’s List International, 14. září 1999.

135

(136)  Jedná se o dopis, kterým řecké orgány předložily připomínky z rozhodnutí o zahájení řízení.

136

(137)  Tato částka byla uvedena v dopise Řecka ze dne 29. ledna 2007.

137

(138)  19. května 1999 byla úvěrová linka změněna z USD na EUR.

138

(139)  K možnosti zinkasování finančních částek před vlastním dodáním materiálu Komise odkazuje na listinné podklady uvedené v poznámce pod čarou 129, ale také v poznámce pod čarou 124. Předmětná zpráva o auditu se zabývá časovým obdobím po splacení posuzovaných úvěrů. Přes to všechno má smysl si jednoznačně vyjasnit, že před vlastním dodáním zboží nelze v podstatě požadovat úhradu skoro žádné částky. Výše uvedená předmětná zpráva o auditu ostatně prokazuje, že k 31. prosinci 2000 nebyla k dispozici prakticky žádná splatná pohledávka za společností Strintzis, řeckým válečným námořnictvem, OSE a ISAP.

139

(140)  Viz oznámení Komise o metodice stanovení referenční úrokové sazby a předběžných úhradách (Úř. věst. C 273, 9.9.1997, s. 3).

140

(141)  Konkrétní rozvaha byla uvedena v listinných podkladech předložených TKMS a GNSH, a je popsána v poznámce pod čarou 128 tohoto rozhodnutí.

141

(142)  V případě ponorek, a podmínek Řeckem nastolených, měla být první ponorka kompletně zhotovena v německém Kielu, kdežto další dvě měly být smontovány v zařízeních ŘL (viz 44. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí). V Německu by s největší pravděpodobností byla výroba všech tří ponorek lacinější. Kromě toho by bylo mnohem správnější ŘL nezahrnout do konsorcia, neboť byly podnikem v obtížích a bez zkušeností v oboru stavby ponorek.

142

(143)  V daném časovém okamžiku by předmětný kapitál byl zapotřebí ke krytí nákladů zmíněných smluv obranného charakteru. Jenže v té době by stejný kapitál nebyl k dispozici k financování jiných činností ŘL. Jinými slovy, v daném časovém okamžiku byla část výhody poskytnutá státem již bezpředmětná. Zbývající část výhody spočívá v disponování příslušným kapitálem během předchozích čtvrtletí loděnicemi zdarma, ačkoliv nebyly s to si jej zajistit formou bankovního úvěru.

143

(144)  Strana 30 jejich dopisu ze dne 30. října 2006.

144

(145)  Např. v rozhodnutí C 10/94 ze dne 15. července 1997 byl uveden značně vysoký odpis dluhů souvisejících s vojenskými aktivitami, který však nebyl posuzován podle pravidel o státních podporách; náklady na přerušení činnosti, souvisejícími s vojenskými aktivitami byly rovněž uvedeny v rozhodnutí N 513/01, rovněž tak nebyly posuzovány podle pravidel o státních podporách a totéž se v rozhodnutí o rozšíření řízení týká mnoha opatření.

145

(146)  Například ve výzvě k podání závazných nabídek k odkoupení akcií společnosti Řecké Loděnice, a. s., ze dne 2. července 2001, se uvádí: „Připomíná se, že případné udělení peněžní pokuty, v souvislosti s případným porušením právních předpisů Společenství o státních podporách, nebude k tíži osobě, která podala nejvyšší nabídku. Toto bude zajištěno ještě před vlastním dokončením převodu akcií.“

146

(147)  V zápisech z jednání ze dne 14. září 2001 podepsaných zúčastěnými stranami, se uvádí: „Bylo dohodnuto, že souhlas Komise bude podmínkou nutnou k završení dohody po jejím podpisu. Alternativně, v případě prodlení Komise s vydáním příslušného rozhodnutí [...], nebo pokud bude neuspokojující, banka ETVA převezme povinnost k poskytnutí záruky ve prospěch HDW-Ferrostaal v plné výši za otázky v prodlení Komise ve věci odchozích nebo stávajících státních podpor, které byly poskytnuty ŘL.“

147

(148)  Například v dopise ze dne 6. prosince 2001, který Alpha Finance, poradenská společnost státu a banky ETVA, adresovala společnosti HDW, a kopii společnosti Ferrostaal, se uvádí: „Obdrželi jsme pokyny z Ministerstva pro rozvoj a banky ETVA, abychom Vám v příloze poskytli formulaci, kterou navrhuje banka ETVA pro [...] znění záruky, kterou banka ETVA poskytne HDW/Ferrostaal v případě, kdy nebude dodržena doložka 1.2.3 smlouvy.“ V korespondenci, odeslané HDW faxem Alpha Finance ve dnech 23. ledna 2002, 31. ledna 2002 a 8. března 2002 jsou uvedeny její připomínky k přesnému znění záruky.

148

(149)  Banka Pireus předložila nespočet článků otištěných v tisku v období od října roku 2001 do března roku 2002, z nichž vyplývá, že stát přímo zasahoval do procesu privatizace ŘL.

149

(150)  V dopise ze dne 23. května 2005 se uvádí:

150

„Prodej ŘL se uskutečnil v rámci procesu odstátnění (zákon číslo 2001/1990). Tomu předcházel, před vlastním úvodním sepsáním smlouvy o smlouvě budoucí ze dne 11.10.2001 a následně smlouvě o prodeji ze dne 31.5.2002, proces vyhlášení soutěže, s uvedením všech podstatných skutečností převodu, včetně předání podrobného auditu (datovaného z dubna roku 2001), až podání nabídek. Během všech těchto fází, kdy měli všichni zainteresovaní (mezi nimi i žalobce) přístup ke všem údajům, byla sjednána podmínka záruky.

Jedná se tedy, ostatně jak je zdůrazněno v dopise ze dne 17.12.2004, o podmínku nejen řádnou a běžnou v obchodním styku, ale o podmínku již zkraje jednání zahrnutou do privatizace loděnice, navíc se jedná o klíčovou (sine qua non) podmínku, bez jejíhož zakotvení by nebylo možné dokončit prodej a převod akcií ŘL. Je charakteristické, jak bylo výše uvedeno, že tato podmínka, v různém vyjádření, ale vždy se stejným cílem, tj. logické usnadnění transakce v rámci tržních pravidel, se objevuje již od samého zahájení procesu privatizace v následujících textech:

| | Jmenování poradce |
| --- | --- |

Jmenování poradce

| | Ve výzvě k předložení závazných nabídek |
| --- | --- |

Ve výzvě k předložení závazných nabídek

| | V nabídce kupujícího konsorcia (aniž by byla zahrnuta v prohlášení o odstoupení od uvedených podmínek) |
| --- | --- |

V nabídce kupujícího konsorcia (aniž by byla zahrnuta v prohlášení o odstoupení od uvedených podmínek)

| | V textech o vyjednávání a, konečně, |
| --- | --- |

V textech o vyjednávání a, konečně,

| | V samotném znění kupní smlouvy ze dne 11. října 2001. |
| --- | --- |

V samotném znění kupní smlouvy ze dne 11. října 2001.

Takže garanční závazek, zahrnutý v příloze dohody o záruce ze dne 31.5.2002, byl od samého počátku adresovaný případnému vítězi, a nepředstavuje státní podporu konečné kupující společnosti. Stejná podmínka by platila pro každého vítěze, když byla, podle výše uvedeného, již zahrnuta v procesu odstátnění. Je také evidentní, že pokud došlo k zahájení procesu odstátnění v únoru roku 2001 (tedy v době, kdy většinovým vlastníkem tehdejší prodávající banky ETVA a. s. byl řecký stát), pak stát, z titulu prodávajícího banku ETVA bance Pireus, byl povinen poskytnout, a také poskytl, vlastní prohlášení o záruce ve prospěch kupujícího jeho akcií v bance ETVA, tj. banky Pireus, týkající se prodeje majetkové podstaty, tj. loděnic, neboť jako prodávající byl povinen takové prohlášení učinit. Tato garanční prohlášení, která, jak bylo zdůrazněno, jsou jasně a jednoznačně obsažena ve všech smluvních textech o odstátnění a obzvláště ve smlouvě o smlouvě budoucí ze dne 11.10.2001, konvenují charakteru transakce (prodej konkrétní majetkové podstaty), jsou platná vůči všem případným vítězům a nikomu neposkytují žádnou výhodu. Z výše uvedeného je prokázána skutečná podstata tohoto garančního prohlášení (jako nutné a obvyklé podmínky dle obchodních zvyklostí) a jeho závaznost během celého procesu odstátnění, ale také během pro vlastní kupní smlouvu o převodu akcií ŘL ze dne 11.10.2001, po které následovala kupní smlouva o prodeji akcií banky ETVA ze dne 18.11.2001, která byla uzavřená mezi bankou ETVA a řeckým státem. Podstatné však je, a to s obzvláštním důrazem, že podmínka záruky se objevuje v celém procesu odstátnění a poprvé se neobjevuje teprve až po sepsání dohody. Není tedy, jak chtěl poukázat žalobce, ‚objevem‘ na poslední chvíli s cílem obejít pravidla Společenství o přijatelnosti státní podpory.

Řecký stát, jakožto prodávající své akcie v bance ETVA, a nikoliv jen v rámci smlouvy ze dne 11.10.2001, ale ze zákona byl povinen převést své akcie v bance ETVA na banku Pireus v plném rozsahu bez jakékoliv zátěže a jakéhokoliv závazku. Vzhledem k tomu, že banka Pireus se nepodílela na procesu odstátnění ŘL, musela být ze zákona a podle obchodních zvyklostí zajištěna proti jakémukoliv závazku, vyplývajícímu ze smlouvy o převodu společnosti ŘL, na němž se nepodílela. Toto zajištění jí bylo poskytnuto garančním prohlášením řeckého státu ze dne 18.3.2002. Toto prohlášení je samo o sobě pochopitelné a právně podložené. Řecký stát tak učinil ze smluvní povinnosti, jednaje vůči kupující bance Pireus jako smluvní strana, tedy jako fiscus, a nikoliv jako představitel státní moci.“

Komise připomíná, že v době tohoto dopisu Řecko, komentujíce tvrzení Loděnice Elefsina, že záruka představuje podporu poskytnutou ve prospěch HDW/Ferrostaal, mělo v úmyslu prokázat, že tato záruka nepředstavuje výhodu, selektivně poskytnutou HDW/Ferrostaal, ale byla poskytnuta všem zájemcům o koupi (včetně jí samotné), kteří se účastnili procesu privatizace ŘL. V následujících připomínkách, předložených Komisi, se Řecko, uvědomujíce si možnost, že Komise by mohla považovat tuto záruku za podporu ŘL, pokusilo zpochybnit možnost přisouzení tohoto opatření státu s tvrzením, že záruka byla poskytnuta až v květnu roku 2002, což je v přímém rozporu s tvrzeními, uvedenými v jeho dopise ze dne 23. května 2005.

(151)  Jak bylo uvedeno v 59. bodu odůvodnění, privatizace byla schválena rozhodnutím Meziresortní Komise pro Odstátnění číslo 14/3-1-2001.

151

(152)  Komise uznává, že formulace a struktura smlouvy ze dne 20. března 2002 je matoucí. Článek 8.2.4. citované smlouvy stanoví, že ve vztahu k podpoře podle článků 3 až 6 zákona číslo 2941/2001 (viz bod (33) tohoto rozhodnutí, kde je zmínka o uvedeném zákoně), je stát povinen uhradit bance Pireus 100 % částky, kterou banka ETVA poukáže na účet HDW/Ferrostaal. Jenže v případě vrácení podpor, na které se nevztahují ustanovení článků 3 až 6 zákona číslo 2941/2001, nelze použít článek 8.2.4 smlouvy ze dne 20. března. Místo něj musí být použit článek 8.2.1. Tímto článek se stanoví povinnost státu uhradit bance Pireus pouze 57,7 % podíl částky, kterou banka ETVA zaplatí HDW/Ferrostaal. Komise však konstatuje, že v článku 8.2.2 smlouvy se uvádí, že, přes prodej většiny akcií státu v bance ETVA bance Pireus, tím, kdo bude řídit průběh prodeje ŘL, je řecký stát – a nikoliv banka Pireus/banka ETVA. Tímto článkem, obzvláště pak bodem 8.2.2. písm. d), se stanoví, že stát přebírá odpovědnost za to, že kupující neutrpí žádnou újmu, která by souvisela s privatizací Řecké Loděnice S ohledem na skutečnost, že, jak plyne z článku 8.2.4 (a rovněž z článku 7.4 smlouvy ze dne 18. prosince 2001), smlouva vychází ze skutečnosti brzkého spojení banky Pireus a banky ETVA, závazek, který stát převzal podle článku 8.2.2, nebude dodržen, pokud by bance Pireus uhradil pouze 57,7 % částky, kteroy by banka ETVA zaplatila HDW/Ferrostaal. To znamená, že ke splnění závazku podle článku 8.2.2 – a konkrétně zajištění, aby banka Pireus prodejem ŘL neutrpěla škodu – musí být mechanismus podle článku 8.2.4 uplatněn na všechny případy vrácení pomoci, a nikoliv pouze na ty, které vyplývají ze zákona číslo 2941/2001.

152

(153)  Ve svém dopise ze dne 28. května 2002 banka Pireus požádala vládu o její vyjádření k formulaci záruky, kterou bude muset banka ETVA poskytnout HDW/Ferrostaal, a požádala o potvrzení, že v případě propadnutí této záruky budou uplatněna ustanovení článku 8.2.4 smlouvy ze dne 20. března 2002. Vláda ve svém dopise ze dne 31. května 2002 poskytla bance ETVA souhlas s poskytnutím citované záruky a ubezpečila ji, že v případě jejího propadnutí bude uplatněno ustanovení článku 8.2.4. To znamená, že pokud, na rozdíl od předchozího závěru, měl být stát povinen zaplatit bance Pireus pouze 57,7 % podíl částky, kterou by banka ETVA zaplatila HDW/Ferrostaal, podle smlouvy ze dne 20. března 2002, bylo toto dopisem vlády ze dne 31. května 2002 změněno, když vláda bezvýhradně prohlásila, že bude uplatněn mechanismus podle článku 8.2.4 smlouvy ze dne 20. března 2002 (tj. odškodnění v 100 % výši).

153

(154)  V odpovědi na konkrétní dotaz Komise v jejím dopise ze dne 12. února 2008 Řecko svým dopisem ze dne 3. března 2008 potvrdilo, že by bylo povinno bance Pireus uhradit celou (tedy 100 % a nikoliv pouze 57,7 %) částku, kterou by banka ETVA zaplatila HDW/Ferrostaal.

154

celou

(155)  S poukazem na posouzení opatření E17, zaměstnanci vlastnili tyto akcie, ale nikdy neuhradili jejich kupní cenu, kterou měli bance ETVA zaplatit.

155

(156)  Viz 33. bod odůvodnění popisu zákona.

156

(157)  Věc C-334/99, Spolková republika Německo proti Komisi, úvaha 133 až 141.

157

Spolková republika Německo proti Komisi

(158)  Komise dále konstatuje, alespoň v míře svých znalostí, že žádný z úvěrů a záruk, na které se vztahují ustanovení článku 296 Smlouvy o ES, nebyl poskytnut podle podmínek uvedených v době 3.1 tohoto rozhodnutí. Takže v tržním prostředí by nebyly akceptovány žádným investorem.

158

(159)  Berouce v úvahu odvrácení rizika od ekonomických subjektů, byl by prodej ŘL přijatelnější, než její likvidace, pokud by statisticky pravděpodobné platby z titulu záruky byly podstatně nižší, než 6 milionů EUR.

159

(160)  Viz bod (33) popisu zákona.

160

(161)  Tímto se již Komise zabývala v rozhodnutí o rozšíření řízení, konkrétně v části věnované popisu a posouzení opatření 18a. Komise připomíná, že ve druhé zprávě Deloitte se uvádí: „Výše uvedená klauzule d), týkající se rozdělení transakce na částku určenou k navýšení akciového kapitálu a cenu, nabídnutou k odkoupení stávajících akcií v poměru 2:1, není, dle našich zkušeností, příliš obvyklou podmínkou. V každém případě, s ohledem na značné provozní problémy a neutěšenou finančně ekonomickou situaci společnosti, věříme, rozhodnutí, ke kterému prodávající (a jejich poradci) dospěli k zavedení těchto podmínek, bylo stejně vhodné, jako logické.“ (s. 9-2). Podle výkladu Komise se tímto bodem opět potvrzuje, že daný způsob rozdělení kupní ceny byl vyústěním logického a vhodného požadavku státu za předpokladu, že jeho záměrem bylo zajištění dalšího dlouhodobého pokračování činností ŘL (cíl státního orgánu), proti předpokladu, že jeho cílem byla maximalizace příjmů z prodeje (cíl investora v tržním prostředí).

161

(162)  Viz poznámka pod čarou 148.

162

(163)  Komise netvrdí, že by auditem zkontrolovaná kontrola situace mohla umožnit konstatování výše všech podpor, které by podle tohoto rozhodnutí měly být požadovány k vrácení, ale alespoň některých z nich. Ve svém dopise ze dne 21. června 2007 předložila TKMS/GNSH některé ze zpráv, které pro HDW/Ferrostaal s nezbytnou péčí v roce 2001 vyhotovila společnost společností Arthur Andersen. Společnost Arthur Andersen v těchto zprávách poznamenává, že není vyloučeno, že ŘL obdržely státní podpory, které budou muset být v budoucnosti vráceny.

163

(164)  Konkrétně, s ohledem na to, že banka ETVA a Řecko se v listinných podkladech, poskytnutých všem zájemcům o koupi, zavázaly poskytnout předmětnou záruku, pak skutečnost neuvedení této záruky jako podmínky v nabídce, kterou předložily Loděnice Elefsina, by této nijak nebránila v jejím vymáhání během dalšího vyjednávání.

164

(165)  Tento bod potvrzuje druhá zpráva Deloitte, v niž se uvádí, že pokud by HDW/Ferrostaal měla nést riziko povinnosti vrátit státní podpory, které byly poskytnuty ŘL v předchozích letech, nebyla by ŘL koupila.

165

(166)  Evidentně to vyplývá ze znění Sedmé Směrnice o podporách loďařskému průmyslu a z její struktury, když „investiční podpory“ spadají do kapitoly III o „restrukturalizačních podporách“.

166

(167)  Viz odpis značně vysokých dluhů uvedených v rozhodnutí č. C 10/94, krytí nákladů na uzavření zařízení uvedených v rozhodnutí č. N 513/01, a všechny formy financování podpory, kterou stát poskytl podle článku 296 Smlouvy o ES, a jsou uvedeny v rozhodnutí o rozšíření řízení.

167

(168)  Například co se týká státní finanční podpory poskytnuté ŘL bez specifikace financování konkrétního programu, dospěla Komise k závěru, že na civilní aktivity byla použita pouze 25 % část státních podpor. Pokud však dojde k vrácení pouze 25 % podílu státních podpor, bude ve skutečnosti vrácena pouze jejich část ve výši 6,25 % (tj. 25 % z 25 %) podílu civilních aktivit. Tímto způsobem nebude obnoven původní stav civilních aktivit ŘL, neboť na tyto byla použita 25 % část státních podpor, kdežto vrácen bude pouze jejich 6,25 % podíl.

168

(169)  Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1.

169

---

| 27.8.2009 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 225/180 |
| --- | --- | --- | --- |

27.8.2009

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 225/180

---

ROZHODNUTÍ KOMISE

ze dne 8. července 2008

o opatřeních C 58/02 (ex N 118/02), která provedla Francie ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)

(oznámeno pod číslem K(2008) 3182)

(Pouze francouzské znění je závazné)

(Text s významem pro EHP)

(2009/611/ES)

KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,

s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,

poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,

vzhledem k těmto důvodům:

1.   POSTUP

| (1) | Dne 18. února 2002 oznámila Francouzská republika Komisi plán podpory restrukturalizace ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (dále jen „SNCM“) (2), který byl doplněn dne 3. července 2002 (3). Oznámená podpora na restrukturalizaci spočívala v navýšení kapitálu společnosti SNCM prostřednictvím společnosti Compagnie Générale Maritime et Financière (dále jen „CGMF“) (4) o částku 76 mil. EUR. |
| --- | --- |

(1)

Dne 18. února 2002 oznámila Francouzská republika Komisi plán podpory restrukturalizace ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (dále jen „SNCM“) (2), který byl doplněn dne 3. července 2002 (3). Oznámená podpora na restrukturalizaci spočívala v navýšení kapitálu společnosti SNCM prostřednictvím společnosti Compagnie Générale Maritime et Financière (dále jen „CGMF“) (4) o částku 76 mil. EUR.

| (2) | Dopisem ze dne 19. srpna 2002 Komise oznámila francouzským orgánům rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES uvedené v článku 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5). |
| --- | --- |

(2)

Dopisem ze dne 19. srpna 2002 Komise oznámila francouzským orgánům rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES uvedené v článku 6 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (5).

| (3) | Dne 8. října 2002 (6) sdělily francouzské orgány Komisi své připomínky k rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 (7). |
| --- | --- |

(3)

Dne 8. října 2002 (6) sdělily francouzské orgány Komisi své připomínky k rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 (7).

| (4) | Na žádost francouzských orgánů proběhla pracovní jednání s útvary Komise ve dnech 24. října 2002, 3. prosince 2002 a 25. února 2003. |
| --- | --- |

(4)

Na žádost francouzských orgánů proběhla pracovní jednání s útvary Komise ve dnech 24. října 2002, 3. prosince 2002 a 25. února 2003.

| (5) | V rámci zahájení vyšetřovacího řízení Komise obdržela připomínky od dvou podniků, a to od společnosti Corsica Ferries France (dále jen „CFF“) dne 8. ledna 2003 (8) a od skupiny Stef-TFE dne 7. ledna 2003, a také od různých francouzských územních celků dne 18. prosince 2002, 9. a 10. ledna 2003. Dopisy z 13. a 16. ledna a z 5. a 21. února 2003 předala Komise tyto připomínky Francii k vyjádření. |
| --- | --- |

(5)

V rámci zahájení vyšetřovacího řízení Komise obdržela připomínky od dvou podniků, a to od společnosti Corsica Ferries France (dále jen „CFF“) dne 8. ledna 2003 (8) a od skupiny Stef-TFE dne 7. ledna 2003, a také od různých francouzských územních celků dne 18. prosince 2002, 9. a 10. ledna 2003. Dopisy z 13. a 16. ledna a z 5. a 21. února 2003 předala Komise tyto připomínky Francii k vyjádření.

| (6) | Francouzské orgány poskytly Komisi svá vyjádření k připomínkám společeností CFF a Stef-TFE dne 13. února 2003 (9) a dne 27. května 2003 (10). |
| --- | --- |

(6)

Francouzské orgány poskytly Komisi svá vyjádření k připomínkám společeností CFF a Stef-TFE dne 13. února 2003 (9) a dne 27. května 2003 (10).

| (7) | Dne 16. ledna 2003 útvary Komise zaslaly žádost o dodatečné informace, na kterou francouzské orgány odpověděly dne 21. února 2003. |
| --- | --- |

(7)

Dne 16. ledna 2003 útvary Komise zaslaly žádost o dodatečné informace, na kterou francouzské orgány odpověděly dne 21. února 2003.

| (8) | V dopise ze dne 10. února 2003 (11) předložily francouzské orgány argumenty s cílem prokázat, že plán podpory dodržuje ve všech bodech pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (12) (dále jen „pokyny z roku 1999“). |
| --- | --- |

(8)

V dopise ze dne 10. února 2003 (11) předložily francouzské orgány argumenty s cílem prokázat, že plán podpory dodržuje ve všech bodech pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (12) (dále jen „pokyny z roku 1999“).

| (9) | Na žádost Komise předložily francouzské orgány dne 25. února 2003 (13) kopii akcionářské dohody, která váže společnost SNCM a skupinu Stef-TFE. |
| --- | --- |

(9)

Na žádost Komise předložily francouzské orgány dne 25. února 2003 (13) kopii akcionářské dohody, která váže společnost SNCM a skupinu Stef-TFE.

| (10) | Rozhodnutím 2004/166/ES ze dne 9. července 2003 (dále jen „rozhodnutí z roku 2003“) (14) schválila Komise, za určitých podmínek, poskytnutí podpory na restrukturalizaci ve prospěch společnosti SNCM splatnou ve dvou částech. Jedna část činí 66 mil. EUR, druhá dosahuje maximální výše 10 mil. EUR a určí se v závislosti na čistém výnosu z prodeje aktiv, ke kterému došlo po přijetí rozhodnutí z roku 2003. |
| --- | --- |

(10)

Rozhodnutím 2004/166/ES ze dne 9. července 2003 (dále jen „rozhodnutí z roku 2003“) (14) schválila Komise, za určitých podmínek, poskytnutí podpory na restrukturalizaci ve prospěch společnosti SNCM splatnou ve dvou částech. Jedna část činí 66 mil. EUR, druhá dosahuje maximální výše 10 mil. EUR a určí se v závislosti na čistém výnosu z prodeje aktiv, ke kterému došlo po přijetí rozhodnutí z roku 2003.

| (11) | Dne 13. února 2003 podala společnost CFF u Soudu prvního stupně ES (dále jen „Soud“) žalobu na neplatnost rozhodnutí z roku 2003 (věc T-349/03). |
| --- | --- |

(11)

Dne 13. února 2003 podala společnost CFF u Soudu prvního stupně ES (dále jen „Soud“) žalobu na neplatnost rozhodnutí z roku 2003 (věc T-349/03).

| (12) | Dne 8. září 2004 se Komise rozhodla považovat změny požadované Francií v dopise ze dne 23. června 2004, tj. nahrazení plavidla Aliso plavidlem Asco na seznamu plavidel, která je společnost SNCM oprávněná provozovat na základě rozhodnutí z roku 2003, a prodej plavidla Aliso místo plavidla Asco, za slučitelné se společným trhem podpory na restrukturalizaci povolené rozhodnutím z roku 2003 (15). |
| --- | --- |

(12)

Dne 8. září 2004 se Komise rozhodla považovat změny požadované Francií v dopise ze dne 23. června 2004, tj. nahrazení plavidla Aliso plavidlem Asco na seznamu plavidel, která je společnost SNCM oprávněná provozovat na základě rozhodnutí z roku 2003, a prodej plavidla Aliso místo plavidla Asco, za slučitelné se společným trhem podpory na restrukturalizaci povolené rozhodnutím z roku 2003 (15).

| (13) | Rozhodnutím ze dne 16. března 2005 (dále jen „rozhodnutí z roku 2005“) Komise souhlasila s vyplacením druhé části podpory na restrukturalizaci ve výši 3,3 mil. EUR, čímž celková výše povolené podpory na restrukturalizaci dosáhla částky 69 292 400 EUR. |
| --- | --- |

(13)

Rozhodnutím ze dne 16. března 2005 (dále jen „rozhodnutí z roku 2005“) Komise souhlasila s vyplacením druhé části podpory na restrukturalizaci ve výši 3,3 mil. EUR, čímž celková výše povolené podpory na restrukturalizaci dosáhla částky 69 292 400 EUR.

| (14) | Dne 15. června 2005 zrušil Soud rozhodnutí z roku 2003 ve věci T-349/03 z důvodu chybného posouzení minimální výše podpory. Důsledkem tohoto rozsudku se Komise znovu vrátila do fáze formálního vyšetřovacího řízení zahájeného rozhodnutím ze dne 19. srpna 2002 a byla zrušena rozhodnutí ze dne 8. září 2004 a 16. března 2005, která byla založena na zrušeném rozhodnutí z roku 2003. |
| --- | --- |

(14)

Dne 15. června 2005 zrušil Soud rozhodnutí z roku 2003 ve věci T-349/03 z důvodu chybného posouzení minimální výše podpory. Důsledkem tohoto rozsudku se Komise znovu vrátila do fáze formálního vyšetřovacího řízení zahájeného rozhodnutím ze dne 19. srpna 2002 a byla zrušena rozhodnutí ze dne 8. září 2004 a 16. března 2005, která byla založena na zrušeném rozhodnutí z roku 2003.

| (15) | Dne 25. října 2005 (16) předaly francouzské orgány Komisi informace o finanční situaci společnosti od oznámení plánu podpory na restrukturalizaci ze dne 18. února 2002. |
| --- | --- |

(15)

Dne 25. října 2005 (16) předaly francouzské orgány Komisi informace o finanční situaci společnosti od oznámení plánu podpory na restrukturalizaci ze dne 18. února 2002.

| (16) | Dne 17. listopadu 2005 (17) poskytly francouzské orgány podklady o aktualizaci plánu restrukturalizace z roku 2002 a o opětovném vytvoření vlastního kapitálu společnosti SNCM (18). |
| --- | --- |

(16)

Dne 17. listopadu 2005 (17) poskytly francouzské orgány podklady o aktualizaci plánu restrukturalizace z roku 2002 a o opětovném vytvoření vlastního kapitálu společnosti SNCM (18).

| (17) | Dne 15. března 2006 předložily francouzské orgány (19) Komisi souhrnnou zprávu o trhu, obchodní plán (příjmová část) a výhledový účet zisku a ztrát. Další podklady byly předány útvarům Komise dne 28. března 2006 a 7. dubna 2006 (20). V tomto dopise francouzské orgány mimo jiné vyzvaly Komisi, aby vzhledem ke své povaze „vyrovnání veřejné služby“ nebyla část podpory na restrukturalizaci z roku 2002, a to především částka ve výši 53,48 mil. EUR, považována za opatření přijaté v rámci restrukturalizačního plánu, ale za částku, která není podporou, na základě judikatury ve věci Altmark
   (21), nebo za samostatné opatření bez spojení s restrukturalizačním plánem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(17)

Dne 15. března 2006 předložily francouzské orgány (19) Komisi souhrnnou zprávu o trhu, obchodní plán (příjmová část) a výhledový účet zisku a ztrát. Další podklady byly předány útvarům Komise dne 28. března 2006 a 7. dubna 2006 (20). V tomto dopise francouzské orgány mimo jiné vyzvaly Komisi, aby vzhledem ke své povaze „vyrovnání veřejné služby“ nebyla část podpory na restrukturalizaci z roku 2002, a to především částka ve výši 53,48 mil. EUR, považována za opatření přijaté v rámci restrukturalizačního plánu, ale za částku, která není podporou, na základě judikatury ve věci Altmark
   (21), nebo za samostatné opatření bez spojení s restrukturalizačním plánem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES.

| (18) | Dne 21. dubna 2006 byl oznámen Komisi návrh spojení, při kterém společnosti Veolia Transport (dále jen „VT“) (22) a Butler Capital Partners (dále jen „BCP“) společně získají kontrolu nad společností SNCM (23), podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (24). Dne 29. května 2006 (25) přijala Komise rozhodnutí, kterým toto spojení schválila. |
| --- | --- |

(18)

Dne 21. dubna 2006 byl oznámen Komisi návrh spojení, při kterém společnosti Veolia Transport (dále jen „VT“) (22) a Butler Capital Partners (dále jen „BCP“) společně získají kontrolu nad společností SNCM (23), podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (24). Dne 29. května 2006 (25) přijala Komise rozhodnutí, kterým toto spojení schválila.

| (19) | Dne 21. června 2006 (26) předaly francouzské orgány Komisi nařízení ministerstva hospodářství, financí a průmyslu ze dne 26. května 2006 o schválení finančních operací provedených společností CGMF, výnos č. 2006-606 ze dne 26. května 2006 o převedení společnosti SNCM do soukromého sektoru a nařízení ze dne 26. května 2006 o schválení finančních operací provedených společností SNCF. |
| --- | --- |

(19)

Dne 21. června 2006 (26) předaly francouzské orgány Komisi nařízení ministerstva hospodářství, financí a průmyslu ze dne 26. května 2006 o schválení finančních operací provedených společností CGMF, výnos č. 2006-606 ze dne 26. května 2006 o převedení společnosti SNCM do soukromého sektoru a nařízení ze dne 26. května 2006 o schválení finančních operací provedených společností SNCF.

| (20) | Informace o pověření veřejnou službou a o podporách sociální povahy při zajišťování dopravní obslužnosti Korsiky byly Komisi předány dne 7. června 2006 (27). |
| --- | --- |

(20)

Informace o pověření veřejnou službou a o podporách sociální povahy při zajišťování dopravní obslužnosti Korsiky byly Komisi předány dne 7. června 2006 (27).

| (21) | Dne 13. září 2006 se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, týkající se nových opatření provedených ve prospěch společnosti SNCM a zahrnujících plán restrukturalizace oznámený v roce 2002 (28) (dále jen „rozhodnutí z roku 2006“). |
| --- | --- |

(21)

Dne 13. září 2006 se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, týkající se nových opatření provedených ve prospěch společnosti SNCM a zahrnujících plán restrukturalizace oznámený v roce 2002 (28) (dále jen „rozhodnutí z roku 2006“).

| (22) | Dne 16. listopadu 2006 zaslala Francie Komisi své přípomínky v rámci rozhodnutí z roku 2006 (29). |
| --- | --- |

(22)

Dne 16. listopadu 2006 zaslala Francie Komisi své přípomínky v rámci rozhodnutí z roku 2006 (29).

| (23) | Protože některé zúčastněné strany požádaly Komisi o prodloužení lhůty pro předložení vlastních připomínek (30), Komise rozhodla udělit tuto prodlouženou lhůtu všem zúčastněným stranám (31). |
| --- | --- |

(23)

Protože některé zúčastněné strany požádaly Komisi o prodloužení lhůty pro předložení vlastních připomínek (30), Komise rozhodla udělit tuto prodlouženou lhůtu všem zúčastněným stranám (31).

| (24) | Komise dostala připomínky od společností CFF (32) a STIM Orbigny (dále jen „STIM“) (33) a zaslala je francouzským orgánům dopisem ze dne 20. února 2007. Zúčastněná třetí strana rovněž zaslala své připomínky, které byly také předány francouzským orgánům, ale stáhla je dne 28. května 2008. |
| --- | --- |

(24)

Komise dostala připomínky od společností CFF (32) a STIM Orbigny (dále jen „STIM“) (33) a zaslala je francouzským orgánům dopisem ze dne 20. února 2007. Zúčastněná třetí strana rovněž zaslala své připomínky, které byly také předány francouzským orgánům, ale stáhla je dne 28. května 2008.

| (25) | Francouzské orgány sdělily své připomínky k vyjádřením zúčastněných stran dne 30. dubna 2007 (34). |
| --- | --- |

(25)

Francouzské orgány sdělily své připomínky k vyjádřením zúčastněných stran dne 30. dubna 2007 (34).

| (26) | Dne 20. prosince 2007 podala společnost CFF na společnost SNCM stížnost kvůli státní podpoře, která doplňuje informace zaslané 15. června 2007 a 30. listopadu 2007. Týká se článku 3 nové smlouvy o pověření veřejnou službou podepsané mezi korsickou územní samosprávou a seskupením Compagnie Méridionale de Navigation – SNCM na období 2007–2013. Podle společnosti CFF by provádění této doložky přineslo společnosti SNCM v roce 2007 nové finanční zdroje ve výši 10 mil. EUR. Kromě toho se má u vyrovnání vyplácenému společnosti SNCM za povinnosti vyplývající ze zajišťování veřejné služby jednat o státní podporu, která je navíc protiprávní, protože není oznamována Komisi. |
| --- | --- |

(26)

Dne 20. prosince 2007 podala společnost CFF na společnost SNCM stížnost kvůli státní podpoře, která doplňuje informace zaslané 15. června 2007 a 30. listopadu 2007. Týká se článku 3 nové smlouvy o pověření veřejnou službou podepsané mezi korsickou územní samosprávou a seskupením Compagnie Méridionale de Navigation – SNCM na období 2007–2013. Podle společnosti CFF by provádění této doložky přineslo společnosti SNCM v roce 2007 nové finanční zdroje ve výši 10 mil. EUR. Kromě toho se má u vyrovnání vyplácenému společnosti SNCM za povinnosti vyplývající ze zajišťování veřejné služby jednat o státní podporu, která je navíc protiprávní, protože není oznamována Komisi.

| (27) | Protože byl jistý počet informací předán Komisi až po uplynutí termínu původně stanoveného na 13. únor 2007 (35), Komise informovala zúčastněné strany o svém rozhodnutí prodloužit termín podávání připomínek stran do 14. března 2008. |
| --- | --- |

(27)

Protože byl jistý počet informací předán Komisi až po uplynutí termínu původně stanoveného na 13. únor 2007 (35), Komise informovala zúčastněné strany o svém rozhodnutí prodloužit termín podávání připomínek stran do 14. března 2008.

| (28) | Komise předala dne 26. března 2008 připomínky zúčastněných stran Francii, která zaslala svá vyjádření dne 28. března 2008, 10. dubna 2008 a 28. dubna 2008. |
| --- | --- |

(28)

Komise předala dne 26. března 2008 připomínky zúčastněných stran Francii, která zaslala svá vyjádření dne 28. března 2008, 10. dubna 2008 a 28. dubna 2008.

2.   URČENÍ PŘÍJEMCE OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM TOHOTO ROZHODNUTÍ

| (29) | Příjemcem opatření, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí, je společnost Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM), do které patří několik poboček v námořním odvětví a která se zabývá námořní osobní dopravou, přepravou automobilů a nákladních vozidel na trasách mezi kontinentální Francií, Korsikou, Itálií (Sardinie) a zeměmi Maghrebu (Alžírsko a Tunisko). |
| --- | --- |

(29)

Příjemcem opatření, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí, je společnost Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM), do které patří několik poboček v námořním odvětví a která se zabývá námořní osobní dopravou, přepravou automobilů a nákladních vozidel na trasách mezi kontinentální Francií, Korsikou, Itálií (Sardinie) a zeměmi Maghrebu (Alžírsko a Tunisko).

| (30) | Společnost SNCM je akciovou společností, která vznikla v roce 1969 spojením společností Compagnie générale transatlantique a Compagnie de navigation mixte, jež byly obě založeny v roce 1850. Svůj původní název Compagnie générale transméditerranéenne si změnila v roce 1976 na Société nationale maritime Corse-Méditerranée poté, co železniční společnost Société nationale des chemins de fer (SNCF) získala podíl v jejím kapitálu. Francouzská vláda si totiž tuto společnost vybrala pro zajištění zásady územní kontuinuity s Korsikou, to znamená vyrovnání sazeb za námořní dopravu s cenami společnosti SNCF pro železniční dopravu na základě úmluvy uzavřené dne 31. března 1976 na dvacet pět let. Společnost Compagnie générale transatlantique byla již předtím pověřena francouzskou vládou zajištěním dopravní obsluhy Korsiky na základě dřívější smlouvy uzavřené dne 23. prosince 1948. |
| --- | --- |

(30)

Společnost SNCM je akciovou společností, která vznikla v roce 1969 spojením společností Compagnie générale transatlantique a Compagnie de navigation mixte, jež byly obě založeny v roce 1850. Svůj původní název Compagnie générale transméditerranéenne si změnila v roce 1976 na Société nationale maritime Corse-Méditerranée poté, co železniční společnost Société nationale des chemins de fer (SNCF) získala podíl v jejím kapitálu. Francouzská vláda si totiž tuto společnost vybrala pro zajištění zásady územní kontuinuity s Korsikou, to znamená vyrovnání sazeb za námořní dopravu s cenami společnosti SNCF pro železniční dopravu na základě úmluvy uzavřené dne 31. března 1976 na dvacet pět let. Společnost Compagnie générale transatlantique byla již předtím pověřena francouzskou vládou zajištěním dopravní obsluhy Korsiky na základě dřívější smlouvy uzavřené dne 23. prosince 1948.

| (31) | V okamžiku oznámení navýšení kapitálu v roce 2002 vlastnila společnost SNCF 20 % podílů a společnost CGMF 80 % podílů v kapitálu společnosti SNCM. Po otevření kapitálu společnosti SNCM dne 30. května 2006 (viz 16. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) patří společnosti BCP, respektive VT 38 % a 28 % kapitálu společnosti SNCM, přičemž společnost CGMF zůstává podílníkem ve výši 25 % (9 % kapitálu je vyhrazeno zaměstnancům). |
| --- | --- |

(31)

V okamžiku oznámení navýšení kapitálu v roce 2002 vlastnila společnost SNCF 20 % podílů a společnost CGMF 80 % podílů v kapitálu společnosti SNCM. Po otevření kapitálu společnosti SNCM dne 30. května 2006 (viz 16. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) patří společnosti BCP, respektive VT 38 % a 28 % kapitálu společnosti SNCM, přičemž společnost CGMF zůstává podílníkem ve výši 25 % (9 % kapitálu je vyhrazeno zaměstnancům).

| (32) | Hlavními pobočkami společnosti SNCM jsou společnosti Compagnie Méridionale de Navigation (dále jen „CMN“) (36), Compagnie Générale de Tourisme et d’Hôtellerie (CGTH) (37), Aliso Voyage
   (38), Sud-Cargos
   (39), Société Aubagnaise de Restauration et d’Approvisionnement (SARA) (40), Ferrytour
   (41) a Les Comptoirs du Sud
   (42). |
| --- | --- |

(32)

Hlavními pobočkami společnosti SNCM jsou společnosti Compagnie Méridionale de Navigation (dále jen „CMN“) (36), Compagnie Générale de Tourisme et d’Hôtellerie (CGTH) (37), Aliso Voyage
   (38), Sud-Cargos
   (39), Société Aubagnaise de Restauration et d’Approvisionnement (SARA) (40), Ferrytour
   (41) a Les Comptoirs du Sud
   (42).

| (33) | Po prodeji vysokorychlostních plavidel Aliso v září 2004 a Asco
   (43) v květnu 2005 se flotila společnosti SNCM skládá z deseti lodí (pět trajektových lodí s přepravou automobilů (44), čtyři víceúčelová plavidla (přeprava nákladu a pasažérů) (45) a jedno vysokorychlostní plavidlo (NGV), které vyplouvají převážně z Nice (46)), z nichž sedm přímo vlastní (47). |
| --- | --- |

(33)

Po prodeji vysokorychlostních plavidel Aliso v září 2004 a Asco
   (43) v květnu 2005 se flotila společnosti SNCM skládá z deseti lodí (pět trajektových lodí s přepravou automobilů (44), čtyři víceúčelová plavidla (přeprava nákladu a pasažérů) (45) a jedno vysokorychlostní plavidlo (NGV), které vyplouvají převážně z Nice (46)), z nichž sedm přímo vlastní (47).

| (34) | Pro úplnost je nutné připomenout, že pravidelná námořní přeprava mezi přístavy kontinentální Francie a Korsiky byla od roku 1948 zajišťována jako veřejná služba, pro kterou společnosti SNCM a CNM byly v létech 1976 až 2001 koncesionáři na základě rámcové smlouvy uzavřené původně na dvacet pět let. V souladu s platnými předpisy Společenství (48) a na základě evropského nabídkového řízení (49) vyhlášené korsickými samosprávnými orgány (50) získaly společnosti SNCM a CMN společně pověření veřejnou službou (dále jen „DSP“) pro dopravní obsluhu Korsiky z Marseille oproti finančnímu vyrovnání, a to na období 2002–2006. |
| --- | --- |

(34)

Pro úplnost je nutné připomenout, že pravidelná námořní přeprava mezi přístavy kontinentální Francie a Korsiky byla od roku 1948 zajišťována jako veřejná služba, pro kterou společnosti SNCM a CNM byly v létech 1976 až 2001 koncesionáři na základě rámcové smlouvy uzavřené původně na dvacet pět let. V souladu s platnými předpisy Společenství (48) a na základě evropského nabídkového řízení (49) vyhlášené korsickými samosprávnými orgány (50) získaly společnosti SNCM a CMN společně pověření veřejnou službou (dále jen „DSP“) pro dopravní obsluhu Korsiky z Marseille oproti finančnímu vyrovnání, a to na období 2002–2006.

| (35) | Jelikož platnost pověření veřejnou službou končila koncem roku 2006, stala se výše uvedená námořní veřejná služba předmětem nového nabídkového řízení vyhlášeného na celoevropské úrovni (51) a pověření bylo uděleno seskupení SNCM-CMN na období od 1. května 2007 do 31. prosince 2013 s roční dotací přibližně 100 milionů EUR. |
| --- | --- |

(35)

Jelikož platnost pověření veřejnou službou končila koncem roku 2006, stala se výše uvedená námořní veřejná služba předmětem nového nabídkového řízení vyhlášeného na celoevropské úrovni (51) a pověření bylo uděleno seskupení SNCM-CMN na období od 1. května 2007 do 31. prosince 2013 s roční dotací přibližně 100 milionů EUR.

| (36) | Souběžně mají ostatní provozovatelé zajišťující přepravu na ostrov z Toulonu a z Nice stanovenou četnost spojení. Na těchto trasách jsou obyvatelé Korsiky a jiné kategorie cestujících od roku 2002 až do roku 2013 příjemci sociálních podpor zavedených na základě rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2002 (52) a z 24. dubna 2007 (53). |
| --- | --- |

(36)

Souběžně mají ostatní provozovatelé zajišťující přepravu na ostrov z Toulonu a z Nice stanovenou četnost spojení. Na těchto trasách jsou obyvatelé Korsiky a jiné kategorie cestujících od roku 2002 až do roku 2013 příjemci sociálních podpor zavedených na základě rozhodnutí Komise ze dne 2. července 2002 (52) a z 24. dubna 2007 (53).

3.   KONKURENČNÍ PROSTŘEDÍ

| (37) | Společnost SNCM provozuje jak přepravu cestujících, tak nákladní dopravu na dvou odlišných trzích: na jedné straně zajišťuje dopravu z Francie na Korsiku a do zemí Maghrebu a na druhé straně příležitostně do Itálie a Španělska. |
| --- | --- |

(37)

Společnost SNCM provozuje jak přepravu cestujících, tak nákladní dopravu na dvou odlišných trzích: na jedné straně zajišťuje dopravu z Francie na Korsiku a do zemí Maghrebu a na druhé straně příležitostně do Itálie a Španělska.

3.1   Doprava na Korsiku

| (38) | Přeprava cestujících na Korsiku je výrazně sezónním trhem. Zahrnuje špičky sezónní návštěvnosti, které mohou být až desetkrát větší než počet cestujících v měsících mimo sezónu. To od provozovatelů dopravy vyžaduje, aby vlastnili takovou flotilu lodí, která bude schopna tyto sezónní špičky zvládnout. Poloviny obratu se dosahuje v měsících červenci a srpnu. Mimoto existuje nerovnováha podle směru přepravy, a to i během sezónních špiček. Například v červenci jsou plavidla při odjezdu z kontinentálních přístavů plná, zatímco při návratu poloprázdná. Roční průměrná míra obsazení je proto poměrně nízká. |
| --- | --- |

(38)

Přeprava cestujících na Korsiku je výrazně sezónním trhem. Zahrnuje špičky sezónní návštěvnosti, které mohou být až desetkrát větší než počet cestujících v měsících mimo sezónu. To od provozovatelů dopravy vyžaduje, aby vlastnili takovou flotilu lodí, která bude schopna tyto sezónní špičky zvládnout. Poloviny obratu se dosahuje v měsících červenci a srpnu. Mimoto existuje nerovnováha podle směru přepravy, a to i během sezónních špiček. Například v červenci jsou plavidla při odjezdu z kontinentálních přístavů plná, zatímco při návratu poloprázdná. Roční průměrná míra obsazení je proto poměrně nízká.

| (39) | Společnost SNCM je zavedeným provozovatelem spojení mezi Korsikou a kontinentální Francií. Zhruba platí, že dvě třetiny své činnosti provozuje mezi Marseille a Korsikou v rámci pověření veřejnou službou a zbývající třetinu představují spojení mezi jinými výchozími nebo cílovými místy (Nice-Korsika, Toulon-Korsika, mezinárodní spoje na Sardinii nebo do zemí Maghrebu). |
| --- | --- |

(39)

Společnost SNCM je zavedeným provozovatelem spojení mezi Korsikou a kontinentální Francií. Zhruba platí, že dvě třetiny své činnosti provozuje mezi Marseille a Korsikou v rámci pověření veřejnou službou a zbývající třetinu představují spojení mezi jinými výchozími nebo cílovými místy (Nice-Korsika, Toulon-Korsika, mezinárodní spoje na Sardinii nebo do zemí Maghrebu).

| (40) | Společnost SNCM měla na svoji hlavní činnost dlouhá léta monopol. Od roku 1996 ale musí čelit konkurenci, která se velmi rychle rozvinula. Společnost Corsica Ferries France (CFF) je tak dnes dominantním subjektem, pokud jde o námořní spojení mezi kontinentální Francií a Korsikou, a její podíl na trhu neustále roste. Ačkoliv na trhu působí teprve od roku 1996, její přeprava cestujících rostla v období 2000 až 2005 každým rokem o [...] (54) a tento růst pokračuje. Dnes tak téměř [...] osob cestujících mezi kontinentální Francií a Korsikou po moři volí plavidlo společnosti CFF, zatímco jen [...] použije plavidlo společnosti SNCM a zbylých [...] připadá na společnosti CMN. |
| --- | --- |

(40)

Společnost SNCM měla na svoji hlavní činnost dlouhá léta monopol. Od roku 1996 ale musí čelit konkurenci, která se velmi rychle rozvinula. Společnost Corsica Ferries France (CFF) je tak dnes dominantním subjektem, pokud jde o námořní spojení mezi kontinentální Francií a Korsikou, a její podíl na trhu neustále roste. Ačkoliv na trhu působí teprve od roku 1996, její přeprava cestujících rostla v období 2000 až 2005 každým rokem o [...] (54) a tento růst pokračuje. Dnes tak téměř [...] osob cestujících mezi kontinentální Francií a Korsikou po moři volí plavidlo společnosti CFF, zatímco jen [...] použije plavidlo společnosti SNCM a zbylých [...] připadá na společnosti CMN.

| (41) | Pozici, kterou za sedm let získala společnost CFF na dotčeném trhu, se projevuje také v počtu cestujících přepravených během sezóny mezi Korsikou a kontinentální Francií. Z níže uvedeného diagramu vyplývá, že podíl společnost CFF na trhu se zvýšil z 45 % v roce 2000 na [...] % v roce 2007 a podíl společnosti SNCM se ve stejném období snížil z 53 % na [...] %, což představuje rozdíl více než jednoho milionu přepravených cestujících.

  Diagram 1


  Počet cestujících přepravených během sezóny (květen až září) mezi kontinentální Francií a Korsikou – sezóny 2000 až 2007 |
| --- | --- |

(41)

Pozici, kterou za sedm let získala společnost CFF na dotčeném trhu, se projevuje také v počtu cestujících přepravených během sezóny mezi Korsikou a kontinentální Francií. Z níže uvedeného diagramu vyplývá, že podíl společnost CFF na trhu se zvýšil z 45 % v roce 2000 na [...] % v roce 2007 a podíl společnosti SNCM se ve stejném období snížil z 53 % na [...] %, což představuje rozdíl více než jednoho milionu přepravených cestujících.

Diagram 1

Počet cestujících přepravených během sezóny (květen až září) mezi kontinentální Francií a Korsikou – sezóny 2000 až 2007

Image

| (42) | Dalšími menšími konkurenty společnosti SNCM při dopravě na Korsiku jsou Compagnie Méridionale de Navigation (CMN), Moby Lines, Happy Lines a TRIS. |
| --- | --- |

(42)

Dalšími menšími konkurenty společnosti SNCM při dopravě na Korsiku jsou Compagnie Méridionale de Navigation (CMN), Moby Lines, Happy Lines a TRIS.

| (43) | V posledních dvou létech se nabídka společnosti SNCM a její podíl na trhu dopravního spojení s Korsikou snížily: došlo k omezení nabídky míst o [...] % (– [...] % pro spojení z Nice a – [...] % u spojení z Marseille). |
| --- | --- |

(43)

V posledních dvou létech se nabídka společnosti SNCM a její podíl na trhu dopravního spojení s Korsikou snížily: došlo k omezení nabídky míst o [...] % (– [...] % pro spojení z Nice a – [...] % u spojení z Marseille).

| (44) | Pokračující snižování tržního podílu ukazuje, že jen velmi obtížně se zpět získává důvěra uživatelů, silně otřesená stávkami a zmatky provázejícími sociální konflikty v létech 2004 a 2005 především u příležitosti privatizace společnosti. Získání důvěry je přitom nezbytnou podmínkou zastavení snižování podílu společnosti SNCM na trhu, jak se projevilo v posledních létech. Nárůst obchodního obratu v roce 2007 je za těchto okolností povzbudivým příznakem životaschopnosti společnosti, přestože přenechala značnou část trhu svému jedinému opravdovému konkurentu, jehož podíl na trhu je dnes jednoznačně vyšší. |
| --- | --- |

(44)

Pokračující snižování tržního podílu ukazuje, že jen velmi obtížně se zpět získává důvěra uživatelů, silně otřesená stávkami a zmatky provázejícími sociální konflikty v létech 2004 a 2005 především u příležitosti privatizace společnosti. Získání důvěry je přitom nezbytnou podmínkou zastavení snižování podílu společnosti SNCM na trhu, jak se projevilo v posledních létech. Nárůst obchodního obratu v roce 2007 je za těchto okolností povzbudivým příznakem životaschopnosti společnosti, přestože přenechala značnou část trhu svému jedinému opravdovému konkurentu, jehož podíl na trhu je dnes jednoznačně vyšší.

| (45) | Trh námořní přepravy cestujících mezi kontinentální Francií a Korsikou rostl v posledních 15 létech průměrně o 4 % ročně. Tento růst by měl pokračovat se zvýšením o [...] % očekávaném v roce 2008 a mírnějším nárustem v následujících létech. Přesto se zdá, že nové subjekty se nesnaží na tento trh proniknout. Do veřejné soutěže vyhlášené Korsickým dopravním úřadem (Office des Transports de Corse) o pověření veřejnou službou na období 2007–2013 pro námořní dopravu do určitých přístavů na Korsice se kromě společností CFF a SNCM-CMN nepřihlásil žádný další uchazeč, a to i přesto, že bylo možné ucházet se pouze o určité dopravní trasy. |
| --- | --- |

(45)

Trh námořní přepravy cestujících mezi kontinentální Francií a Korsikou rostl v posledních 15 létech průměrně o 4 % ročně. Tento růst by měl pokračovat se zvýšením o [...] % očekávaném v roce 2008 a mírnějším nárustem v následujících létech. Přesto se zdá, že nové subjekty se nesnaží na tento trh proniknout. Do veřejné soutěže vyhlášené Korsickým dopravním úřadem (Office des Transports de Corse) o pověření veřejnou službou na období 2007–2013 pro námořní dopravu do určitých přístavů na Korsice se kromě společností CFF a SNCM-CMN nepřihlásil žádný další uchazeč, a to i přesto, že bylo možné ucházet se pouze o určité dopravní trasy.

| (46) | Pokud jde o hlavního konkurenta společnosti SNCM, společnost CFF, mezi léty 1999 a 2007 výrazně zvýšila svou nabídku míst z 500 000 na [...] mil. (z toho o [...] % jen v roce 2007 v porovnání s rokem 2006), což jí umožnilo zvýšit počet přepravených cestujících (z [...] mil. v roce 2005 na [...] mil. v roce 2007) a svůj podíl na trhu. Tato obchodní politika se ale projevuje nižší mírou obsazenosti u CFF než u SNCM s rozdílem [...] procentních bodů v roce 2007. U společnosti SNCM dosahovala průměrná míra obsazenosti v roce 2007 [...] %, což je u trhu s takovými sezónními výkyvy běžné (viz výše). |
| --- | --- |

(46)

Pokud jde o hlavního konkurenta společnosti SNCM, společnost CFF, mezi léty 1999 a 2007 výrazně zvýšila svou nabídku míst z 500 000 na [...] mil. (z toho o [...] % jen v roce 2007 v porovnání s rokem 2006), což jí umožnilo zvýšit počet přepravených cestujících (z [...] mil. v roce 2005 na [...] mil. v roce 2007) a svůj podíl na trhu. Tato obchodní politika se ale projevuje nižší mírou obsazenosti u CFF než u SNCM s rozdílem [...] procentních bodů v roce 2007. U společnosti SNCM dosahovala průměrná míra obsazenosti v roce 2007 [...] %, což je u trhu s takovými sezónními výkyvy běžné (viz výše).

| (47) | Pokud jde o nákladní dopravu, byl v roce 2005 podíl společnosti SNCM na trhu přibližně [...] % na trase mezi Marseille či Toulonem a Korsikou. |
| --- | --- |

(47)

Pokud jde o nákladní dopravu, byl v roce 2005 podíl společnosti SNCM na trhu přibližně [...] % na trase mezi Marseille či Toulonem a Korsikou.

| (48) | Pokud jde o dopravu obecného zboží (bez doprovodu), nacházejí se společnosti SNCM a CMN v de facto monopolním postavení. V rámci smlouvy o pověření veřejnou službou zajišťují obě společnosti v častých intervalech přepravu zboží z Marseille do všech přístavů na Korsice. |
| --- | --- |

(48)

Pokud jde o dopravu obecného zboží (bez doprovodu), nacházejí se společnosti SNCM a CMN v de facto monopolním postavení. V rámci smlouvy o pověření veřejnou službou zajišťují obě společnosti v častých intervalech přepravu zboží z Marseille do všech přístavů na Korsice.

| (49) | Pokud jde o doprovázené přívěsy nakládané na trajekty, což představuje celkově 24 % přepravy zboží měřené v běžných metrech, mezi jednotlivými dopravci cestujících existuje konkurence. Společnosti SNCM a CMN mají v přepravě tohoto doprovázeného zboží většinu. Ostatní provozovatelé, a to především společnost CFF, mají 10 % podíl, což představuje 2 % celkového trhu. |
| --- | --- |

(49)

Pokud jde o doprovázené přívěsy nakládané na trajekty, což představuje celkově 24 % přepravy zboží měřené v běžných metrech, mezi jednotlivými dopravci cestujících existuje konkurence. Společnosti SNCM a CMN mají v přepravě tohoto doprovázeného zboží většinu. Ostatní provozovatelé, a to především společnost CFF, mají 10 % podíl, což představuje 2 % celkového trhu.

| (50) | Pokud jde o doprovázená poháněná plavidla (55) nakládaná na trajekty (přibližně 24 % přepravy obecného zboží v roce 2003), mají společnosti SNCM a CMN také většinový podíl na dotčeném trhu. Ovšem od roku 2002 rozšířila společnost CFF svou nabídku v tomto segmentu a získala přibližně [...] % podílu na trhu. |
| --- | --- |

(50)

Pokud jde o doprovázená poháněná plavidla (55) nakládaná na trajekty (přibližně 24 % přepravy obecného zboží v roce 2003), mají společnosti SNCM a CMN také většinový podíl na dotčeném trhu. Ovšem od roku 2002 rozšířila společnost CFF svou nabídku v tomto segmentu a získala přibližně [...] % podílu na trhu.

3.2   Doprava do zemí Maghrebu

| (51) | Tunisko a Alžírsko představují důležitý trh s přibližně 5 miliony cestujících, přičemž převládá letecká přeprava. V těchto souvislostech zajišťuje námořní přeprava přibližně 15 % přesunů. Zde představuje Alžírsko významný námořní trh s řádově 560 000 cestujících a Tunisko trh méně významný s řádově 250 000 cestujících. |
| --- | --- |

(51)

Tunisko a Alžírsko představují důležitý trh s přibližně 5 miliony cestujících, přičemž převládá letecká přeprava. V těchto souvislostech zajišťuje námořní přeprava přibližně 15 % přesunů. Zde představuje Alžírsko významný námořní trh s řádově 560 000 cestujících a Tunisko trh méně významný s řádově 250 000 cestujících.

| (52) | Trh námořní dopravy mezi Francií a zeměmi Maghrebu zaznamenal v posledních létech trvalý růst, a to řádově o 13 % v období mezi roky 2001 a 2005. Vzhledem k potenciálu růstu turistiky do této oblasti lze očekávat, že námořní doprava zaznamená okolo roku 2010 roční míru růstu řádově o 4 %. |
| --- | --- |

(52)

Trh námořní dopravy mezi Francií a zeměmi Maghrebu zaznamenal v posledních létech trvalý růst, a to řádově o 13 % v období mezi roky 2001 a 2005. Vzhledem k potenciálu růstu turistiky do této oblasti lze očekávat, že námořní doprava zaznamená okolo roku 2010 roční míru růstu řádově o 4 %.

| (53) | V Alžírsku zaujímá společnost SNCM druhé místo na trhu za alžírským veřejným podnikem Entreprise Nationale de Transport Maritime de Voyageurs (ENTMV). Podíl na trhu společnosti SNCM se v roce 2005 změnil z 24 % na [...] %. |
| --- | --- |

(53)

V Alžírsku zaujímá společnost SNCM druhé místo na trhu za alžírským veřejným podnikem Entreprise Nationale de Transport Maritime de Voyageurs (ENTMV). Podíl na trhu společnosti SNCM se v roce 2005 změnil z 24 % na [...] %.

| (54) | Na trhu dopravy do Tuniska je společnost SNCM hned za společností Compagnie tunisienne de navigation (CTN). Ačkoli společnost SNCM ztratila od roku 2001 podíl na trhu ve prospěch společnosti CTN, přičemž tento podíl klesl ze 44 % na [...] % v roce 2004, v roce 2005 došlo k určitému zlepšení ([...] %). |
| --- | --- |

(54)

Na trhu dopravy do Tuniska je společnost SNCM hned za společností Compagnie tunisienne de navigation (CTN). Ačkoli společnost SNCM ztratila od roku 2001 podíl na trhu ve prospěch společnosti CTN, přičemž tento podíl klesl ze 44 % na [...] % v roce 2004, v roce 2005 došlo k určitému zlepšení ([...] %).

4.   POPIS OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM TOHOTO ROZHODNUTÍ

4.1   Navýšení kapitálu společnosti SNCM v roce 2002

4.1.1   Popis

| (55) | Po rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2002 o schválení podpory na záchranu ve prospěch společnosti SNCM (56) oznámily francouzské orgány dne 18. února 2002 Komisi návrh podpory na restrukturalizaci ve prospěch společnosti SNCM. Opatření spočívalo v navýšení kapitálu společnosti SNCM prostřednictvím mateřské společnosti CGMF, a to ve výši 76 mil. EUR, přičemž 46 mil. EUR mělo být poskytnuto na náklady spojené s restrukturalizací (57). Navýšení kapitálu mělo za cíl zvýšit vlastní kapitál společnosti SNCM z 30 mil. na 106 mil. EUR. |
| --- | --- |

(55)

Po rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2002 o schválení podpory na záchranu ve prospěch společnosti SNCM (56) oznámily francouzské orgány dne 18. února 2002 Komisi návrh podpory na restrukturalizaci ve prospěch společnosti SNCM. Opatření spočívalo v navýšení kapitálu společnosti SNCM prostřednictvím mateřské společnosti CGMF, a to ve výši 76 mil. EUR, přičemž 46 mil. EUR mělo být poskytnuto na náklady spojené s restrukturalizací (57). Navýšení kapitálu mělo za cíl zvýšit vlastní kapitál společnosti SNCM z 30 mil. na 106 mil. EUR.

| (56) | V souladu s hlavními pokyny z roku 1999 předložily francouzské orgány Komisi plán restrukturalizace (58) společnosti SNCM v pěti bodech:






  i) | snížení počtu plaveb a přesun plavidel na různé spoje (snížení počtu spojů na Korsiku a posílení přepravy do zemí Maghrebu) (59), |
| --- | --- | --- |

(56)

V souladu s hlavními pokyny z roku 1999 předložily francouzské orgány Komisi plán restrukturalizace (58) společnosti SNCM v pěti bodech:

i)

snížení počtu plaveb a přesun plavidel na různé spoje (snížení počtu spojů na Korsiku a posílení přepravy do zemí Maghrebu) (59),

| ii) | snížení počtu plavidel o čtyři lodě, což mělo přinést 21 mil. EUR v hotovosti, |
| --- | --- |

ii)

snížení počtu plavidel o čtyři lodě, což mělo přinést 21 mil. EUR v hotovosti,

| iii) | prodej části nemovitého majetku, |
| --- | --- |

iii)

prodej části nemovitého majetku,

| iv) | snížení počtu zaměstnanců (60) o přibližně 12 %, což ve spojení s rozumnou mzdovou politikou mělo snížit náklady na lodní personál z 61,8 mil. EUR v roce 2001 na průměrně [...] mil. EUR v létech 2003 až 2006 a pozemní náklady z 50,3 mil. EUR v roce 2001 na [...] mil. EUR ve stejném období, |
| --- | --- |

iv)

snížení počtu zaměstnanců (60) o přibližně 12 %, což ve spojení s rozumnou mzdovou politikou mělo snížit náklady na lodní personál z 61,8 mil. EUR v roce 2001 na průměrně [...] mil. EUR v létech 2003 až 2006 a pozemní náklady z 50,3 mil. EUR v roce 2001 na [...] mil. EUR ve stejném období,

| v) | zrušení dvou z poboček, společností Compagnie Maritime Toulonnaise a Corsica Marittima, jejichž zbývající činnosti měla převzít společnost SNCM. |
| --- | --- |

v)

zrušení dvou z poboček, společností Compagnie Maritime Toulonnaise a Corsica Marittima, jejichž zbývající činnosti měla převzít společnost SNCM.

| (57) | Po připomínkách Komise uvedených v jejím rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 francouzské orgány popsaly v dopise ze dne 31. ledna 2003 vylepšení plánu restrukturalizace v následujících bodech:






  — | závazky a upřesnění v oblasti mzdové politiky, |
| --- | --- | --- |

(57)

Po připomínkách Komise uvedených v jejím rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 francouzské orgány popsaly v dopise ze dne 31. ledna 2003 vylepšení plánu restrukturalizace v následujících bodech:

—

závazky a upřesnění v oblasti mzdové politiky,

| — | plán snížení nákladů u zprostředkovatelských nákupů, |
| --- | --- |

—

plán snížení nákladů u zprostředkovatelských nákupů,

| — | závazek, že společnost SNCM nevyvolá cenovou válku se svými konkurenty v dopravě na Korsiku. |
| --- | --- |

—

závazek, že společnost SNCM nevyvolá cenovou válku se svými konkurenty v dopravě na Korsiku.

| (58) | Ohledně posledního bodu francouzské orgány upřesňují, že společnost „SNCM se k tomu zavazuje bez výhrad, protože vyvolání cenové války z jejího podnětu by nebylo v souladu ani s jejími strategickými záměry, ani s jejím zájmem, protože by vedlo ke snížení jejích příjmů, ani s jejími obvyklými pracovními postupy a s jejím know-how“. |
| --- | --- |

(58)

Ohledně posledního bodu francouzské orgány upřesňují, že společnost „SNCM se k tomu zavazuje bez výhrad, protože vyvolání cenové války z jejího podnětu by nebylo v souladu ani s jejími strategickými záměry, ani s jejím zájmem, protože by vedlo ke snížení jejích příjmů, ani s jejími obvyklými pracovními postupy a s jejím know-how“.

| (59) | Ve svém plánu restrukturalizace francouzské orgány předložily Komisi podrobnou tabulku finančních údajů na období 2002–2007 založených na středních předpokladech pro celou řadu proměných (61). Finanční výhledy mimo jiné ukazují návrat ke kladným běžným výsledkům počínaje rokem 2003.

  Tabulka 1


  Finanční tabulka pro období 2002–2007















  (v milionech EUR) |
| --- | --- |
| | 2000 | 2001 | 2002 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Skutečnost | Skutečnost | Plán | Skutečnost | Plán | Plán | Plán | Plán | Plán |
| Obchodní obrat | 204,9 | 204,1 | 178 | 205,8 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Provozní dotace | 85,4 | 86,7 | 74,5 | 77,7 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Běžný výsledek | –14,7 | –5,1 | 1,2 | –5,8 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Čistý výsledek | –6,2 | –40,4 | 23 | 4,2 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Vlastní kapitál | 67,5 | 29,7 | 119 | 33,8 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Čisté finanční zadlužení (bez leasingu) | 135,8 | 134,5 | 67,7 | 144,8 | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Finanční ukazatele | | | | | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Běžný výsledek / obrat + dotace | –5 % | –2 % | 0 % | –2 % | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Vlastní kapitál / zadlužení v rozvaze | 50 % | 22 % | 176 % | 23 % | (...) | (...) | (...) | (...) | (...) |
| Údaje za roky 2000, 2001 a 2002 jsou převzaty z výročních zpráv 2001 a 2002 společnosti SNCM. |

(59)

Ve svém plánu restrukturalizace francouzské orgány předložily Komisi podrobnou tabulku finančních údajů na období 2002–2007 založených na středních předpokladech pro celou řadu proměných (61). Finanční výhledy mimo jiné ukazují návrat ke kladným běžným výsledkům počínaje rokem 2003.

Tabulka 1

Finanční tabulka pro období 2002–2007

(v milionech EUR)

2000

2001

2002

2002

2003

2004

2005

2006

2007

Skutečnost

Skutečnost

Plán

Skutečnost

Plán

Plán

Plán

Plán

Plán

Obchodní obrat

204,9

204,1

178

205,8

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Provozní dotace

85,4

86,7

74,5

77,7

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Běžný výsledek

–14,7

–5,1

1,2

–5,8

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Čistý výsledek

–6,2

–40,4

23

4,2

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Vlastní kapitál

67,5

29,7

119

33,8

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Čisté finanční zadlužení (bez leasingu)

135,8

134,5

67,7

144,8

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Finanční ukazatele

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Běžný výsledek / obrat + dotace

–5 %

–2 %

0 %

–2 %

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Vlastní kapitál / zadlužení v rozvaze

50 %

22 %

176 %

23 %

(...)

(...)

(...)

(...)

(...)

Údaje za roky 2000, 2001 a 2002 jsou převzaty z výročních zpráv 2001 a 2002 společnosti SNCM.

| (60) | Podle francouzských orgánů mělo navýšení kapitálu o 76 mil. EUR a návrat k provozní výnosnosti předpokládané počínaje rokem 2003 umožnit zvýšit vlastní kapitál z 30 mil. EUR v roce 2001 na 120 mil. EUR v krátkém časovém horizontu (2003) a na [...] mil. EUR na konci plánu (2006–2007). To mělo umožnit snížení finanční zadluženosti ze 145 mil. EUR v roce 2002 na úroveň [...] až [...] mil. EUR v létech 2003 až 2005. V posledních létech plánu společnost předpokládala zvýšení zadlužení kvůli výměně, v plném vlastnictví, jednoho nebo dvou plavidel. |
| --- | --- |

(60)

Podle francouzských orgánů mělo navýšení kapitálu o 76 mil. EUR a návrat k provozní výnosnosti předpokládané počínaje rokem 2003 umožnit zvýšit vlastní kapitál z 30 mil. EUR v roce 2001 na 120 mil. EUR v krátkém časovém horizontu (2003) a na [...] mil. EUR na konci plánu (2006–2007). To mělo umožnit snížení finanční zadluženosti ze 145 mil. EUR v roce 2002 na úroveň [...] až [...] mil. EUR v létech 2003 až 2005. V posledních létech plánu společnost předpokládala zvýšení zadlužení kvůli výměně, v plném vlastnictví, jednoho nebo dvou plavidel.

| (61) | Francouzské orgány také předložily studii citlivosti předpokládaných výsledků vůči pracovním předpokladům vývoje přepravy na různých dopravních spojích. Různé simulace prováděné na tomto základě ukazují, že by se společnost SNCM měla vrátit na cestu výnosnosti ve všech uvažovaných případech. |
| --- | --- |

(61)

Francouzské orgány také předložily studii citlivosti předpokládaných výsledků vůči pracovním předpokladům vývoje přepravy na různých dopravních spojích. Různé simulace prováděné na tomto základě ukazují, že by se společnost SNCM měla vrátit na cestu výnosnosti ve všech uvažovaných případech.

4.1.2   Určení výše navýšení kapitálu

| (62) | Metoda, kterou zvolily francouzské orgány (62) k určení výše navýšení kapitálu, spočívá ve výpočtu čistých výpůjček na základě středního poměru mezi vlastními zdroji a finančními dluhy zjištěném v roce 2000 u pěti evropských námořních společností. Bez ohledu na odlišnosti účetních rozvah těchto podniků zvolily francouzské orgány jako průměr hodnotu 79 %. Francouzské orgány tvrdí, že finanční výhledy na období od roku 2002 až do roku 2007 vedou k průměrnému poměru mezi vlastním kapitálem a finančním zadlužením v hodnotě 77 %, přičemž vlastní kapitál dosáhne v roce 2007 výše 169 milionů EUR. Takové výše vlastních zdrojů má být dosaženo navýšením kapitálu o 76 milionů EUR a úspěšným provedením opatření, která jsou součástí plánu restrukturalizace. |
| --- | --- |

(62)

Metoda, kterou zvolily francouzské orgány (62) k určení výše navýšení kapitálu, spočívá ve výpočtu čistých výpůjček na základě středního poměru mezi vlastními zdroji a finančními dluhy zjištěném v roce 2000 u pěti evropských námořních společností. Bez ohledu na odlišnosti účetních rozvah těchto podniků zvolily francouzské orgány jako průměr hodnotu 79 %. Francouzské orgány tvrdí, že finanční výhledy na období od roku 2002 až do roku 2007 vedou k průměrnému poměru mezi vlastním kapitálem a finančním zadlužením v hodnotě 77 %, přičemž vlastní kapitál dosáhne v roce 2007 výše 169 milionů EUR. Takové výše vlastních zdrojů má být dosaženo navýšením kapitálu o 76 milionů EUR a úspěšným provedením opatření, která jsou součástí plánu restrukturalizace.

4.2   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

4.2.1   Předběžná poznámka

| (63) | Navýšení kapitálu a plán restrukturalizace z roku 2002 nepřinesly očekávané výsledky a počínaje rokem 2004 se finanční a hospodářská situace společnosti SNCM prudce zhoršila. Ke zhoršení přispěly jak vnitřní faktory (sociální konflikty, pozdní a nedostatečné plnění cílů v oblasti produktivity, ztráta podílů na trhu), tak faktory nezávislé na společnosti SNCM (oslabení přitažlivosti Korsiky jako destinace, zvýšení podílu na trhu společnosti CFF, chyby v řízení ze strany státu (63) a zvýšení ceny pohonných hmot. |
| --- | --- |

(63)

Navýšení kapitálu a plán restrukturalizace z roku 2002 nepřinesly očekávané výsledky a počínaje rokem 2004 se finanční a hospodářská situace společnosti SNCM prudce zhoršila. Ke zhoršení přispěly jak vnitřní faktory (sociální konflikty, pozdní a nedostatečné plnění cílů v oblasti produktivity, ztráta podílů na trhu), tak faktory nezávislé na společnosti SNCM (oslabení přitažlivosti Korsiky jako destinace, zvýšení podílu na trhu společnosti CFF, chyby v řízení ze strany státu (63) a zvýšení ceny pohonných hmot.

| (64) | Běžný výsledek hospodaření společnosti SNCM tak byl – 32,6 mil. EUR v roce 2004 a – 25,8 mil. EUR v roce 2005. Čistý hospodářský výsledek potom činil – 29,7 mil. EUR v roce 2004 a – 28,8 mil. EUR v roce 2005. |
| --- | --- |

(64)

Běžný výsledek hospodaření společnosti SNCM tak byl – 32,6 mil. EUR v roce 2004 a – 25,8 mil. EUR v roce 2005. Čistý hospodářský výsledek potom činil – 29,7 mil. EUR v roce 2004 a – 28,8 mil. EUR v roce 2005.

| (65) | Zhoršení hospodářské a finanční situace společnosti SNCM donutilo francouzské orgány k většímu převedení aktiv, než předpokládal plán restrukturalizace z roku 2002 a než požadovalo rozhodnutí z roku 2003, a zahájit vyhledávání partnerů ze soukromého sektoru.

  Tabulka 2


  Seznam aktiv převedených společností SNCM od roku 2002
   (64) | Čistý výnos převodu | Datum |
| --- | --- | --- | --- |
| Převody navržené v oznámení z roku 2002 (v EUR) | 25 165 000 | |
| Aliso (náhrada za plavidlo Asco v souladu s rozhodnutím Komise ze dne 8.9.2004) | (...) | 30.9.2004 |
| Napoléon | (...) | 6.5.2002 |
| Monte Rotondo | (...) | 31.7.2002 |
| Liberté | (...) | 27.1.2003 |
| Komplex nemovitostí Schuman | (...) | 20.1.2003 |
| Dodatečné převody vyžadované Komisí v jejím rozhodnutí ze dne 9.7.2003 (v EUR) | 5 022 600 | |
| SCI Espace Schuman | (...) | 24.6.2003 |
| Southern Trader | (...) | 22.7.2003 |
| Someca | (...) | 30.4.2004 |
| Amadeus | (...) | 12.10.2004 |
| CCM | [...] (65) | — |
| Dodatečné převody provedené od rozhodnutí z července 2003 (v mil. EUR) | 12,6 | |
| Asco | (...) | 24.5.2005 |
| Sud Cargos | (...) | 15.9.2005 |
| Prodej bytů z bytového fondu společnosti SNCM (dříve obývané zaměstnanci společnosti SNCM) | (...) | Září 2003 až 2006 |
| Celkem (v milionech EUR) | 42,385 | |

(65)

Zhoršení hospodářské a finanční situace společnosti SNCM donutilo francouzské orgány k většímu převedení aktiv, než předpokládal plán restrukturalizace z roku 2002 a než požadovalo rozhodnutí z roku 2003, a zahájit vyhledávání partnerů ze soukromého sektoru.

Tabulka 2

Seznam aktiv převedených společností SNCM od roku 2002
   (64)

Čistý výnos převodu

Datum

Převody navržené v oznámení z roku 2002 (v EUR)

25 165 000

Aliso (náhrada za plavidlo Asco v souladu s rozhodnutím Komise ze dne 8.9.2004)

(...)

30.9.2004

Napoléon

(...)

6.5.2002

Monte Rotondo

(...)

31.7.2002

Liberté

(...)

27.1.2003

Komplex nemovitostí Schuman

(...)

20.1.2003

Dodatečné převody vyžadované Komisí v jejím rozhodnutí ze dne 9.7.2003 (v EUR)

5 022 600

SCI Espace Schuman

(...)

24.6.2003

Southern Trader

(...)

22.7.2003

Someca

(...)

30.4.2004

Amadeus

(...)

12.10.2004

CCM

[...] (65)

—

Dodatečné převody provedené od rozhodnutí z července 2003 (v mil. EUR)

12,6

Asco

(...)

24.5.2005

Sud Cargos

(...)

15.9.2005

Prodej bytů z bytového fondu společnosti SNCM (dříve obývané zaměstnanci společnosti SNCM)

(...)

Září 2003 až 2006

Celkem (v milionech EUR)

42,385

4.2.2   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

| (66) | Po otevřeném, transparentním a nediskriminačním výběrovém řízení (66) bylo nakonec dne 13. října 2005 za velmi obtížných finančních a sociálních okolností dosaženo shody mezi státem a společnostmi BCP a VT. Společnost VT je tak odvětvovým subjektem společnosti SNCM (s podílem 28 %), zatímco společnost BCP je hlavním akcionářem s podílem 38 %. Stát se především vůči zaměstnancům zavázal zůstat akcionářem společnosti s podílem ve výši 25 % (67). Společnosti BCP a VT vypracovaly pro společnost SNCM obchodní plán, který byl postoupen Evropské komisi dne 7. dubna 2006. |
| --- | --- |

(66)

Po otevřeném, transparentním a nediskriminačním výběrovém řízení (66) bylo nakonec dne 13. října 2005 za velmi obtížných finančních a sociálních okolností dosaženo shody mezi státem a společnostmi BCP a VT. Společnost VT je tak odvětvovým subjektem společnosti SNCM (s podílem 28 %), zatímco společnost BCP je hlavním akcionářem s podílem 38 %. Stát se především vůči zaměstnancům zavázal zůstat akcionářem společnosti s podílem ve výši 25 % (67). Společnosti BCP a VT vypracovaly pro společnost SNCM obchodní plán, který byl postoupen Evropské komisi dne 7. dubna 2006.

| (67) | Memorandum o porozumění, na jehož základě je 75 % kapitálu společnosti převedeno na soukromé nabyvatele, bylo podepsáno mezi zúčastněnými stranami (BCP, VT a CGMF) dne 16. května 2006. |
| --- | --- |

(67)

Memorandum o porozumění, na jehož základě je 75 % kapitálu společnosti převedeno na soukromé nabyvatele, bylo podepsáno mezi zúčastněnými stranami (BCP, VT a CGMF) dne 16. května 2006.

| (68) | V části II memoranda o porozumění se uvádí, že společnost CGMF se zavazuje schválit, upsat a plně splatit navýšení kapitálu společnosti SNCM o celkovou částku 142,5 mil. EUR. |
| --- | --- |

(68)

V části II memoranda o porozumění se uvádí, že společnost CGMF se zavazuje schválit, upsat a plně splatit navýšení kapitálu společnosti SNCM o celkovou částku 142,5 mil. EUR.

| (69) | Po navýšení kapitálu se plánuje snížit rušením akcií základní kapitál společnosti SNCM na minimum stanovené zákonem pro akciové společnosti, které se neobrací na spoření formou veřejných výzev. |
| --- | --- |

(69)

Po navýšení kapitálu se plánuje snížit rušením akcií základní kapitál společnosti SNCM na minimum stanovené zákonem pro akciové společnosti, které se neobrací na spoření formou veřejných výzev.

| (70) | Jako doplněk navýšení kapitálu se společnost CGMF zavazuje dát k dispozici společnosti SNCM částku 38,5 mil. EUR formou zálohy na běžný účet. Tato záloha na běžný účet, kterou předá společnost SNCM do rukou správce (banka CIC), je určena na financováni části nákladů zvaných „na velkorysost“, které doplní částky vyplácené uplatněním zákonných a smluvních opatření v případě snižování počtu zaměstnanců nabyvateli (68). Vyplácení vyrovnání nad náhrady stanovené právními a smluvními ustanoveními probíhá na individuálním a jmenovitém základě a týká se zaměstnanců, kteří opustili společnost a jejichž pracovní smlouva byla vypovězena. |
| --- | --- |

(70)

Jako doplněk navýšení kapitálu se společnost CGMF zavazuje dát k dispozici společnosti SNCM částku 38,5 mil. EUR formou zálohy na běžný účet. Tato záloha na běžný účet, kterou předá společnost SNCM do rukou správce (banka CIC), je určena na financováni části nákladů zvaných „na velkorysost“, které doplní částky vyplácené uplatněním zákonných a smluvních opatření v případě snižování počtu zaměstnanců nabyvateli (68). Vyplácení vyrovnání nad náhrady stanovené právními a smluvními ustanoveními probíhá na individuálním a jmenovitém základě a týká se zaměstnanců, kteří opustili společnost a jejichž pracovní smlouva byla vypovězena.

| (71) | Po těchto krocích část III memoranda o porozumění stanoví, že společnost CGMF převede na soukromé nabyvatele své akcie, které představují 75 % podílů základního kapitálu společnosti a [...] na financování té části sociálního plánu, která přesahuje zákonné a smluvní povinnosti. |
| --- | --- |

(71)

Po těchto krocích část III memoranda o porozumění stanoví, že společnost CGMF převede na soukromé nabyvatele své akcie, které představují 75 % podílů základního kapitálu společnosti a [...] na financování té části sociálního plánu, která přesahuje zákonné a smluvní povinnosti.

| (72) | Část III memoranda o porozumění také stanoví, že nabyvatelé a společnost CGMF upíší společně a zároveň nové akcie v celkové částce 35 mil. EUR a společnosti BCP/VT vloží na běžný účet částku 8,75 mil. EUR, která bude sloužit společnosti SNCM k řešení požadavků na hotovost. Odstavec III.2.7 memoranda o porozumění stanoví, že hodnota akcií společnosti CGMF se v každém okamžiku rovná jejich původní jmenovité hodnotě zvýšené o [...] % jejich splacené jmenovité hodnoty vynásobené součinitelem D/365, přičemž D představuje počet dní od data uplatnění, s odečtením všech vyplacených částek (např. dividend). Tato ustanovení se neuplatňují v případě soudního vyrovnání nebo likvidace. |
| --- | --- |

(72)

Část III memoranda o porozumění také stanoví, že nabyvatelé a společnost CGMF upíší společně a zároveň nové akcie v celkové částce 35 mil. EUR a společnosti BCP/VT vloží na běžný účet částku 8,75 mil. EUR, která bude sloužit společnosti SNCM k řešení požadavků na hotovost. Odstavec III.2.7 memoranda o porozumění stanoví, že hodnota akcií společnosti CGMF se v každém okamžiku rovná jejich původní jmenovité hodnotě zvýšené o [...] % jejich splacené jmenovité hodnoty vynásobené součinitelem D/365, přičemž D představuje počet dní od data uplatnění, s odečtením všech vyplacených částek (např. dividend). Tato ustanovení se neuplatňují v případě soudního vyrovnání nebo likvidace.

| (73) | Memorandum o porozumění (část III.5) obsahuje rozvazující doložku převedení společnosti SNCM, která může být uplatněna současně nabyvateli v případě, že dojde k jedné z následujících událostí v míře, která by mohla zpochybnit jejich podnikatelský záměr a návrat společnosti k životaschopnosti:






  — | nepřidělení smlouvy o pověření veřejnou službou pro námořní dopravu na Korsiku pro odbobí, které začíná dnem 1. ledna 2007 [...], |
| --- | --- | --- |

(73)

Memorandum o porozumění (část III.5) obsahuje rozvazující doložku převedení společnosti SNCM, která může být uplatněna současně nabyvateli v případě, že dojde k jedné z následujících událostí v míře, která by mohla zpochybnit jejich podnikatelský záměr a návrat společnosti k životaschopnosti:

—

nepřidělení smlouvy o pověření veřejnou službou pro námořní dopravu na Korsiku pro odbobí, které začíná dnem 1. ledna 2007 [...],

| — | jakékoli záporné rozhodnutí Evropské komise nebo rozsudek Soudu či Soudního dvora jako zákaz některé činnosti nebo vnucení podmínek, které mají zásadní dopad na hodnotu společnosti [...]. |
| --- | --- |

—

jakékoli záporné rozhodnutí Evropské komise nebo rozsudek Soudu či Soudního dvora jako zákaz některé činnosti nebo vnucení podmínek, které mají zásadní dopad na hodnotu společnosti [...].

| (74) | Část VII memoranda o porozumění stanoví, že společnost CGMF převezme část sociálních závazků společnosti SNCM v nákladech vzájemných pojišťovacích organizací jejích důchodců, a to ve výši 15,5 mil. EUR a ode dne převedení vlastnictví podniku. |
| --- | --- |

(74)

Část VII memoranda o porozumění stanoví, že společnost CGMF převezme část sociálních závazků společnosti SNCM v nákladech vzájemných pojišťovacích organizací jejích důchodců, a to ve výši 15,5 mil. EUR a ode dne převedení vlastnictví podniku.

| (75) | Způsoby správy a řízení podniku jsou upřesněny v části IV memoranda o porozumění. Je zde uvedeno, že dojde ke změně způsobu řízení společnosti SNCM, která se přemění v akciovou společnost s představenstvem a dozorčí radou. Dozorčí rada se bude skládat z 10 a později ze 14 členů. Přechodně jí bude předsedat zástupce státu. Pokud bude společnosti SNCM přiděleno pověření veřejnou službou, předsedu dozorčí rady nahradí zástupce společnosti BCP. Představenstvo má potom za úkol zajistit provozní řízení společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(75)

Způsoby správy a řízení podniku jsou upřesněny v části IV memoranda o porozumění. Je zde uvedeno, že dojde ke změně způsobu řízení společnosti SNCM, která se přemění v akciovou společnost s představenstvem a dozorčí radou. Dozorčí rada se bude skládat z 10 a později ze 14 členů. Přechodně jí bude předsedat zástupce státu. Pokud bude společnosti SNCM přiděleno pověření veřejnou službou, předsedu dozorčí rady nahradí zástupce společnosti BCP. Představenstvo má potom za úkol zajistit provozní řízení společnosti SNCM.

| (76) | Dne 26. května 2006 schválila francouzská vláda převedení SNCM a výše uvedená opatření. |
| --- | --- |

(76)

Dne 26. května 2006 schválila francouzská vláda převedení SNCM a výše uvedená opatření.

| (77) | Ve světle předcházejícího obsahuje memorandum o porozumění tři druhy státních opatření, která opravňují prověření z hlediska předpisů Společenství o státních podporách.






  — | převedení 100 % podílu společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR (kapitálový vklad ve výši 142,5 mil. EUR a úhrada nákladů na vzájemné pojištění ve výši 15,5 mil. EUR), |
| --- | --- | --- |

(77)

Ve světle předcházejícího obsahuje memorandum o porozumění tři druhy státních opatření, která opravňují prověření z hlediska předpisů Společenství o státních podporách.

—

převedení 100 % podílu společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR (kapitálový vklad ve výši 142,5 mil. EUR a úhrada nákladů na vzájemné pojištění ve výši 15,5 mil. EUR),

| — | záloha na běžný účet poskytnutá společností CGMF ve výši 38,5 mil. EUR ve prospěch propuštěných zaměstnanců společnosti SNCM, |
| --- | --- |

—

záloha na běžný účet poskytnutá společností CGMF ve výši 38,5 mil. EUR ve prospěch propuštěných zaměstnanců společnosti SNCM,

| — | navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR upsané společností CGMF společně a současně s vkladem ve výši 26,25 mil. EUR společností VT a BCP. |
| --- | --- |

—

navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR upsané společností CGMF společně a současně s vkladem ve výši 26,25 mil. EUR společností VT a BCP.

5.   OBLAST PŮSOBNOSTI TOHOTO ROZHODNUTÍ

| (78) | Toto konečné rozhodnutí se týká opatření prováděných Francií ve prospěch společnosti SNCM od 18. února 2002, a to:






  — | kapitálového vkladu společnosti CGMF do společnosti SNCM ve výši 76 mil. EUR v roce 2002 (z toho 53,48 mil. EUR za závazky veřejné služby a zbytek jako podpory na restrukturalizaci), |
| --- | --- | --- |

(78)

Toto konečné rozhodnutí se týká opatření prováděných Francií ve prospěch společnosti SNCM od 18. února 2002, a to:

—

kapitálového vkladu společnosti CGMF do společnosti SNCM ve výši 76 mil. EUR v roce 2002 (z toho 53,48 mil. EUR za závazky veřejné služby a zbytek jako podpory na restrukturalizaci),

| — | záporné ceny při prodeji společnosti SNCM společností CGMF ve výši 158 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

záporné ceny při prodeji společnosti SNCM společností CGMF ve výši 158 mil. EUR,

| — | vkladu společnosti CGMF ve výši 8,75 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

vkladu společnosti CGMF ve výši 8,75 mil. EUR,

| — | převzetí některých dodatkových sociálních opatření ve výši 38,5 mil. EUR společností CGMF. |
| --- | --- |

—

převzetí některých dodatkových sociálních opatření ve výši 38,5 mil. EUR společností CGMF.

| (79) | Toto rozhodnutí se netýká prověření minulých a budoucích finančních vyrovnání ve prospěch společnosti SNCM za závazky veřejné služby v období 2007–2013, která jsou předmětem samostatného řízení. |
| --- | --- |

(79)

Toto rozhodnutí se netýká prověření minulých a budoucích finančních vyrovnání ve prospěch společnosti SNCM za závazky veřejné služby v období 2007–2013, která jsou předmětem samostatného řízení.

6.   DŮVODY, KTERÉ VEDLY K PŘIJETÍ ROZHODNUTÍ KOMISE V ROCE 2002 A V ROCE 2006

6.1   Zahájení formálního vyšetřovacího řízení v roce 2002

| (80) | Ve svém rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 o zahájení řízení Komise sice uznala, že společnost SNCM je podnikem v obtížích, ale vyjádřila také pochybnosti o souladu oznámených opatřeních s kritérii uvedenými v bodě 3.2.2 pokynů z roku 1999, které v té době platily. |
| --- | --- |

(80)

Ve svém rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 o zahájení řízení Komise sice uznala, že společnost SNCM je podnikem v obtížích, ale vyjádřila také pochybnosti o souladu oznámených opatřeních s kritérii uvedenými v bodě 3.2.2 pokynů z roku 1999, které v té době platily.

| (81) | Komise vyjádřila určité pochybnosti o plánu restrukturalizace vzhledem k tomu, že chyběl rozbor příčin ztrát podniku. Obzvláště si pak Komise kladla otázky o vazbách mezi ztrátami a závazky veřejné služby, o dopadech politiky nákupů plavidel společností SNCM na výsledkové účty a o plánovaných opatřeních na zvýšení produktivity podniku. |
| --- | --- |

(81)

Komise vyjádřila určité pochybnosti o plánu restrukturalizace vzhledem k tomu, že chyběl rozbor příčin ztrát podniku. Obzvláště si pak Komise kladla otázky o vazbách mezi ztrátami a závazky veřejné služby, o dopadech politiky nákupů plavidel společností SNCM na výsledkové účty a o plánovaných opatřeních na zvýšení produktivity podniku.

| (82) | Kromě toho Komise zdůraznila určité nedostatky plánu restrukturalizace, a to především nepřítomnost konkrétních opatření ke snížení mezispotřeby a informací o budoucí cenové politice společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(82)

Kromě toho Komise zdůraznila určité nedostatky plánu restrukturalizace, a to především nepřítomnost konkrétních opatření ke snížení mezispotřeby a informací o budoucí cenové politice společnosti SNCM.

| (83) | Komise si rovněž kladla otázky o účinnosti metody výpočtu, kterou zvolily francouzské orgány ke stanovení částky navýšení kapitálu, a o předpokladech zvolených pro vypracování finančních simulací. |
| --- | --- |

(83)

Komise si rovněž kladla otázky o účinnosti metody výpočtu, kterou zvolily francouzské orgány ke stanovení částky navýšení kapitálu, a o předpokladech zvolených pro vypracování finančních simulací.

6.2   Rozšíření formálního vyšetřovacího řízení v roce 2006

| (84) | Rozhodnutím ze dne 13. září 2006 se Komise rozhodla rozšířit formální vyšetřovací řízení z roku 2002 na opatření plánovaná v rámci převedení společnosti SNCM do soukromého sektoru. |
| --- | --- |

(84)

Rozhodnutím ze dne 13. září 2006 se Komise rozhodla rozšířit formální vyšetřovací řízení z roku 2002 na opatření plánovaná v rámci převedení společnosti SNCM do soukromého sektoru.

| (85) | Komise napřed vzala v potaz výzvu francouzských orgánů ze dne 7. dubna 2006 (viz 16. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí), aby prověřila část kapitálového vkladu z roku 2002 ve světle jurisdikce ve věci Altmark, a v této souvislosti vyjádřila pochybnosti o dodržení podmínek (především druhé a čtvrté) stanovených soudcem Společenství v tomto rozsudku (69). |
| --- | --- |

(85)

Komise napřed vzala v potaz výzvu francouzských orgánů ze dne 7. dubna 2006 (viz 16. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí), aby prověřila část kapitálového vkladu z roku 2002 ve světle jurisdikce ve věci Altmark, a v této souvislosti vyjádřila pochybnosti o dodržení podmínek (především druhé a čtvrté) stanovených soudcem Společenství v tomto rozsudku (69).

| (86) | Za předpokladu, že by tato částka mohla být chápána jako podpora v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, Komise ve svém rozhodnutí z roku 2006 vyjádřila přesvědčení, že nová výše podpory vyhodnocená s přihlédnutím k pokynům pro podpory na restrukturalizaci by měla být 15,81 mil. EUR. Vzhledem k tomu, že výše podpory na restrukturalizaci by měla být výrazně nižší než částka oznámená v roce 2002 a schválená v roce 2003, vyjádřila Komise pochybnosti o vhodnosti zachovat všechna vyrovnání požadovaná po společnosti SNCM v rozhodnutí z roku 2003. |
| --- | --- |

(86)

Za předpokladu, že by tato částka mohla být chápána jako podpora v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, Komise ve svém rozhodnutí z roku 2006 vyjádřila přesvědčení, že nová výše podpory vyhodnocená s přihlédnutím k pokynům pro podpory na restrukturalizaci by měla být 15,81 mil. EUR. Vzhledem k tomu, že výše podpory na restrukturalizaci by měla být výrazně nižší než částka oznámená v roce 2002 a schválená v roce 2003, vyjádřila Komise pochybnosti o vhodnosti zachovat všechna vyrovnání požadovaná po společnosti SNCM v rozhodnutí z roku 2003.

| (87) | Komise rovněž vyjádřila pochybnosti o dodržování podmínek stanovených rozhodnutím z roku 2003, a to zásady price leadership a počtu spojení na Korsiku. |
| --- | --- |

(87)

Komise rovněž vyjádřila pochybnosti o dodržování podmínek stanovených rozhodnutím z roku 2003, a to zásady price leadership a počtu spojení na Korsiku.

| (88) | Pokud jde o zápornou cenu převodu společnosti SNCM, vyjádřila Komise pochybnosti o souladu navýšení kapitálu státem před převedením společnosti SNCM se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství. Komise vyjádřila své pochybnosti obzvláště, pokud jde o platnost výpočtu nákladů na vyrovnání, které by měl stát jako akcionář uhradit v případě úpadku společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(88)

Pokud jde o zápornou cenu převodu společnosti SNCM, vyjádřila Komise pochybnosti o souladu navýšení kapitálu státem před převedením společnosti SNCM se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství. Komise vyjádřila své pochybnosti obzvláště, pokud jde o platnost výpočtu nákladů na vyrovnání, které by měl stát jako akcionář uhradit v případě úpadku společnosti SNCM.

| (89) | Komise zpochybnila, že by se finanční opatření mohla odvolávat na pokyny pro podpory na záchranu a na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(89)

Komise zpochybnila, že by se finanční opatření mohla odvolávat na pokyny pro podpory na záchranu a na restrukturalizaci.

| (90) | Komise také vyjádřila pochybnosti ohledně druhého navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, pokud jde o současnost soukromého a veřejného investování a o stejné podmínky úpisu ve smyslu judikatury. |
| --- | --- |

(90)

Komise také vyjádřila pochybnosti ohledně druhého navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, pokud jde o současnost soukromého a veřejného investování a o stejné podmínky úpisu ve smyslu judikatury.

| (91) | Komise nakonec vyjádřila pochybnosti o tom, zda dodatečná sociální opatření ve výši 38,5 mil. EUR určená na podporu ve prospěch osoby nemohou představovat nepřímé zvýhodnění podniku. Zdůraznila také riziko možného rozporu při zahrnutí dodatečných náhrad za propuštění do rizik nesených informovaným investorem. |
| --- | --- |

(91)

Komise nakonec vyjádřila pochybnosti o tom, zda dodatečná sociální opatření ve výši 38,5 mil. EUR určená na podporu ve prospěch osoby nemohou představovat nepřímé zvýhodnění podniku. Zdůraznila také riziko možného rozporu při zahrnutí dodatečných náhrad za propuštění do rizik nesených informovaným investorem.

7.   STANOVISKO FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ

7.1   Navýšení kapitálu z roku 2002

7.1.1   Částka 53,48 mil. EUR ve světle juridikatury ve věci Altmark

7.1.1.1   Dodržení čtyř kritérií Altmark

| (92) | V dopise ze dne 7. dubna 2006 a v rámci připomínek předložených v návaznosti na rozhodnutí z roku 2006 vyzvaly francouzské orgány Komisi, aby shledala, že kvůli povaze „vyrovnání za veřejnou službu“ za období 1991–2001 se nejedná u části navýšení kapitálu z roku 2002, přesněji u částky 53,48 mil. EUR, podle juridikatury ve věci Altmark o státní podporu, a vyjádřily přesvědčení, že v tomto případě jsou splněny čtyři podmínky stanovené uvedenou judikaturou. |
| --- | --- |

(92)

V dopise ze dne 7. dubna 2006 a v rámci připomínek předložených v návaznosti na rozhodnutí z roku 2006 vyzvaly francouzské orgány Komisi, aby shledala, že kvůli povaze „vyrovnání za veřejnou službu“ za období 1991–2001 se nejedná u části navýšení kapitálu z roku 2002, přesněji u částky 53,48 mil. EUR, podle juridikatury ve věci Altmark o státní podporu, a vyjádřily přesvědčení, že v tomto případě jsou splněny čtyři podmínky stanovené uvedenou judikaturou.

| (93) | Pokud jde přesněji o druhou podmínku Altmark, francouzské orgány zdůrazňují, že podle rozsudku ve věci Altmark musí být předem stanoveny objektivně a jasně pouze parametry výpočtu. A v tomto konkrétním případě upřesňují, že částka 53,48 mil. EUR byla vyplacena v listopadu 2003 na základě výpočtových parametrů stanovených před dotčeným obdobím (1991–2001) (70). |
| --- | --- |

(93)

Pokud jde přesněji o druhou podmínku Altmark, francouzské orgány zdůrazňují, že podle rozsudku ve věci Altmark musí být předem stanoveny objektivně a jasně pouze parametry výpočtu. A v tomto konkrétním případě upřesňují, že částka 53,48 mil. EUR byla vyplacena v listopadu 2003 na základě výpočtových parametrů stanovených před dotčeným obdobím (1991–2001) (70).

| (94) | Tím pádem podle Francie skutečnost, že k vyplacení částky přehodnocené kvůli nedostatečnému vyrovnání došlo až poté, nezpochybňuje její závěr, podle kterého výpočtové parametry sloužící k výpočtu vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR byly jasně a objektivně stanoveny před provedením úkolů vyplývajících z veřejné služby. |
| --- | --- |

(94)

Tím pádem podle Francie skutečnost, že k vyplacení částky přehodnocené kvůli nedostatečnému vyrovnání došlo až poté, nezpochybňuje její závěr, podle kterého výpočtové parametry sloužící k výpočtu vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR byly jasně a objektivně stanoveny před provedením úkolů vyplývajících z veřejné služby.

| (95) | Pokud jde o čtvrtou podmínku Altmark, francouzské orgány se domnívají, že tato podmínka stanoví vlastnosti podniku pověřeného veřejnou službou jako kvalifikovaného a průměrně dobře hospodařícího, ale v žádném případě nezmiňuje požadavek průměrné nebo minimální výnosnosti dotčeného podniku. |
| --- | --- |

(95)

Pokud jde o čtvrtou podmínku Altmark, francouzské orgány se domnívají, že tato podmínka stanoví vlastnosti podniku pověřeného veřejnou službou jako kvalifikovaného a průměrně dobře hospodařícího, ale v žádném případě nezmiňuje požadavek průměrné nebo minimální výnosnosti dotčeného podniku.

| (96) | V tomto smyslu se francouzské orgány domnívají, že společnost SNCM může za období od roku 1991 do roku 2001 uplatnit „presumpci dobrého hospodaření“ a že jí nemůže být přisuzována „presumpce špatného hospodaření“ jen kvůli finančním ztrátám, které utrpěla v období 1991–2001. Podle francouzských orgánů nelze ztráty společnosti SNCM přisuzovat jejímu špatnému hospodaření, nýbrž nepružnosti smluv uzavřených v roce 1991 a v roce 1996 a náhlé proměně dřívějšího trhu této společnosti, kde přešla z monopolního postavení do silně konkurenčního prostředí. Společnost SNCM se tedy údajně chovala jako průměrně dobře spravovaný podnik. |
| --- | --- |

(96)

V tomto smyslu se francouzské orgány domnívají, že společnost SNCM může za období od roku 1991 do roku 2001 uplatnit „presumpci dobrého hospodaření“ a že jí nemůže být přisuzována „presumpce špatného hospodaření“ jen kvůli finančním ztrátám, které utrpěla v období 1991–2001. Podle francouzských orgánů nelze ztráty společnosti SNCM přisuzovat jejímu špatnému hospodaření, nýbrž nepružnosti smluv uzavřených v roce 1991 a v roce 1996 a náhlé proměně dřívějšího trhu této společnosti, kde přešla z monopolního postavení do silně konkurenčního prostředí. Společnost SNCM se tedy údajně chovala jako průměrně dobře spravovaný podnik.

| (97) | Francie zdůrazňuje, že veřejný subjekt byl jediným podnikem schopným plnit své povinnosti ohledně celoroční pravidelnosti a četnosti služeb, a to přes zahájení činnosti soukromého subjektu v roce 1996, který provozoval jen jistá spojení, a to pouze v hlavní sezóně. Ostatně údajně neexistuje v přesném slova smyslu podnik, který by mohl posloužit jako měřítko při rozhodování, zda výše vyrovnání udělená společnosti SNCM převyšuje náklady nutně vzniklé při výkonu povinností vyplývajících ze zajišťování veřejné služby, či ne. Podle francouzských orgánů by proto bylo choulostivou záležitostí provést srovnání mezi strukturou nákladů společnosti SNCM a jiných námořních dopravců vzhledem ke zvláštnostem činnosti SNCM a trhu, na kterém provozuje svoji činnost. |
| --- | --- |

(97)

Francie zdůrazňuje, že veřejný subjekt byl jediným podnikem schopným plnit své povinnosti ohledně celoroční pravidelnosti a četnosti služeb, a to přes zahájení činnosti soukromého subjektu v roce 1996, který provozoval jen jistá spojení, a to pouze v hlavní sezóně. Ostatně údajně neexistuje v přesném slova smyslu podnik, který by mohl posloužit jako měřítko při rozhodování, zda výše vyrovnání udělená společnosti SNCM převyšuje náklady nutně vzniklé při výkonu povinností vyplývajících ze zajišťování veřejné služby, či ne. Podle francouzských orgánů by proto bylo choulostivou záležitostí provést srovnání mezi strukturou nákladů společnosti SNCM a jiných námořních dopravců vzhledem ke zvláštnostem činnosti SNCM a trhu, na kterém provozuje svoji činnost.

| (98) | Přes faktickou nemožnost nalézt podnik, který by mohl sloužit jako měřítko pro dané období, se Francie domnívá, že se během jednání s Komisí v létech 2005 a 2006 snažila předložit objektivní a oprávněné podklady, které umožnily prokázat, že společnost SNCM je „středně velkým podnikem dobře spravovaným a vybaveným odpovídajícím způsobem“ a že je tedy splněna čtvrtá podmínka stanovená rozsudkem ve věci Altmark
   (71). |
| --- | --- |

(98)

Přes faktickou nemožnost nalézt podnik, který by mohl sloužit jako měřítko pro dané období, se Francie domnívá, že se během jednání s Komisí v létech 2005 a 2006 snažila předložit objektivní a oprávněné podklady, které umožnily prokázat, že společnost SNCM je „středně velkým podnikem dobře spravovaným a vybaveným odpovídajícím způsobem“ a že je tedy splněna čtvrtá podmínka stanovená rozsudkem ve věci Altmark
   (71).

| (99) | Francie se mimoto domnívá, že srovnání založené na dostupných informacích o struktuře nákladů společností CFF a SNCM zdaleka nevyvrací presumci dobrého hospodaření společnosti SNCM, a to především proto, že neumožňuje zohlednit značnou část nákladů spojených se zajišťováním veřejné služby v oblasti nákladní přepravy. |
| --- | --- |

(99)

Francie se mimoto domnívá, že srovnání založené na dostupných informacích o struktuře nákladů společností CFF a SNCM zdaleka nevyvrací presumci dobrého hospodaření společnosti SNCM, a to především proto, že neumožňuje zohlednit značnou část nákladů spojených se zajišťováním veřejné služby v oblasti nákladní přepravy.

| (100) | Francie dále tvrdí, že v daném případě je nutné chápat judikaturu vedoucí k rozsudku ve věci Altmark (a především rozsudek ve věci Ferring) jako ověření omezené na kontrolu, zda nedošlo k nadměrnému vyrovnání. V této souvislosti francouzské orgány uvádějí, že přidělené dotace nepřesáhly skutečné náklady společnosti SNCM spojené s jejími povinnostmi zajišťovat veřejnou službu, jak na to poukázala Komise ve svém rozhodnutí ze dne 30. října 2001 (72). |
| --- | --- |

(100)

Francie dále tvrdí, že v daném případě je nutné chápat judikaturu vedoucí k rozsudku ve věci Altmark (a především rozsudek ve věci Ferring) jako ověření omezené na kontrolu, zda nedošlo k nadměrnému vyrovnání. V této souvislosti francouzské orgány uvádějí, že přidělené dotace nepřesáhly skutečné náklady společnosti SNCM spojené s jejími povinnostmi zajišťovat veřejnou službu, jak na to poukázala Komise ve svém rozhodnutí ze dne 30. října 2001 (72).

| (101) | Francouzské orgány dále tvrdí, že skutečnost uplatňování judikatury ve věci Altmark na smlouvu o pověření veřejnou službou pro období 2001–2006 by měla odstranit pochybnosti o uplatňování této judikatury na vyrovnání nákladů na veřejnou službu v období 1991–2001. Podle Francie byla vyrovnání přiznaná v obdobích 1991–2001 a 2002–2006 stejné povahy, protože parametry použité pro jejich vyměření, tedy náročné požadavky veřejné služby, přítomnost pouze jednoho podniku schopného je zajistit a schéma zohlednění provozních nákladů, byly stejné. |
| --- | --- |

(101)

Francouzské orgány dále tvrdí, že skutečnost uplatňování judikatury ve věci Altmark na smlouvu o pověření veřejnou službou pro období 2001–2006 by měla odstranit pochybnosti o uplatňování této judikatury na vyrovnání nákladů na veřejnou službu v období 1991–2001. Podle Francie byla vyrovnání přiznaná v obdobích 1991–2001 a 2002–2006 stejné povahy, protože parametry použité pro jejich vyměření, tedy náročné požadavky veřejné služby, přítomnost pouze jednoho podniku schopného je zajistit a schéma zohlednění provozních nákladů, byly stejné.

| (102) | V důsledku toho se Francie domnívá, že existence závazků veřejné služby ve spojení s neexistencí nadměrných vyrovnání v období 1991–2001 potvrzují dodržení čtyř podmínek judikatury ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(102)

V důsledku toho se Francie domnívá, že existence závazků veřejné služby ve spojení s neexistencí nadměrných vyrovnání v období 1991–2001 potvrzují dodržení čtyř podmínek judikatury ve věci Altmark.

7.1.1.2   Slučitelnost částky 53,48 mil. EUR s ohledem na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES

| (103) | Pokud by Komise měla dojít k závěru, že tento zásah představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, domnívají se francouzské orgány, že je toto samostatné opatření nezávislé na plánu restrukturalizace z roku 2002 v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, přičemž tento soulad Soud ve svém rozsudku z roku 2005 nezpochybnil. |
| --- | --- |

(103)

Pokud by Komise měla dojít k závěru, že tento zásah představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, domnívají se francouzské orgány, že je toto samostatné opatření nezávislé na plánu restrukturalizace z roku 2002 v souladu s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, přičemž tento soulad Soud ve svém rozsudku z roku 2005 nezpochybnil.

| (104) | Francouzské orgány zdůrazňují, že v tomto případě je dotčená částka opatřením, které by nemělo být posuzováno podle pokynů pro státní podporu na restrukturalizaci z roku 1999 nebo z roku 2004, a zejména by dotčená částka neměla být zohledňována při posuzování podmínek stanovených plánem z roku 2002. Podle Francie nemohou pokyny pro státní podporu na restrukturalizaci z roku 2004 (bod 68) odůvodnit začlenění 53,48 mil. EUR do státních podpor na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(104)

Francouzské orgány zdůrazňují, že v tomto případě je dotčená částka opatřením, které by nemělo být posuzováno podle pokynů pro státní podporu na restrukturalizaci z roku 1999 nebo z roku 2004, a zejména by dotčená částka neměla být zohledňována při posuzování podmínek stanovených plánem z roku 2002. Podle Francie nemohou pokyny pro státní podporu na restrukturalizaci z roku 2004 (bod 68) odůvodnit začlenění 53,48 mil. EUR do státních podpor na restrukturalizaci.

| (105) | V tomto ohledu Francie tvrdí, že částka 53,48 mil. EUR pokrývající vyrovnání za náklady na veřejné služby za období 1991 až 2001 nepředstavuje opatření povolené během restrukturalizace, ať jde o plán restrukturalizace oznámený v roce 2002 nebo o jeho aktualizaci, ale o opatření předcházející zmíněnému plánu restrukturalizace. Francouzské orgány mimoto uvádějí, že opatření, jehož cílem je vyrovnat náklady podniku vzniklé na základě jeho povinností vyplývajících z veřejné služby, nemají povahu podpory na restrukturalizaci, jak je definována v hlavních pokynech. |
| --- | --- |

(105)

V tomto ohledu Francie tvrdí, že částka 53,48 mil. EUR pokrývající vyrovnání za náklady na veřejné služby za období 1991 až 2001 nepředstavuje opatření povolené během restrukturalizace, ať jde o plán restrukturalizace oznámený v roce 2002 nebo o jeho aktualizaci, ale o opatření předcházející zmíněnému plánu restrukturalizace. Francouzské orgány mimoto uvádějí, že opatření, jehož cílem je vyrovnat náklady podniku vzniklé na základě jeho povinností vyplývajících z veřejné služby, nemají povahu podpory na restrukturalizaci, jak je definována v hlavních pokynech.

| (106) | Francouzské orgány se domnívají, že přestože tato částka byla oznámena v rámci celkové finanční injekce jako podpora na restrukturalizaci, není Komise vázána označeními přijatými členskými státy a jejím úkolem naopak je, aby opatření nově označila jako opatření, které není státní podporou, nebo případně jako opatření státní podpory, přestože dotčený členský stát ho tímto způsobem nepředstavil. |
| --- | --- |

(106)

Francouzské orgány se domnívají, že přestože tato částka byla oznámena v rámci celkové finanční injekce jako podpora na restrukturalizaci, není Komise vázána označeními přijatými členskými státy a jejím úkolem naopak je, aby opatření nově označila jako opatření, které není státní podporou, nebo případně jako opatření státní podpory, přestože dotčený členský stát ho tímto způsobem nepředstavil.

7.1.2   Zůstatek oznámený jako státní podpora na restrukturalizaci

| (107) | S ohledem na výše uvedené se Francie domnívá, že pokud je částka 53,48 mil. EUR považována za částku bez prvků podpory, nebo pokud je označena za podporu slučitelnou s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, nečinila by částka podpory, která má být považována za podporu na restrukturalizaci podle oznámení z roku 2002, 76 mil. EUR, nýbrž 15,81 mil. EUR. |
| --- | --- |

(107)

S ohledem na výše uvedené se Francie domnívá, že pokud je částka 53,48 mil. EUR považována za částku bez prvků podpory, nebo pokud je označena za podporu slučitelnou s čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, nečinila by částka podpory, která má být považována za podporu na restrukturalizaci podle oznámení z roku 2002, 76 mil. EUR, nýbrž 15,81 mil. EUR.

7.2   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

| (108) | Francie úvodem připomíná, že závažnost stávek v letech 2004/2005 a zhoršení ekonomické a finanční situace společnosti SNCM přiměly v lednu 2005 akcionářský stát k vyhlášení výběrového řízení pro soukromé investory a k zavedení nouzových opatření (zejména prodej plavidla Asco a podílu ve společnosti Sud-Cargos (73). |
| --- | --- |

(108)

Francie úvodem připomíná, že závažnost stávek v letech 2004/2005 a zhoršení ekonomické a finanční situace společnosti SNCM přiměly v lednu 2005 akcionářský stát k vyhlášení výběrového řízení pro soukromé investory a k zavedení nouzových opatření (zejména prodej plavidla Asco a podílu ve společnosti Sud-Cargos (73).

7.2.1   Záporná prodejní cena společnosti SNCM

| (109) | Uplatňováním judikatury Společenství v této věci francouzské orgány vyzývají Komisi, aby vzala v úvahu, že záporná prodejní cena společnosti SNCM ve výši 158 mil. EUR neobsahuje žádné opatření označitelné za podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, protože se francouzský stát údajně choval jako soukromý investor v tržním hospodářství. |
| --- | --- |

(109)

Uplatňováním judikatury Společenství v této věci francouzské orgány vyzývají Komisi, aby vzala v úvahu, že záporná prodejní cena společnosti SNCM ve výši 158 mil. EUR neobsahuje žádné opatření označitelné za podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, protože se francouzský stát údajně choval jako soukromý investor v tržním hospodářství.

| (110) | Francie úvodem uvedla, že konečná cena 158 mil. EUR, která je nižší než záporná cena, kterou původně požadovali nabyvatelé na základě svého auditu společnosti SNCM, je výsledkem vyjednávání o postoupení kontroly probíhajícího v rámci volné, transparentní a nediskriminační hospodářské soutěže, a proto představuje tržní cenu. |
| --- | --- |

(110)

Francie úvodem uvedla, že konečná cena 158 mil. EUR, která je nižší než záporná cena, kterou původně požadovali nabyvatelé na základě svého auditu společnosti SNCM, je výsledkem vyjednávání o postoupení kontroly probíhajícího v rámci volné, transparentní a nediskriminační hospodářské soutěže, a proto představuje tržní cenu.

| (111) | Francie se domnívá, že pokud hledání soukromého partnera společnosti SNCM proběhlo v rámci otevřené, transparentní a nediskriminační hospodářské soutěže, na jejímž základě byla vybrána nejlepší nabídka, je prodejní cena tržní cenou. |
| --- | --- |

(111)

Francie se domnívá, že pokud hledání soukromého partnera společnosti SNCM proběhlo v rámci otevřené, transparentní a nediskriminační hospodářské soutěže, na jejímž základě byla vybrána nejlepší nabídka, je prodejní cena tržní cenou.

| (112) | Podle francouzských orgánů měl prodej za zápornou cenu 158 mil. EUR proběhnout v souladu s judikaturou Společenství a s rozhodovací praxí Komise za co nejvýhodnějších podmínek pro stát a neobsahuje tak údajně žádný prvek podpory. Francie se domnívá, že tato negativní cena je nižší než náklady na likvidaci, které by stát musel zaplatit v případě likvidace podniku. |
| --- | --- |

(112)

Podle francouzských orgánů měl prodej za zápornou cenu 158 mil. EUR proběhnout v souladu s judikaturou Společenství a s rozhodovací praxí Komise za co nejvýhodnějších podmínek pro stát a neobsahuje tak údajně žádný prvek podpory. Francie se domnívá, že tato negativní cena je nižší než náklady na likvidaci, které by stát musel zaplatit v případě likvidace podniku.

| (113) | Tento závěr by se nabízel jak při uplatňování přístupu podle judikatury Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „judikatura ve věci Gröditzer“ (74)), tak i při uplatňování přístupu založeného na analýze skutečných nákladů na likvidaci společnosti SNCM (rozhodnutí ABX (75)). |
| --- | --- |

(113)

Tento závěr by se nabízel jak při uplatňování přístupu podle judikatury Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „judikatura ve věci Gröditzer“ (74)), tak i při uplatňování přístupu založeného na analýze skutečných nákladů na likvidaci společnosti SNCM (rozhodnutí ABX (75)).

| (114) | Pokud jde o první metodu založenou na judikatuře ve věci Gröditzer, Francie uvádí, že tento rozsudek potvrdil posouzení Komise v jejím rozhodnutí ze dne 8. července 1999, podle nějž „pouze likvidační hodnota [...] aktiv, [...], musí být zohledněna jako likvidační náklady“ (76). |
| --- | --- |

(114)

Pokud jde o první metodu založenou na judikatuře ve věci Gröditzer, Francie uvádí, že tento rozsudek potvrdil posouzení Komise v jejím rozhodnutí ze dne 8. července 1999, podle nějž „pouze likvidační hodnota [...] aktiv, [...], musí být zohledněna jako likvidační náklady“ (76).

| (115) | V tomto ohledu zprávy společnosti CGMF (77) a kabinetu Oddo-Hastings (78) odhadují likvidační hodnotu aktiv na minimálně [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005 (79). |
| --- | --- |

(115)

V tomto ohledu zprávy společnosti CGMF (77) a kabinetu Oddo-Hastings (78) odhadují likvidační hodnotu aktiv na minimálně [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005 (79).

| (116) | Pokud proto stát jako vlastník podílů určité společnosti nese odpovědnost za své dluhy jen do výše likvidační hodnoty jeho aktiv (judikatura ve věci „Hytasa“ (80)), Francie tvrdí, že likvidační hodnota aktiv společnosti odhadovaná na minimálně [...] mil. EUR je podstatně vyšší než záporná prodejní cena 158 mil. EUR. |
| --- | --- |

(116)

Pokud proto stát jako vlastník podílů určité společnosti nese odpovědnost za své dluhy jen do výše likvidační hodnoty jeho aktiv (judikatura ve věci „Hytasa“ (80)), Francie tvrdí, že likvidační hodnota aktiv společnosti odhadovaná na minimálně [...] mil. EUR je podstatně vyšší než záporná prodejní cena 158 mil. EUR.

| (117) | V případě druhé metody Francie uvádí, že vychází z rozhodnutí Komise o státní podpoře, kterou poskytla Belgie společnosti ABX Logistics, v němž Komise prověřila zápornou prodejní cenu, která stejně jako v tomto případě měla povahu tržní ceny, tím, že ji porovnala s náklady, které by akcionářský stát skutečně nesl v rámci smírné nebo soudní likvidace, tak jak bylo znalecky posouzeno nezávislou třetí stranou. Podle Francie Komise právě v tomto rozhodnutí uznává platnost určitého počtu nákladů, které mohly vzniknout vyrovnáním pasiva věřiteli nebo likvidací v jiných odvětvích skupiny likvidující svoji dceřinou společnost. |
| --- | --- |

(117)

V případě druhé metody Francie uvádí, že vychází z rozhodnutí Komise o státní podpoře, kterou poskytla Belgie společnosti ABX Logistics, v němž Komise prověřila zápornou prodejní cenu, která stejně jako v tomto případě měla povahu tržní ceny, tím, že ji porovnala s náklady, které by akcionářský stát skutečně nesl v rámci smírné nebo soudní likvidace, tak jak bylo znalecky posouzeno nezávislou třetí stranou. Podle Francie Komise právě v tomto rozhodnutí uznává platnost určitého počtu nákladů, které mohly vzniknout vyrovnáním pasiva věřiteli nebo likvidací v jiných odvětvích skupiny likvidující svoji dceřinou společnost.

| (118) | Na základě výše uvedených zpráv společnosti CGMF a kabinetu Oddo-Hastings se francouzské orgány domnívají, že všechny skutečné náklady, který by jako akcionář musela nést Francouzská republika, by se pohybovaly mezi [...] a [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005. |
| --- | --- |

(118)

Na základě výše uvedených zpráv společnosti CGMF a kabinetu Oddo-Hastings se francouzské orgány domnívají, že všechny skutečné náklady, který by jako akcionář musela nést Francouzská republika, by se pohybovaly mezi [...] a [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005.

| (119) | Tato metoda zohledňuje zejména riziko, že by byl francouzský stát vyzván k „vyrovnání pasiv“, pokud by ho soud byl nucen považovat za skutečný řídící orgán společnosti SNCM. Francouzské orgány se domnívají, že riziko vyrovnání pasiv nemůže být vyloučeno zejména s ohledem na předchozí případ posuzovaný Kasačním soudem ve Francii (81). Francouzské orgány tak v několika dopisech zaslaných Komisi tvrdily, že předpoklad odsouzení státu vnitrostátním soudcem k vyrovnání pasiv podniku, který řídí, by byl více než pravděpodobným scénářem, a že by měl být zohledněn ve výpočtu skutečných nákladů případné likvidace společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(119)

Tato metoda zohledňuje zejména riziko, že by byl francouzský stát vyzván k „vyrovnání pasiv“, pokud by ho soud byl nucen považovat za skutečný řídící orgán společnosti SNCM. Francouzské orgány se domnívají, že riziko vyrovnání pasiv nemůže být vyloučeno zejména s ohledem na předchozí případ posuzovaný Kasačním soudem ve Francii (81). Francouzské orgány tak v několika dopisech zaslaných Komisi tvrdily, že předpoklad odsouzení státu vnitrostátním soudcem k vyrovnání pasiv podniku, který řídí, by byl více než pravděpodobným scénářem, a že by měl být zohledněn ve výpočtu skutečných nákladů případné likvidace společnosti SNCM.

| (120) | Ke dni 30. září 2005 by zbytková hodnota aktiv společnosti SNCM (tedy [...] mil. EUR) po zaplacení přednostních pohledávek činila [...] mil. EUR. Mezi ostatní náklady zohledněné v souladu s vyrovnáním pasiv státem patří zejména náklady spojené s vypovězením hlavních smluv o provozování, náklady spojené s ukončením leasingu plavidel a platba dluhů vázaných podpisem, což by vedlo k nedostatečnosti aktiv ve výši [...] mil. EUR. Francouzské orgány se domnívají, že stát by byl odsouzen k uhrazení [...] až [...] % této částky. |
| --- | --- |

(120)

Ke dni 30. září 2005 by zbytková hodnota aktiv společnosti SNCM (tedy [...] mil. EUR) po zaplacení přednostních pohledávek činila [...] mil. EUR. Mezi ostatní náklady zohledněné v souladu s vyrovnáním pasiv státem patří zejména náklady spojené s vypovězením hlavních smluv o provozování, náklady spojené s ukončením leasingu plavidel a platba dluhů vázaných podpisem, což by vedlo k nedostatečnosti aktiv ve výši [...] mil. EUR. Francouzské orgány se domnívají, že stát by byl odsouzen k uhrazení [...] až [...] % této částky.

| (121) | Francouzské orgány se mimoto domnívají, že v důsledku svého propojení se společností SNCM a podle jiné francouzské judikatury (82) by likvidace podniku mohla vést k tomu, že by soudce nařídil vyplatit zaměstnancům odškodnění. Podle této judikatury se francouzské orgány domnívají, že by bylo více než pravděpodobné, že by soudce stanovil výši dodatečné náhrady na základě náhrady, která by byla vyplacena v rámci sociálního plánu předloženého před likvidací. |
| --- | --- |

(121)

Francouzské orgány se mimoto domnívají, že v důsledku svého propojení se společností SNCM a podle jiné francouzské judikatury (82) by likvidace podniku mohla vést k tomu, že by soudce nařídil vyplatit zaměstnancům odškodnění. Podle této judikatury se francouzské orgány domnívají, že by bylo více než pravděpodobné, že by soudce stanovil výši dodatečné náhrady na základě náhrady, která by byla vyplacena v rámci sociálního plánu předloženého před likvidací.

| (122) | Při uplatnění judikatury ve věci Aspocomp v tomto konkrétním případě se Francie domnívá, že by stát musel zaplatit dodatečné náhrady za propuštění v celkové hodnotě pohybující se mezi [...] a [...] mil. EUR, což by nakonec vedlo k celkovým likvidačním nákladům hrazeným státem ve výši [...] až [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(122)

Při uplatnění judikatury ve věci Aspocomp v tomto konkrétním případě se Francie domnívá, že by stát musel zaplatit dodatečné náhrady za propuštění v celkové hodnotě pohybující se mezi [...] a [...] mil. EUR, což by nakonec vedlo k celkovým likvidačním nákladům hrazeným státem ve výši [...] až [...] mil. EUR.

| (123) | Podle tohoto přístupu ukazuje analýza skutečných nákladů, které by musel uhradit akcionářský stát, že náklady státu při prodeji společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR jsou nižší než skutečné náklady, které by stát musel uhradit v případě soudní likvidace společnosti. |
| --- | --- |

(123)

Podle tohoto přístupu ukazuje analýza skutečných nákladů, které by musel uhradit akcionářský stát, že náklady státu při prodeji společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR jsou nižší než skutečné náklady, které by stát musel uhradit v případě soudní likvidace společnosti.

| (124) | V důsledku toho se francouzské orgány domnívají, že tato částka nemůže být označena za státní podporu. |
| --- | --- |

(124)

V důsledku toho se francouzské orgány domnívají, že tato částka nemůže být označena za státní podporu.

7.2.2   Společný kapitálový vklad akcionářů

| (125) | Francie se domnívá, že se prostřednictvím této účasti chovala jako informovaný investor, neboť na jedné straně zasáhla souběžně a menšinově po boku společností BCP a VT a na druhé straně jí tato účast přináší odměnu ve formě fixního kapitálu ve výši [...] % ročně, což stát zbavuje rizik spojených s prováděním podnikatelského plánu. Francie uvádí, že tato míra výnosnosti je pro soukromého investora velmi uspokojivá (83). Francie nicméně upřesňuje, že v případě ozdravného plánu, právní likvidace společnosti SNCM nebo uplatnění zrušující doložky nabyvateli by neměla nárok na žádnou odměnu. |
| --- | --- |

(125)

Francie se domnívá, že se prostřednictvím této účasti chovala jako informovaný investor, neboť na jedné straně zasáhla souběžně a menšinově po boku společností BCP a VT a na druhé straně jí tato účast přináší odměnu ve formě fixního kapitálu ve výši [...] % ročně, což stát zbavuje rizik spojených s prováděním podnikatelského plánu. Francie uvádí, že tato míra výnosnosti je pro soukromého investora velmi uspokojivá (83). Francie nicméně upřesňuje, že v případě ozdravného plánu, právní likvidace společnosti SNCM nebo uplatnění zrušující doložky nabyvateli by neměla nárok na žádnou odměnu.

7.2.3   Doplňková sociální opatření (podpora ve prospěch osoby)

| (126) | Francie se odvolává na rozhodovací praxi Komise, zejména na případ společnosti SFP – Société française de production
   (84), a domnívá se, že toto financování představuje podporu ve prospěch osoby, ze které nemá prospěch podnik. Provádění doplňkových sociálních opatření ve prospěch propuštěných osob z veřejných prostředků, aniž by tato opatření zaměstnavateli snížila úhradu běžných dávek, spadá do sociální politiky členských států a nepředstavuje státní podporu. |
| --- | --- |

(126)

Francie se odvolává na rozhodovací praxi Komise, zejména na případ společnosti SFP – Société française de production
   (84), a domnívá se, že toto financování představuje podporu ve prospěch osoby, ze které nemá prospěch podnik. Provádění doplňkových sociálních opatření ve prospěch propuštěných osob z veřejných prostředků, aniž by tato opatření zaměstnavateli snížila úhradu běžných dávek, spadá do sociální politiky členských států a nepředstavuje státní podporu.

7.2.4   Závěr

| (127) | Pokud by Komise nicméně měla všechna nová opatření nebo jejich část označit za státní podporu, Francie upozorňuje Komisi na skutečnost, že nová opatření zajištěním životaschopnosti společnosti SNCM umožnila zachovat konkurenční prostředí na dotčených trzích, zejména na trhu zajišťujícím dopravní obslužnost Korsiky. Podle Francie je právě tento prvek jednou ze zásad pokynů pro záchranu podniku v obtížích, jak připomněla Komise v této věci (odstavec 283 jejího zrušeného rozhodnutí) a Soud ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005. Soud zejména připomněl, že Komise při výkonu své široké posuzovací pravomoci může usoudit, že přítomnost určitého podniku je nutná, aby se zabránilo vzniku posílené oligopolní struktury na daných trzích. |
| --- | --- |

(127)

Pokud by Komise nicméně měla všechna nová opatření nebo jejich část označit za státní podporu, Francie upozorňuje Komisi na skutečnost, že nová opatření zajištěním životaschopnosti společnosti SNCM umožnila zachovat konkurenční prostředí na dotčených trzích, zejména na trhu zajišťujícím dopravní obslužnost Korsiky. Podle Francie je právě tento prvek jednou ze zásad pokynů pro záchranu podniku v obtížích, jak připomněla Komise v této věci (odstavec 283 jejího zrušeného rozhodnutí) a Soud ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005. Soud zejména připomněl, že Komise při výkonu své široké posuzovací pravomoci může usoudit, že přítomnost určitého podniku je nutná, aby se zabránilo vzniku posílené oligopolní struktury na daných trzích.

| (128) | Pokud jde o stanovení případných protiplnění požadovaných po společnosti SNCM, Francie navrhuje, aby Komise zohlednila strukturu trhu. Snížení kapacit společnosti SNCM by totiž posílilo nyní dominantní postavení společnosti CFF na trhu zajištujícím dopravu na Korsiku (85). |
| --- | --- |

(128)

Pokud jde o stanovení případných protiplnění požadovaných po společnosti SNCM, Francie navrhuje, aby Komise zohlednila strukturu trhu. Snížení kapacit společnosti SNCM by totiž posílilo nyní dominantní postavení společnosti CFF na trhu zajištujícím dopravu na Korsiku (85).

| (129) | Podle francouzských orgánů odpovídá plán restrukturalizace ve své aktualizované podobě požadavkům slučitelnosti stanovených Komisí v pokynech z roku 1999 a 2004. Všechna opatření uvedená v souvislosti s privatizací společnosti SNCM údajně také umožní obnovit od konce roku 2009 dlouhodobou životaschopnost společnosti SNCM a jsou omezena na minimum nutné k návratu k této životaschopnosti. |
| --- | --- |

(129)

Podle francouzských orgánů odpovídá plán restrukturalizace ve své aktualizované podobě požadavkům slučitelnosti stanovených Komisí v pokynech z roku 1999 a 2004. Všechna opatření uvedená v souvislosti s privatizací společnosti SNCM údajně také umožní obnovit od konce roku 2009 dlouhodobou životaschopnost společnosti SNCM a jsou omezena na minimum nutné k návratu k této životaschopnosti.

7.3   Odstranění omezení stanovených zrušeným rozhodnutím z roku 2003

| (130) | Francouzské orgány připomínají, že na jedné straně byly v období 2003–2006 provedeny a dodrženy všechny podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003. Na druhé straně se francouzské orgány domnívají, že tato opatření již nejsou nutná k tomu, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže, a že jejich zachování by bylo v rozporu se zásadou proporcionality s ohledem na omezení částky státní podpory na restrukturalizaci, která je nyní snížena na 15,81 mil. EUR. Francouzské orgány se především domnívají, že je nutné zrušit podmínky, které by stále ještě mohly být uplatňovány, tedy podmínky ohledně zákazu modernizovat flotilu lodí společnosti SNCM, ohledně dodržování zásady price leadership v případě sazeb a ohledně zachování určité četnosti spojení. |
| --- | --- |

(130)

Francouzské orgány připomínají, že na jedné straně byly v období 2003–2006 provedeny a dodrženy všechny podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003. Na druhé straně se francouzské orgány domnívají, že tato opatření již nejsou nutná k tomu, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže, a že jejich zachování by bylo v rozporu se zásadou proporcionality s ohledem na omezení částky státní podpory na restrukturalizaci, která je nyní snížena na 15,81 mil. EUR. Francouzské orgány se především domnívají, že je nutné zrušit podmínky, které by stále ještě mohly být uplatňovány, tedy podmínky ohledně zákazu modernizovat flotilu lodí společnosti SNCM, ohledně dodržování zásady price leadership v případě sazeb a ohledně zachování určité četnosti spojení.

8.   PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

8.1   Rozhodnutí z roku 2002 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení

8.1.1   Připomínky společnosti Corsica Ferries (CFF)

| (131) | Společnost CFF nejprve popírá, že by společnost SNCM byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů (86), a poté se zabývá otázkou schopnosti společnosti SNCM stát se ziskovou na spojích bez dotací. Společnost CFF také uvádí, že v rozporu s tím, co je uvedeno v plánu restrukturalizace (87), je spojení do Livorna stále zajišťováno. |
| --- | --- |

(131)

Společnost CFF nejprve popírá, že by společnost SNCM byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů (86), a poté se zabývá otázkou schopnosti společnosti SNCM stát se ziskovou na spojích bez dotací. Společnost CFF také uvádí, že v rozporu s tím, co je uvedeno v plánu restrukturalizace (87), je spojení do Livorna stále zajišťováno.

| (132) | Pokud jde o otázku snížení nákladů, společnost CFF lituje, že nemá přístup k některým prvkům plánu restrukturalizace, k němuž její zástupci vznesli kritické připomínky (88). |
| --- | --- |

(132)

Pokud jde o otázku snížení nákladů, společnost CFF lituje, že nemá přístup k některým prvkům plánu restrukturalizace, k němuž její zástupci vznesli kritické připomínky (88).

| (133) | Společnost CFF se domnívá, že francouzskými orgány vypočítaná částka 76 mil. EUR je fiktivní (89), zatímco poměr 79 % mezi vlastním kapitálem a finančním zadlužením stanovený francouzskými orgány, jí připadá nadhodnocený (90). Pokud jde o účasti společnosti SNCM, společnost CFF poznamenává, že některé dceřiné společnosti nejsou nutné pro činnosti námořní společnosti (91). |
| --- | --- |

(133)

Společnost CFF se domnívá, že francouzskými orgány vypočítaná částka 76 mil. EUR je fiktivní (89), zatímco poměr 79 % mezi vlastním kapitálem a finančním zadlužením stanovený francouzskými orgány, jí připadá nadhodnocený (90). Pokud jde o účasti společnosti SNCM, společnost CFF poznamenává, že některé dceřiné společnosti nejsou nutné pro činnosti námořní společnosti (91).

| (134) | Společnost CFF uzavírá, že cílem plánu podpory je obejít nařízení o kabotáži a zbavit smyslu veřejnou soutěž na zajištění dopravní obslužnosti Korsiky z Marseille. Společnost CFF naléhá, aby navrhovaná státní podpora neumožnila společnosti SNCM agresivnější komerční nabídku. Navrhuje, aby státní podpora na restrukturalizaci byla poskytnuta jen v roce 2007 a pouze v případě, kdyby společnost SNCM prohrála příští veřejnou soutěž v roce 2006, což je podle ní jediná situace, která by veřejné námořní společnosti skutečně způsobila obtíže. |
| --- | --- |

(134)

Společnost CFF uzavírá, že cílem plánu podpory je obejít nařízení o kabotáži a zbavit smyslu veřejnou soutěž na zajištění dopravní obslužnosti Korsiky z Marseille. Společnost CFF naléhá, aby navrhovaná státní podpora neumožnila společnosti SNCM agresivnější komerční nabídku. Navrhuje, aby státní podpora na restrukturalizaci byla poskytnuta jen v roce 2007 a pouze v případě, kdyby společnost SNCM prohrála příští veřejnou soutěž v roce 2006, což je podle ní jediná situace, která by veřejné námořní společnosti skutečně způsobila obtíže.

8.1.2   Připomínky skupiny Stef-TFE (92)

| (135) | Skupina Stef-TFE zdůrazňuje, že podíly společnosti SNCM ve společnosti CMN musí být analyzován jako čistě finanční aktiva. Podle skupiny Stef-TFE jsou společnosti CMN a SNCM nezávislé a konkurují si, pokud jde o spojení z Marseille, přestože obě společnosti jsou smluvními stranami smlouvy o pověření veřejnou službou. |
| --- | --- |

(135)

Skupina Stef-TFE zdůrazňuje, že podíly společnosti SNCM ve společnosti CMN musí být analyzován jako čistě finanční aktiva. Podle skupiny Stef-TFE jsou společnosti CMN a SNCM nezávislé a konkurují si, pokud jde o spojení z Marseille, přestože obě společnosti jsou smluvními stranami smlouvy o pověření veřejnou službou.

| (136) | Dopis uvádí, že skupina Stef-TFE by se zavázala „k odkoupení části nebo pokud možno celého podílu společnosti SNCM ve společnosti CMN“, jehož cenu odhaduje na 15 až 17 mil. EUR, pokud by Komise v podmínkách uložených ve svém konečném rozhodnutí došla k závěru, že „takovýto prodej je nutný pro dobré vyvážení plánu restrukturalizace“. |
| --- | --- |

(136)

Dopis uvádí, že skupina Stef-TFE by se zavázala „k odkoupení části nebo pokud možno celého podílu společnosti SNCM ve společnosti CMN“, jehož cenu odhaduje na 15 až 17 mil. EUR, pokud by Komise v podmínkách uložených ve svém konečném rozhodnutí došla k závěru, že „takovýto prodej je nutný pro dobré vyvážení plánu restrukturalizace“.

8.1.3   Připomínky zástupců místních samospráv

| (137) | Primátor města Marseille, předseda generální rady departementu Bouches-du-Rhône a předseda rady regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur zdůrazňují hospodářský význam společnosti SNCM pro regionální hospodářství. |
| --- | --- |

(137)

Primátor města Marseille, předseda generální rady departementu Bouches-du-Rhône a předseda rady regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur zdůrazňují hospodářský význam společnosti SNCM pro regionální hospodářství.

| (138) | Předseda rady regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur doplňuje, že podle něj existují všechny předpoklady k tomu, aby plán restrukturalizace společnosti SNCM zaručil životaschopnost podniku. |
| --- | --- |

(138)

Předseda rady regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur doplňuje, že podle něj existují všechny předpoklady k tomu, aby plán restrukturalizace společnosti SNCM zaručil životaschopnost podniku.

| (139) | Předseda výkonné rady Korsického shromáždění předal usnesení uvedeného orgánu ze dne 18. prosince 2002, během nějž Korsické shromáždění vydalo „kladné stanovisko“ k projektu navýšení kapitálu společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(139)

Předseda výkonné rady Korsického shromáždění předal usnesení uvedeného orgánu ze dne 18. prosince 2002, během nějž Korsické shromáždění vydalo „kladné stanovisko“ k projektu navýšení kapitálu společnosti SNCM.

8.1.4   Připomínky Korsického dopravního úřadu

| (140) | Korsický dopravní úřad (OTC) (93) zdůrazňuje, že do nabídkového řízení vyhlášeného za účelem uzavření smlouvy o pověření veřejnou službou přišla pouze jedna nabídka, a to nabídka podaná seskupením společností CMN a SNCM. Ve snaze zajistit kvalitní spolehlivou dopravní obslužnost začlenily korsické územní samospráva do své smlouvy vyrovnávací nebo opravné finanční mechanismy v závislosti na účinnosti a spolehlivosti služby. Poukázala také na skutečnost, že územní samospráva Korsiky zohlednila vývoj nabídky na dopravní obslužnost z přístavů kontinentální Francie od roku 1996 a závazky veřejné služby neomezila jen na spojení z Marseille. |
| --- | --- |

(140)

Korsický dopravní úřad (OTC) (93) zdůrazňuje, že do nabídkového řízení vyhlášeného za účelem uzavření smlouvy o pověření veřejnou službou přišla pouze jedna nabídka, a to nabídka podaná seskupením společností CMN a SNCM. Ve snaze zajistit kvalitní spolehlivou dopravní obslužnost začlenily korsické územní samospráva do své smlouvy vyrovnávací nebo opravné finanční mechanismy v závislosti na účinnosti a spolehlivosti služby. Poukázala také na skutečnost, že územní samospráva Korsiky zohlednila vývoj nabídky na dopravní obslužnost z přístavů kontinentální Francie od roku 1996 a závazky veřejné služby neomezila jen na spojení z Marseille.

| (141) | OTC rovněž uvádí, že společnost SNCM je dnes jedinou společností schopnou plnit požadavky smlouvy ohledně přepravy cestujících, a její zánik by proto „okamžitě vyvolal výrazné omezení služeb“. Kromě toho připomíná význam společnosti SNCM pro hospodářství Korsiky. |
| --- | --- |

(141)

OTC rovněž uvádí, že společnost SNCM je dnes jedinou společností schopnou plnit požadavky smlouvy ohledně přepravy cestujících, a její zánik by proto „okamžitě vyvolal výrazné omezení služeb“. Kromě toho připomíná význam společnosti SNCM pro hospodářství Korsiky.

8.2   Rozhodnutí z roku 2006 o prodloužení formálního vyšetřovacího řízení

8.2.1   Připomínky společnosti Corsica Ferries (CFF)

| (142) | Společnost CFF zdůrazňuje, že dotčené finanční částky jsou vysoké, neúměrné ve vztahu k obratu společnosti SNCM a že byly společnosti SNCM vyplaceny ještě předtím, než se Komise vyjádřila k jejich kvalifikaci podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(142)

Společnost CFF zdůrazňuje, že dotčené finanční částky jsou vysoké, neúměrné ve vztahu k obratu společnosti SNCM a že byly společnosti SNCM vyplaceny ještě předtím, než se Komise vyjádřila k jejich kvalifikaci podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

| (143) | Společnost CFF upozorňuje Komisi na skutečnost, že podpora francouzského státu určená společnosti SNCM má strategický význam pro rozvoj společnosti CFF. Tato nedovolená opatření umožnila společnosti SNCM velmi agresivní cenovou politiku na spojích, kde společnost CFF působí již 10 let a kde poprvé od doby svého fungování ztrácí část trhu. |
| --- | --- |

(143)

Společnost CFF upozorňuje Komisi na skutečnost, že podpora francouzského státu určená společnosti SNCM má strategický význam pro rozvoj společnosti CFF. Tato nedovolená opatření umožnila společnosti SNCM velmi agresivní cenovou politiku na spojích, kde společnost CFF působí již 10 let a kde poprvé od doby svého fungování ztrácí část trhu.

| (144) | Společnost CFF se domnívá, že existují alternativní možnosti přítomnosti společnosti SNCM na všech dotčených spojích, ať už v rámci pověření veřejnou službou nebo bez něj, což by znamenalo řadu výhod jak pro společnost SNCM, tak i pro hospodářskou soutěž všeobecně. Pokud jde o pověření veřejnou službou (94), společnost CFF se domnívá, že by společnost SNCM měla omezit svoji nabídku na spojeních poskytovaných v rámci pověření veřejnou službou, a tak by se zabránilo zneužívání jejího dominantního postavení na tomto trhu, zamezilo by se novým investicím a omezil by se sociální plán na 120 sezónních pracovních míst bez nákladného vypovídání smluv na dobu neurčitou. Pro spojení mimo pověření veřejnou službou společnost CFF navrhuje, aby společnost SNCM stáhla jednu sezónní loď. |
| --- | --- |

(144)

Společnost CFF se domnívá, že existují alternativní možnosti přítomnosti společnosti SNCM na všech dotčených spojích, ať už v rámci pověření veřejnou službou nebo bez něj, což by znamenalo řadu výhod jak pro společnost SNCM, tak i pro hospodářskou soutěž všeobecně. Pokud jde o pověření veřejnou službou (94), společnost CFF se domnívá, že by společnost SNCM měla omezit svoji nabídku na spojeních poskytovaných v rámci pověření veřejnou službou, a tak by se zabránilo zneužívání jejího dominantního postavení na tomto trhu, zamezilo by se novým investicím a omezil by se sociální plán na 120 sezónních pracovních míst bez nákladného vypovídání smluv na dobu neurčitou. Pro spojení mimo pověření veřejnou službou společnost CFF navrhuje, aby společnost SNCM stáhla jednu sezónní loď.

8.2.1.1   Navýšení kapitálu v roce 2002

| (145) | Pokud jde o částku 53,48 mil. EUR, společnost CFF si klade otázky o jejím možném dvojím zahrnutí do výpočtu vyrovnání ve výši 787 mil. EUR schválené rozhodnutím Komise z roku 2001. |
| --- | --- |

(145)

Pokud jde o částku 53,48 mil. EUR, společnost CFF si klade otázky o jejím možném dvojím zahrnutí do výpočtu vyrovnání ve výši 787 mil. EUR schválené rozhodnutím Komise z roku 2001.

| (146) | Společnost CFF se domnívá, že judikatura rozsudku ve věci Altmark vznikla sice až po podpisu pověření veřejnou službou, ale vyrovnání vyplácená na jejím základě musí být prověřována s ohledem na kritéria uvedené judikatury. V tomto bodě se společnost CFF domnívá, že kromě prvního kritéria nejsou ostatní kritéria Altmark splněna. |
| --- | --- |

(146)

Společnost CFF se domnívá, že judikatura rozsudku ve věci Altmark vznikla sice až po podpisu pověření veřejnou službou, ale vyrovnání vyplácená na jejím základě musí být prověřována s ohledem na kritéria uvedené judikatury. V tomto bodě se společnost CFF domnívá, že kromě prvního kritéria nejsou ostatní kritéria Altmark splněna.

| (147) | Zejména pokud jde o čtvrté kritérium Altmark, společnost CFF pochybuje stejně jako Komise, zda je možné společnost SNCM považovat za v minulosti dobře řízený a odpovídajícím způsobem vybavený podnik. V tomto ohledu společnost CFF upozorňuje Komisi na skutečnost, že více než 50 % ztrát společnosti SNCM pocházelo údajně z let 2000 a 2001, což by mohlo vézt k úvaze, že ztráty společnosti SNCM nesouvisejí pouze se závazky veřejné služby. |
| --- | --- |

(147)

Zejména pokud jde o čtvrté kritérium Altmark, společnost CFF pochybuje stejně jako Komise, zda je možné společnost SNCM považovat za v minulosti dobře řízený a odpovídajícím způsobem vybavený podnik. V tomto ohledu společnost CFF upozorňuje Komisi na skutečnost, že více než 50 % ztrát společnosti SNCM pocházelo údajně z let 2000 a 2001, což by mohlo vézt k úvaze, že ztráty společnosti SNCM nesouvisejí pouze se závazky veřejné služby.

| (148) | Pokud jde o možnost vyhodnotit tuto částku s ohledem na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, společnost CFF se domnívá, že Soud vyzval Komisi k posouzení omezenému na kvalifikaci této částky jako státní podpory, a ne k jejímu odůvodnění podle výše uvedeného článku. Komise měla ověřit, zda tato částka není příliš vysoká v poměru k vícenákladům vzniklým plněním závazků veřejné služby. |
| --- | --- |

(148)

Pokud jde o možnost vyhodnotit tuto částku s ohledem na čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, společnost CFF se domnívá, že Soud vyzval Komisi k posouzení omezenému na kvalifikaci této částky jako státní podpory, a ne k jejímu odůvodnění podle výše uvedeného článku. Komise měla ověřit, zda tato částka není příliš vysoká v poměru k vícenákladům vzniklým plněním závazků veřejné služby.

8.2.1.2   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

| (149) | Pokud jde o postup při veřejné soutěži na prodej společnosti, společnost CFF se domnívá, že nebyl zcela transparentní, protože vybraná společnost, konkrétně společnost BCP, již nevykonává operační řízení společnosti SNCM a svoje místo postoupila skupině VT. Jelikož se finanční okolnosti změnily a staly se mnohem příznivějšími pro nabyvatele, společnost CFF si klade otázku uplatnění zásady rovného zacházení s investory, která by měla celé operaci dominovat. |
| --- | --- |

(149)

Pokud jde o postup při veřejné soutěži na prodej společnosti, společnost CFF se domnívá, že nebyl zcela transparentní, protože vybraná společnost, konkrétně společnost BCP, již nevykonává operační řízení společnosti SNCM a svoje místo postoupila skupině VT. Jelikož se finanční okolnosti změnily a staly se mnohem příznivějšími pro nabyvatele, společnost CFF si klade otázku uplatnění zásady rovného zacházení s investory, která by měla celé operaci dominovat.

| (150) | Pokud jde o zápornou prodejní cenu ve výši 158 mil. EUR, společnost CFF pochybuje, že bylo v daném případě uplatněno měřítko informovaného investora v tržním hospodářství. Společnost CFF si na jedné straně klade otázku, zda je opravdu možné považovat danou operaci za akci státu souběžně probíhající s výrazným a současným zásahem dotčených soukromých subjektů za srovnatelných podmínek, když stát navýšil kapitál před společným navýšením ze strany akcionářů a novým plánem restrukturalizace. Na straně druhé se domnívá, že informovaný investor by ve vážné finanční situaci společnosti SNCM zasáhl dříve, aby zabránil znehodnocení své investice (95). |
| --- | --- |

(150)

Pokud jde o zápornou prodejní cenu ve výši 158 mil. EUR, společnost CFF pochybuje, že bylo v daném případě uplatněno měřítko informovaného investora v tržním hospodářství. Společnost CFF si na jedné straně klade otázku, zda je opravdu možné považovat danou operaci za akci státu souběžně probíhající s výrazným a současným zásahem dotčených soukromých subjektů za srovnatelných podmínek, když stát navýšil kapitál před společným navýšením ze strany akcionářů a novým plánem restrukturalizace. Na straně druhé se domnívá, že informovaný investor by ve vážné finanční situaci společnosti SNCM zasáhl dříve, aby zabránil znehodnocení své investice (95).

| (151) | Společnost CFF se domnívá, že odkaz na věc „ABX Logistics“ není relevantní. Kromě skutečnosti, že okolnosti této záležitosti nejsou přenesitelné, zdůrazňuje společnost CFF významný příspěvek příjemce podpory v uvedené záležitosti, což zjevně není případ společnosti SNCM. Podle společnosti CFF rozhodnutí Komise z roku 2006 nezohlednilo náklady spojené s rizikem soudních řízení v rámci likvidace dotčeného podniku. V této souvislosti se společnost CFF domnívá, že vnitrostátní judikatura, na kterou se odvolávala Francie, aby odůvodnila náklady spojené s likvidací společnosti SNCM, se na tento konkrétní případ nevztahuje (96). |
| --- | --- |

(151)

Společnost CFF se domnívá, že odkaz na věc „ABX Logistics“ není relevantní. Kromě skutečnosti, že okolnosti této záležitosti nejsou přenesitelné, zdůrazňuje společnost CFF významný příspěvek příjemce podpory v uvedené záležitosti, což zjevně není případ společnosti SNCM. Podle společnosti CFF rozhodnutí Komise z roku 2006 nezohlednilo náklady spojené s rizikem soudních řízení v rámci likvidace dotčeného podniku. V této souvislosti se společnost CFF domnívá, že vnitrostátní judikatura, na kterou se odvolávala Francie, aby odůvodnila náklady spojené s likvidací společnosti SNCM, se na tento konkrétní případ nevztahuje (96).

| (152) | Společnost CFF se domnívá, že uplatnění judikatury Společenství ve věci „Gröditzer“ a „Hytasa“ na tento konkrétní případ může vést pouze k závěru, že se stát nechoval jako soukromý investor, jelikož svůj kapitálový vklad spojil s prodejem 75 % svého podílu ve společnosti SNCM, a tím si snížil možnosti budoucího zisku. |
| --- | --- |

(152)

Společnost CFF se domnívá, že uplatnění judikatury Společenství ve věci „Gröditzer“ a „Hytasa“ na tento konkrétní případ může vést pouze k závěru, že se stát nechoval jako soukromý investor, jelikož svůj kapitálový vklad spojil s prodejem 75 % svého podílu ve společnosti SNCM, a tím si snížil možnosti budoucího zisku.

| (153) | Společnost CFF se domnívá, že srovnání nákladů na likvidaci a nákladů na navýšení kapitálu by mělo zohlednit cenu aktiv, která je v obou případech převedena na nabyvatele. Společnost CFF odhaduje hodnotu aktiv postoupených nabyvateli na 640 až 755 mil. EUR (97) vzhledem k tržní hodnotě plavidel společnosti SNCM, kterou společnost CFF odhaduje na 644 až 664 mil. EUR k srpnu 2006. |
| --- | --- |

(153)

Společnost CFF se domnívá, že srovnání nákladů na likvidaci a nákladů na navýšení kapitálu by mělo zohlednit cenu aktiv, která je v obou případech převedena na nabyvatele. Společnost CFF odhaduje hodnotu aktiv postoupených nabyvateli na 640 až 755 mil. EUR (97) vzhledem k tržní hodnotě plavidel společnosti SNCM, kterou společnost CFF odhaduje na 644 až 664 mil. EUR k srpnu 2006.

| (154) | Pokud jde posouzení opatření uskutečněných po navýšení kapitálu v roce 2002 jako podpory na restrukturalizaci, společnost CFF se domnívá, že splnila-li společnost SNCM podmínky podniku v obtížích podle pokynů z roku 2004 v období před prvním navýšením kapitálu ve výši 142,5 mil. EUR, pro období předcházejícímu druhé navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR se toto označení stává značně sporným, protože došlo k obnově vlastního kapitálu. |
| --- | --- |

(154)

Pokud jde posouzení opatření uskutečněných po navýšení kapitálu v roce 2002 jako podpory na restrukturalizaci, společnost CFF se domnívá, že splnila-li společnost SNCM podmínky podniku v obtížích podle pokynů z roku 2004 v období před prvním navýšením kapitálu ve výši 142,5 mil. EUR, pro období předcházejícímu druhé navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR se toto označení stává značně sporným, protože došlo k obnově vlastního kapitálu.

| (155) | Pokud jde o životaschopnost podniku, společnost CFF zdůrazňuje, že prodej společnosti SNCM je jen částečný a není neodvolatelný s ohledem na zrušující doložku vyjednanou s nabyvateli. Tato skutečnost je důležitým prvkem nejistoty v otázce vůle a schopnosti nabyvatelů ozdravit společnost SNCM a zdrojem pochybností o trvalé životaschopnosti podniku. Společnost CFF také uvádí, že v rozporu s požadavky pokynů z roku 2004 francouzské orgány neplánovaly ukončit činnosti, které by i po restrukturalizaci zůstaly strukturálně ztrátové (98). Společnost CFF se dále vyjadřuje skepticky k plánu snížení nákladů, protože údajně došlo k rozrůstání lodní flotily společnosti SNCM (99), a k plánu snížení počtu zaměstnanců vzhledem k neúspěchu sociálního plánu z roku 2002. |
| --- | --- |

(155)

Pokud jde o životaschopnost podniku, společnost CFF zdůrazňuje, že prodej společnosti SNCM je jen částečný a není neodvolatelný s ohledem na zrušující doložku vyjednanou s nabyvateli. Tato skutečnost je důležitým prvkem nejistoty v otázce vůle a schopnosti nabyvatelů ozdravit společnost SNCM a zdrojem pochybností o trvalé životaschopnosti podniku. Společnost CFF také uvádí, že v rozporu s požadavky pokynů z roku 2004 francouzské orgány neplánovaly ukončit činnosti, které by i po restrukturalizaci zůstaly strukturálně ztrátové (98). Společnost CFF se dále vyjadřuje skepticky k plánu snížení nákladů, protože údajně došlo k rozrůstání lodní flotily společnosti SNCM (99), a k plánu snížení počtu zaměstnanců vzhledem k neúspěchu sociálního plánu z roku 2002.

| (156) | Společnost CFF vyjadřuje pochybnosti ke skutečnosti, že by nové státní podpory byly omezeny na minimum, jednak kvůli nejasnosti ohledně toho, na co se vlastně vztahují sociální náklady, a jednak kvůli obsahu zápisu z valné hromady společnosti SNCM ze dne 28. dubna 2006, z něhož vyplývá, že část této státní podpory údajně sloužila v letech 2006 a 2007 ke krytí provozních ztrát společnosti. Společnost CFF se rovněž domnívá, že noví vlastníci společnosti SNCM nepřispívají výrazným způsobem k restrukturalizaci podniku. |
| --- | --- |

(156)

Společnost CFF vyjadřuje pochybnosti ke skutečnosti, že by nové státní podpory byly omezeny na minimum, jednak kvůli nejasnosti ohledně toho, na co se vlastně vztahují sociální náklady, a jednak kvůli obsahu zápisu z valné hromady společnosti SNCM ze dne 28. dubna 2006, z něhož vyplývá, že část této státní podpory údajně sloužila v letech 2006 a 2007 ke krytí provozních ztrát společnosti. Společnost CFF se rovněž domnívá, že noví vlastníci společnosti SNCM nepřispívají výrazným způsobem k restrukturalizaci podniku.

| (157) | Aby se zabránilo neoprávněnému narušování hospodářské soutěže, společnost CFF považuje za nutné obnovit a upřesnit protiplnění uložená společnosti SNCM v roce 2003 a přidat nová týkající se omezení přítomnosti společnosti SNCM na trhu (100). Společnost CFF se také domnívá, že nebyla dodržena část opatření uložená společnosti SNCM rozhodnutím z roku 2003 (101). |
| --- | --- |

(157)

Aby se zabránilo neoprávněnému narušování hospodářské soutěže, společnost CFF považuje za nutné obnovit a upřesnit protiplnění uložená společnosti SNCM v roce 2003 a přidat nová týkající se omezení přítomnosti společnosti SNCM na trhu (100). Společnost CFF se také domnívá, že nebyla dodržena část opatření uložená společnosti SNCM rozhodnutím z roku 2003 (101).

| (158) | Pokud jde o povahu druhého navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, společnost CFF se domnívá, že kromě souběžnosti veřejných a soukromých investic musí být soukromý zásah významný a uskutečněný ve srovnatelných podmínkách, aby bylo možné uznat zásah státu za platný. V tomto konkrétním případě nebyly tyto dvě podmínky splněny. Na jedné straně vklad nových vlastníků, přísně spojený s prvním navýšením kapitálu o 142,5 mil. EUR, nebyl významný. Na druhé straně zásah nových vlastníků nebyl proveden za podmínek srovnatelných s podmínkami států, a to zejména kvůli zrušující doložce a očekávané výnosnosti menšinového podílu společnosti CGMF. |
| --- | --- |

(158)

Pokud jde o povahu druhého navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, společnost CFF se domnívá, že kromě souběžnosti veřejných a soukromých investic musí být soukromý zásah významný a uskutečněný ve srovnatelných podmínkách, aby bylo možné uznat zásah státu za platný. V tomto konkrétním případě nebyly tyto dvě podmínky splněny. Na jedné straně vklad nových vlastníků, přísně spojený s prvním navýšením kapitálu o 142,5 mil. EUR, nebyl významný. Na druhé straně zásah nových vlastníků nebyl proveden za podmínek srovnatelných s podmínkami států, a to zejména kvůli zrušující doložce a očekávané výnosnosti menšinového podílu společnosti CGMF.

| (159) | Pokud jde o sociální opatření ve výši 38,5 mil. EUR, společnost CFF napadá označení této částky jako podpory ve prospěch osoby. Je sice pravda, že tuto částku využívají přímo zaměstnanci společnosti SNCM, ale společnost CFF zdůrazňuje, že uvedené opatření by mohlo mít pro společnost SNCM nepřímé pozitivní účinky, a to zejména uklidnění sociálních vztahů. |
| --- | --- |

(159)

Pokud jde o sociální opatření ve výši 38,5 mil. EUR, společnost CFF napadá označení této částky jako podpory ve prospěch osoby. Je sice pravda, že tuto částku využívají přímo zaměstnanci společnosti SNCM, ale společnost CFF zdůrazňuje, že uvedené opatření by mohlo mít pro společnost SNCM nepřímé pozitivní účinky, a to zejména uklidnění sociálních vztahů.

8.2.2   Připomínky společnosti STIM z Orbigny (skupina Stef-TFE)

8.2.2.1   Navýšení kapitálu v roce 2002

| (160) | Společnost STIM zdůrazňuje, že vyplacením částky 53,48 mil. EUR jako vyrovnání za veřejnou službu stát odškodnil společnost SNCM dvakrát za stejné závazky veřejné služby. Společnost STIM se také domnívá, že uvedená platba neodpovídá kritériím stanoveným judikaturou rozsudku Altmark. |
| --- | --- |

(160)

Společnost STIM zdůrazňuje, že vyplacením částky 53,48 mil. EUR jako vyrovnání za veřejnou službu stát odškodnil společnost SNCM dvakrát za stejné závazky veřejné služby. Společnost STIM se také domnívá, že uvedená platba neodpovídá kritériím stanoveným judikaturou rozsudku Altmark.

| (161) | Pokud jde zejména o druhé a čtvrté kritérium Altmark, společnost STIM popírá jednak existenci předem objektivně a transparentně vytvořených kritérií a jednak srovnatelnost ukazatelů společností SNCM a CMN v období 1991–2001 (102). V tomto ohledu tvrdí, že údaje poskytnuté Komisi byly zjevně překroucené (103). |
| --- | --- |

(161)

Pokud jde zejména o druhé a čtvrté kritérium Altmark, společnost STIM popírá jednak existenci předem objektivně a transparentně vytvořených kritérií a jednak srovnatelnost ukazatelů společností SNCM a CMN v období 1991–2001 (102). V tomto ohledu tvrdí, že údaje poskytnuté Komisi byly zjevně překroucené (103).

8.2.2.2   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

| (162) | Pokud jde o negativní prodejní cenu 158 mil. EUR, společnost STIM se domnívá, že nejde o tržní cenu vytvořenou na základě otevřené a nediskriminující hospodářské soutěže, protože k navýšení kapitálu došlo za podmínek odlišných od podmínek, které mají být pro soukromého investora obvykle směrodatné. Společnost STIM se totiž domnívá, že přeceněná čistá účetní aktiva by umožnila likvidaci v nejhorším případě bez nákladů pro stát, ale možná i ziskovou, že prodejní cena je v poměru k hodnotě podniku směšná (společnost STIM tuto hodnotu odhaduje na 350 mil. EUR) a že státní podpora je neúměrná potřebám podniku. |
| --- | --- |

(162)

Pokud jde o negativní prodejní cenu 158 mil. EUR, společnost STIM se domnívá, že nejde o tržní cenu vytvořenou na základě otevřené a nediskriminující hospodářské soutěže, protože k navýšení kapitálu došlo za podmínek odlišných od podmínek, které mají být pro soukromého investora obvykle směrodatné. Společnost STIM se totiž domnívá, že přeceněná čistá účetní aktiva by umožnila likvidaci v nejhorším případě bez nákladů pro stát, ale možná i ziskovou, že prodejní cena je v poměru k hodnotě podniku směšná (společnost STIM tuto hodnotu odhaduje na 350 mil. EUR) a že státní podpora je neúměrná potřebám podniku.

| (163) | Společnost STIM také upozorňuje Komisi na přehnanost zrušující doložky převodu do soukromého sektoru. |
| --- | --- |

(163)

Společnost STIM také upozorňuje Komisi na přehnanost zrušující doložky převodu do soukromého sektoru.

| (164) | Společnost STIM napadá odůvodnění prodeje za zápornou cenu, které vychází z málo realistického předpokladu, že se jedná o likvidaci obtížnou ze sociálního hlediska. |
| --- | --- |

(164)

Společnost STIM napadá odůvodnění prodeje za zápornou cenu, které vychází z málo realistického předpokladu, že se jedná o likvidaci obtížnou ze sociálního hlediska.

| (165) | Pokud jde o druhé navýšení kapitálu o 8,75 mil., společnost STIM se domnívá, že tento kapitálový vklad nerespektuje zásadu soukromého investora v tržním hospodářství s ohledem na nedostatečné záruky návratnosti investic. Společnost STIM nesouhlasí s argumentem souběžnosti soukromých a veřejných investic, který byl použit, aby se popřelo, že u tohoto vkladu jde o státní podporu. Takováto souběžnost, pokud bude vůbec prokázána, je pouze příznakem a sama o sobě nemůže být kritériem pro posouzení (104). Společnost STIM tvrdí, že tento vklad představuje záruku francouzské vlády novým vlastníkům, že společnosti SNCM bude přiděleno pověření veřejnou službou pro dopravní obslužnost Korsiky. |
| --- | --- |

(165)

Pokud jde o druhé navýšení kapitálu o 8,75 mil., společnost STIM se domnívá, že tento kapitálový vklad nerespektuje zásadu soukromého investora v tržním hospodářství s ohledem na nedostatečné záruky návratnosti investic. Společnost STIM nesouhlasí s argumentem souběžnosti soukromých a veřejných investic, který byl použit, aby se popřelo, že u tohoto vkladu jde o státní podporu. Takováto souběžnost, pokud bude vůbec prokázána, je pouze příznakem a sama o sobě nemůže být kritériem pro posouzení (104). Společnost STIM tvrdí, že tento vklad představuje záruku francouzské vlády novým vlastníkům, že společnosti SNCM bude přiděleno pověření veřejnou službou pro dopravní obslužnost Korsiky.

| (166) | Pokud jde o 38,5 mil. EUR podpory ve prospěch osoby, společnost STIM se domnívá, že ve skutečnosti je účelem této částky poskytnout společnosti SNCM prostředky, aby mohla dodržet některé podstatné aspekty ozdravného plánu předloženého Komisi, které nebyly provedeny, a to zejména snížení počtu zaměstnanců. |
| --- | --- |

(166)

Pokud jde o 38,5 mil. EUR podpory ve prospěch osoby, společnost STIM se domnívá, že ve skutečnosti je účelem této částky poskytnout společnosti SNCM prostředky, aby mohla dodržet některé podstatné aspekty ozdravného plánu předloženého Komisi, které nebyly provedeny, a to zejména snížení počtu zaměstnanců.

8.2.2.3   Slučitelnost s pokyny z roku 2004

| (167) | Společnost STIM se domnívá, že podpory poskytnuté společnosti SNCM nejsou omezeny na minimum. Příspěvek společnosti SNCM a nových vlastníků k plánu restrukturalizace je údajně nedostatečný vzhledem k podmínkám stanoveným pokyny z roku 2004 a není prokázáno, že situace společnosti SNCM byla natolik výjimečná, aby bylo možné odůvodnit méně vysoký vlastní příspěvek. Společnost STIM dále poukazuje na neúměrnost přidělených podpor v roce 2006, protože společnosti SNCM umožnily vytvořit rezervy na uhrazení budoucích ztrát. Společnost SNCM k tomu neplánovala postoupit aktiva, která nebyla nezbytná pro přežití podniku, což je v rozporu s požadavky pokynů z roku 2004. |
| --- | --- |

(167)

Společnost STIM se domnívá, že podpory poskytnuté společnosti SNCM nejsou omezeny na minimum. Příspěvek společnosti SNCM a nových vlastníků k plánu restrukturalizace je údajně nedostatečný vzhledem k podmínkám stanoveným pokyny z roku 2004 a není prokázáno, že situace společnosti SNCM byla natolik výjimečná, aby bylo možné odůvodnit méně vysoký vlastní příspěvek. Společnost STIM dále poukazuje na neúměrnost přidělených podpor v roce 2006, protože společnosti SNCM umožnily vytvořit rezervy na uhrazení budoucích ztrát. Společnost SNCM k tomu neplánovala postoupit aktiva, která nebyla nezbytná pro přežití podniku, což je v rozporu s požadavky pokynů z roku 2004.

| (168) | Společnost STIM se domnívá, že vyplacené částky jsou v rozporu se zásadou jednotnosti zavedenou pokyny z roku 2004. Zhoršení finanční situace podniku a sociální spory nelze analyzovat jako výjimečné, nepředvídatelné okolnosti, které nelze přičíst na vrub podniku přijímajícímu podporu. |
| --- | --- |

(168)

Společnost STIM se domnívá, že vyplacené částky jsou v rozporu se zásadou jednotnosti zavedenou pokyny z roku 2004. Zhoršení finanční situace podniku a sociální spory nelze analyzovat jako výjimečné, nepředvídatelné okolnosti, které nelze přičíst na vrub podniku přijímajícímu podporu.

| (169) | Společnost STIM tedy žádá dodatečné vyrovnání ve výši poloviny poskytnuté podpory, což představuje 98,25 mil. EUR, prostřednictvím prodeje dalšího plavidla a přímé a nepřímé účasti společnosti SNCM ve společnosti CMN. V tomto ohledu společnost STIM tvrdí, že tyto podíly nejsou strategické ve smyslu pokynů pro podpory na restrukturalizaci, neboť nejsou „nezbytně nutná pro další existenci podniku“ a ani nemají povahu nepřevoditelných aktiv. |
| --- | --- |

(169)

Společnost STIM tedy žádá dodatečné vyrovnání ve výši poloviny poskytnuté podpory, což představuje 98,25 mil. EUR, prostřednictvím prodeje dalšího plavidla a přímé a nepřímé účasti společnosti SNCM ve společnosti CMN. V tomto ohledu společnost STIM tvrdí, že tyto podíly nejsou strategické ve smyslu pokynů pro podpory na restrukturalizaci, neboť nejsou „nezbytně nutná pro další existenci podniku“ a ani nemají povahu nepřevoditelných aktiv.

| (170) | Společnost STIM dále tvrdí, že údajná součinnost společností SNCM a CMM neexistuje, jelikož společnost SNCM nehraje žádnou skutečnou úlohu v řízení a rozvoji společnosti CMN. Společnost STIM zdůrazňuje, že smlouva akcionářů spojující tyto dva podniky již neexistuje od 15. března 2006, kdy byla vypovězena společností CMN, jak potvrdil Odvolací soud v Paříži. |
| --- | --- |

(170)

Společnost STIM dále tvrdí, že údajná součinnost společností SNCM a CMM neexistuje, jelikož společnost SNCM nehraje žádnou skutečnou úlohu v řízení a rozvoji společnosti CMN. Společnost STIM zdůrazňuje, že smlouva akcionářů spojující tyto dva podniky již neexistuje od 15. března 2006, kdy byla vypovězena společností CMN, jak potvrdil Odvolací soud v Paříži.

8.2.3   Připomínky společnosti SNCM

| (171) | Společnost SNCM poskytla Komisi spis shrnující její hospodářskou a konkurenční situaci a přiložila právní konzultaci hodnotící v rámci likvidačního řízení riziko právního posouzení tohoto zásahu jako zásahu státu jakožto skutečného řídícího orgánu společnosti v období před privatizací. |
| --- | --- |

(171)

Společnost SNCM poskytla Komisi spis shrnující její hospodářskou a konkurenční situaci a přiložila právní konzultaci hodnotící v rámci likvidačního řízení riziko právního posouzení tohoto zásahu jako zásahu státu jakožto skutečného řídícího orgánu společnosti v období před privatizací.

| (172) | Kancelář [...], kterou konzultovala společnost SNCM, dospěla k závěru, že na základě dokumentů společnosti doplněných o korespondenci, informace o zásazích a zápisy ze schůzí kontrolních orgánů francouzský stát [...] (105)
   (106)
   (107). Zpráva dále zdůrazňuje, že [...] (108). Ve stejné zprávě se píše, že [...]. |
| --- | --- |

(172)

Kancelář [...], kterou konzultovala společnost SNCM, dospěla k závěru, že na základě dokumentů společnosti doplněných o korespondenci, informace o zásazích a zápisy ze schůzí kontrolních orgánů francouzský stát [...] (105)
   (106)
   (107). Zpráva dále zdůrazňuje, že [...] (108). Ve stejné zprávě se píše, že [...].

| (173) | Na tomto základě odborný znalec společnosti SNCM dospěl k závěru, že by obchodní soud v Marseille s největší pravděpodobností přijal označení francouzského státu za skutečného jednatele. |
| --- | --- |

(173)

Na tomto základě odborný znalec společnosti SNCM dospěl k závěru, že by obchodní soud v Marseille s největší pravděpodobností přijal označení francouzského státu za skutečného jednatele.

| (174) | Kromě toho z faktů, obsažených ve zprávách Účetního dvora, údajně vyplývá, že chyby v řízení způsobené francouzským státem (109), jakožto skutečným manažerem společnosti SNCM, přispěly ke zjištěnému nedostatku aktiv společnosti SNCM. Újma, kterou způsobily chyby státu v řízení, je odhadována na [...]. |
| --- | --- |

(174)

Kromě toho z faktů, obsažených ve zprávách Účetního dvora, údajně vyplývá, že chyby v řízení způsobené francouzským státem (109), jakožto skutečným manažerem společnosti SNCM, přispěly ke zjištěnému nedostatku aktiv společnosti SNCM. Újma, kterou způsobily chyby státu v řízení, je odhadována na [...].

| (175) | V této souvislosti není podle odborného znalce společnosti SNCM pochyb o tom, že francouzský stát by byl odsouzen v soudním řízení o vyrovnání pasiv k částečné nebo celkové úhradě nedostatečnosti aktiv vzhledem k jeho silnému zapojení do řízení společnosti SNCM, jeho zjevným chybám v řízení a s ohledem na rozsah jeho finančních zdrojů. |
| --- | --- |

(175)

V této souvislosti není podle odborného znalce společnosti SNCM pochyb o tom, že francouzský stát by byl odsouzen v soudním řízení o vyrovnání pasiv k částečné nebo celkové úhradě nedostatečnosti aktiv vzhledem k jeho silnému zapojení do řízení společnosti SNCM, jeho zjevným chybám v řízení a s ohledem na rozsah jeho finančních zdrojů.

| (176) | Na základě odpovídající judikatury došel odborný znalec společnosti SNCM k závěru, že pokud by bývalo došlo k likvidaci společnosti SNCM, stát by byl velmi pravděpodobně odsouzen k uhrazení všech sociálních dluhů společnosti SNCM. Následkem toho by akcionářský stát musel uhradit odhadem [...] až [...] % zjištěné nedostatečnosti aktiv (tedy částku mezi [...] a [...] mil. EUR). Tím, že se rozhodl společnost SNCM privatizovat a předtím navýšit její vlastní kapitál o 158 mil. EUR, se tedy francouzský stát zachoval jako informovaný investor. |
| --- | --- |

(176)

Na základě odpovídající judikatury došel odborný znalec společnosti SNCM k závěru, že pokud by bývalo došlo k likvidaci společnosti SNCM, stát by byl velmi pravděpodobně odsouzen k uhrazení všech sociálních dluhů společnosti SNCM. Následkem toho by akcionářský stát musel uhradit odhadem [...] až [...] % zjištěné nedostatečnosti aktiv (tedy částku mezi [...] a [...] mil. EUR). Tím, že se rozhodl společnost SNCM privatizovat a předtím navýšit její vlastní kapitál o 158 mil. EUR, se tedy francouzský stát zachoval jako informovaný investor.

9.   VYJÁDŘENÍ FRANCIE K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN

9.1   Vyjádření Francie k připomínkám zúčastněných stran týkajícím se rozhodnutí zahájit formální vyšetřovací řízení z roku 2002

9.1.1   Připomínky společnosti Corsica Ferries

| (177) | Francouzské orgány uvedly, že některé údaje předložené společností CFF o nabídce společnosti SNCM jsou nepřesné. |
| --- | --- |

(177)

Francouzské orgány uvedly, že některé údaje předložené společností CFF o nabídce společnosti SNCM jsou nepřesné.

| (178) | V rozporu s tvrzeními společnosti CFF se francouzský stát domnívá, že plán restrukturalizace byl vypracován tak, aby umožnil co nejrychlejší ozdravení společnosti SNCM a vytvořil podmínky pro její střednědobou a dlouhodobou životaschopnost. Francouzské orgány připomínají, že velká část programu snižování nákladů (110) již byla provedena. Kromě toho společnost SNCM v roce 2001 uvolnila částku 21,3 mil. EUR na financování restrukturalizačních opatření, a to zejména plánu na záchranu pracovních míst. |
| --- | --- |

(178)

V rozporu s tvrzeními společnosti CFF se francouzský stát domnívá, že plán restrukturalizace byl vypracován tak, aby umožnil co nejrychlejší ozdravení společnosti SNCM a vytvořil podmínky pro její střednědobou a dlouhodobou životaschopnost. Francouzské orgány připomínají, že velká část programu snižování nákladů (110) již byla provedena. Kromě toho společnost SNCM v roce 2001 uvolnila částku 21,3 mil. EUR na financování restrukturalizačních opatření, a to zejména plánu na záchranu pracovních míst.

| (179) | Pokud jde o určení výše podpory, francouzské orgány potvrzují, že podíl vlastního kapitálu na celkovém zadlužení ve výši 0,79 je s výjimkou zvláštních případů (111) typický pro účetní rozvahy většiny námořních společností. |
| --- | --- |

(179)

Pokud jde o určení výše podpory, francouzské orgány potvrzují, že podíl vlastního kapitálu na celkovém zadlužení ve výši 0,79 je s výjimkou zvláštních případů (111) typický pro účetní rozvahy většiny námořních společností.

9.1.2   Připomínky skupiny Stef-TFE

| (180) | Francouzské orgány se domnívají, že skupina Stef-TFE popisuje vztahy mezi společnostmi SNCM a CMN v rámci výkonu smlouvy o pověření veřejnou službou způsobem, který neodpovídá skutečnosti. |
| --- | --- |

(180)

Francouzské orgány se domnívají, že skupina Stef-TFE popisuje vztahy mezi společnostmi SNCM a CMN v rámci výkonu smlouvy o pověření veřejnou službou způsobem, který neodpovídá skutečnosti.

| (181) | Podle francouzských orgánů a v rozporu s připomínkami společnosti Stef-TFE volba dočasného seskupení podniků, v němž jsou společnosti SNCM a CMN společně pověřenými a ne vzájemně se podporujícími subjekty, v ničem „nutně nevyplynula z globální povahy nabídkového řízení“. Rozhodnutí vytvořit seskupení společností SNCM-CMN je výsledkem analýzy provedené oběma společnostmi, podle níž pokračování historického a přirozeného partnerství v této podobě a v rámci nabídkového řízení jim přinese jenom výhody – zejména pokud jde o konkurenceschopnost. Vstup společnosti CMN do tohoto seskupení je tedy výsledkem uváženého rozhodnutí společnosti CMN, založeného na posouzení vlastních zájmů, a ne na nutnosti vyplývající z podoby nabídkového řízení. |
| --- | --- |

(181)

Podle francouzských orgánů a v rozporu s připomínkami společnosti Stef-TFE volba dočasného seskupení podniků, v němž jsou společnosti SNCM a CMN společně pověřenými a ne vzájemně se podporujícími subjekty, v ničem „nutně nevyplynula z globální povahy nabídkového řízení“. Rozhodnutí vytvořit seskupení společností SNCM-CMN je výsledkem analýzy provedené oběma společnostmi, podle níž pokračování historického a přirozeného partnerství v této podobě a v rámci nabídkového řízení jim přinese jenom výhody – zejména pokud jde o konkurenceschopnost. Vstup společnosti CMN do tohoto seskupení je tedy výsledkem uváženého rozhodnutí společnosti CMN, založeného na posouzení vlastních zájmů, a ne na nutnosti vyplývající z podoby nabídkového řízení.

| (182) | Francouzské orgány upřesňují, že v rozporu s připomínkami skupiny Stef-TFE nejsou společnosti SNCM a CMN ani nezávislé, ani v přímé konkurenci. Takováto situace by byla v rozporu se samotnou zásadou výlučné smlouvy o pověření veřejnou službou, kterou obě společnosti spolupodepsaly. |
| --- | --- |

(182)

Francouzské orgány upřesňují, že v rozporu s připomínkami skupiny Stef-TFE nejsou společnosti SNCM a CMN ani nezávislé, ani v přímé konkurenci. Takováto situace by byla v rozporu se samotnou zásadou výlučné smlouvy o pověření veřejnou službou, kterou obě společnosti spolupodepsaly.

| (183) | Francouzské orgány trvají na tom, že podíl společnosti SNCM na kapitálu společnosti CMN nelze brát jako čistě finanční aktivum, jak zřejmě tvrdí skupina Stef-TFE. Francie zastává stanovisko, že podíl společnosti SNCM ve společnosti CMN je vysoce strategické povahy. Jeho prodej by podle Francie nebyl jen podnikatelsky nesprávný, ale také základní strategickou chybou. |
| --- | --- |

(183)

Francouzské orgány trvají na tom, že podíl společnosti SNCM na kapitálu společnosti CMN nelze brát jako čistě finanční aktivum, jak zřejmě tvrdí skupina Stef-TFE. Francie zastává stanovisko, že podíl společnosti SNCM ve společnosti CMN je vysoce strategické povahy. Jeho prodej by podle Francie nebyl jen podnikatelsky nesprávný, ale také základní strategickou chybou.

9.1.3   Vyjádření Francie k připomínkám zástupců místních orgánů

| (184) | Francie obecně souhlasí s obsahem dopisu předsedy regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur, přesto by ale chtěla uvést, že narozdíl od toho, co je uvedeno v bodě 2 dotčeného dopisu (112), není nabídka přepravy mezi kontinentální Francií a Korsikou „vzhledem k poptávce předimenzovaná“ a že cenová politika společnosti SNCM odpovídá jejím závazkům, že nevyvolá cenovou válku a že se nestane společností určující cenu (price leader). |
| --- | --- |

(184)

Francie obecně souhlasí s obsahem dopisu předsedy regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur, přesto by ale chtěla uvést, že narozdíl od toho, co je uvedeno v bodě 2 dotčeného dopisu (112), není nabídka přepravy mezi kontinentální Francií a Korsikou „vzhledem k poptávce předimenzovaná“ a že cenová politika společnosti SNCM odpovídá jejím závazkům, že nevyvolá cenovou válku a že se nestane společností určující cenu (price leader).

9.2   Vyjádření Francie k připomínkám zúčastněných stran týkajícím se rozhodnutí z roku 2006

| (185) | Francie poznamenává, že obecně je celá řada připomínek společností STIM a CFF stejná jako připomínky, které tyto společnosti Komisi předložily už v roce 2003. Zejména zdůrazňují, že připomínky společnosti CFF byly předneseny před Soudem prvního stupně v řízení o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2003 a že většina z nich byla zamítnuta jak Komisí, tak Soudem. |
| --- | --- |

(185)

Francie poznamenává, že obecně je celá řada připomínek společností STIM a CFF stejná jako připomínky, které tyto společnosti Komisi předložily už v roce 2003. Zejména zdůrazňují, že připomínky společnosti CFF byly předneseny před Soudem prvního stupně v řízení o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2003 a že většina z nich byla zamítnuta jak Komisí, tak Soudem.

| (186) | Pokud jde o pověření veřejnou službou pro spojení Marseille-Korsika, Francie odmítá jakýkoliv argument pro tvrzení, že zadávací řízení u smlouvy o pověření veřejnou službou nebylo regulérní. Ze skutečnosti, že tato národní řízení jsou před vnitrostátními soudci jakožto soudci Společenství na základě společného práva, podle Francie vyplývá, že se Komise nemůže odvolávat na zájem Společenství a prověřovat otázky týkající řízení při udělování smluv o pověření veřejnou službou. |
| --- | --- |

(186)

Pokud jde o pověření veřejnou službou pro spojení Marseille-Korsika, Francie odmítá jakýkoliv argument pro tvrzení, že zadávací řízení u smlouvy o pověření veřejnou službou nebylo regulérní. Ze skutečnosti, že tato národní řízení jsou před vnitrostátními soudci jakožto soudci Společenství na základě společného práva, podle Francie vyplývá, že se Komise nemůže odvolávat na zájem Společenství a prověřovat otázky týkající řízení při udělování smluv o pověření veřejnou službou.

9.2.1   Předběžné provádění opatření stanovených prvním plánem restrukturalizace a jeho změnami

| (187) | K obecné poznámce o předběžném provádění opatření označených Francií za podpory, francouzské orgány odpovídají, že dotčené provádění je odůvodněné zvláštními souvislostmi postupu, to znamená zrušením v roce 2005 schvalovacího rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2003, a ne vůlí francouzských orgánů neuznávat své povinnosti vyplývající ze Smlouvy o ES. Francie upřesňuje, že Komisi vždy informovala o vývoji záležitosti a o různých opatřeních přijatých od ledna 2005 v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi členskými státy a Komisí. |
| --- | --- |

(187)

K obecné poznámce o předběžném provádění opatření označených Francií za podpory, francouzské orgány odpovídají, že dotčené provádění je odůvodněné zvláštními souvislostmi postupu, to znamená zrušením v roce 2005 schvalovacího rozhodnutí Komise ze dne 9. července 2003, a ne vůlí francouzských orgánů neuznávat své povinnosti vyplývající ze Smlouvy o ES. Francie upřesňuje, že Komisi vždy informovala o vývoji záležitosti a o různých opatřeních přijatých od ledna 2005 v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi členskými státy a Komisí.

| (188) | Pokud jde o poslední opatření, francouzské orgány se domnívají, že se vzhledem k tomu, že žádné z nich nepředstavuje podporu, na ně v konečném důsledku čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES nevztahuje, a tím pádem není důvod přerušit jejich provádění. |
| --- | --- |

(188)

Pokud jde o poslední opatření, francouzské orgány se domnívají, že se vzhledem k tomu, že žádné z nich nepředstavuje podporu, na ně v konečném důsledku čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES nevztahuje, a tím pádem není důvod přerušit jejich provádění.

9.2.2   Navýšení kapitálu v roce 2002

| (189) | Francouzské orgány především upřesňují, že nezpochybnily použitelnost rozsudku Altmark, a naopak upozorňují na některé nesnáze spojené s prováděním testu uloženého tímto rozsudkem, jelikož dotčená částka pocházela z předcházejícího období, a nemohla proto zohlednit nová kritéria. |
| --- | --- |

(189)

Francouzské orgány především upřesňují, že nezpochybnily použitelnost rozsudku Altmark, a naopak upozorňují na některé nesnáze spojené s prováděním testu uloženého tímto rozsudkem, jelikož dotčená částka pocházela z předcházejícího období, a nemohla proto zohlednit nová kritéria.

| (190) | Francie upřesňuje, že dotčených 53,48 mil. EUR je součástí 69,3 mil. EUR prohlášených Komisí v roce 2003 za slučitelné. Pochybnosti, které vyjádřila Komise ve svém rozhodnutí o zahájení z roku 2006, se tedy netýkají slučitelnosti těchto opatření, která není zpochybněna, jak to zřejmě tvrdí společnost STIM ve svých připomínkách, ale týkají se povahy podpory této částky udělené jako vyrovnání za náklady spojené se zajišťováním veřejné služby. |
| --- | --- |

(190)

Francie upřesňuje, že dotčených 53,48 mil. EUR je součástí 69,3 mil. EUR prohlášených Komisí v roce 2003 za slučitelné. Pochybnosti, které vyjádřila Komise ve svém rozhodnutí o zahájení z roku 2006, se tedy netýkají slučitelnosti těchto opatření, která není zpochybněna, jak to zřejmě tvrdí společnost STIM ve svých připomínkách, ale týkají se povahy podpory této částky udělené jako vyrovnání za náklady spojené se zajišťováním veřejné služby.

| (191) | Podle Francie připomínky společností CFF a STIM nezpochybňují použitelnost první a druhé podmínky Altmark na tento konkrétní případ. |
| --- | --- |

(191)

Podle Francie připomínky společností CFF a STIM nezpochybňují použitelnost první a druhé podmínky Altmark na tento konkrétní případ.

| (192) | Pokud jde o třetí kritérium Altmark, francouzské orgány vyvracejí argument předložený společnostmi CFF a STIM, podle nějž platba této částky by nutně vedla k nadměrnému vyrovnání, neboť Komise ve svém rozhodnutí ze dne 30. října 2001 povolila platbu 787 mil. EUR jakožto vyrovnání za náklady spojené s veřejnou službou. V tomto ohledu Francie upřesňuje, že Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 uznala, že tyto závazky byly vyrovnány nedostatečně a že částka 53,48 mil. EUR byla oprávněná jakožto vyrovnání za veřejnou službu. |
| --- | --- |

(192)

Pokud jde o třetí kritérium Altmark, francouzské orgány vyvracejí argument předložený společnostmi CFF a STIM, podle nějž platba této částky by nutně vedla k nadměrnému vyrovnání, neboť Komise ve svém rozhodnutí ze dne 30. října 2001 povolila platbu 787 mil. EUR jakožto vyrovnání za náklady spojené s veřejnou službou. V tomto ohledu Francie upřesňuje, že Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 uznala, že tyto závazky byly vyrovnány nedostatečně a že částka 53,48 mil. EUR byla oprávněná jakožto vyrovnání za veřejnou službu.

| (193) | Pokud jde o čtvrtou podmínku Altmark, francouzské orgány zdůrazňují, že navzdory nepřítomnosti referenčního podniku, a tedy nemožnosti provést souhrnné srovnání společnosti SNCM a jiných podniků, což rovněž uvedla společnost CFF, francouzské orgány usilovaly o předložení podkladů umožňujících co nejpřesnější porovnání s podobnými podniky, a to zejména se společností CMN. Francie rovněž nesouhlasí s argumentem předloženým společnostmi STIM a CFF, podle nějž provozní náklady společnosti SNCM jsou vyšší než náklady společnosti CMN. I kdyby tomu tak bylo, francouzské orgány se domnívají, že míra produktivity společnosti SNCM se velmi blíží míře produktivity společnosti CMN. Z uvedeného plyne závěr, že společnost SNCM byla spravována stejně dobře jako společnost CMN, kterou společnost STIM ani jednou neoznačila za špatně spravovaný podnik. |
| --- | --- |

(193)

Pokud jde o čtvrtou podmínku Altmark, francouzské orgány zdůrazňují, že navzdory nepřítomnosti referenčního podniku, a tedy nemožnosti provést souhrnné srovnání společnosti SNCM a jiných podniků, což rovněž uvedla společnost CFF, francouzské orgány usilovaly o předložení podkladů umožňujících co nejpřesnější porovnání s podobnými podniky, a to zejména se společností CMN. Francie rovněž nesouhlasí s argumentem předloženým společnostmi STIM a CFF, podle nějž provozní náklady společnosti SNCM jsou vyšší než náklady společnosti CMN. I kdyby tomu tak bylo, francouzské orgány se domnívají, že míra produktivity společnosti SNCM se velmi blíží míře produktivity společnosti CMN. Z uvedeného plyne závěr, že společnost SNCM byla spravována stejně dobře jako společnost CMN, kterou společnost STIM ani jednou neoznačila za špatně spravovaný podnik.

| (194) | Francie upřesňuje, že ztráty z období 1991 až 2001 nesouvisely pouze s výkonem veřejné služby, jak tvrdí společnost CFF, ale že závazky veřejné služby společnosti SNCM zabránily přizpůsobit se změnám konkurenčního prostředí. Francouzské orgány rovněž upřesňují, že tyto ztráty nejsou soustředěny do období 2000–2001, ale že se v tomto období urychlily z důvodu zvýšeného počtu plaveb společnosti CFF. |
| --- | --- |

(194)

Francie upřesňuje, že ztráty z období 1991 až 2001 nesouvisely pouze s výkonem veřejné služby, jak tvrdí společnost CFF, ale že závazky veřejné služby společnosti SNCM zabránily přizpůsobit se změnám konkurenčního prostředí. Francouzské orgány rovněž upřesňují, že tyto ztráty nejsou soustředěny do období 2000–2001, ale že se v tomto období urychlily z důvodu zvýšeného počtu plaveb společnosti CFF.

| (195) | Pokud jde o slučitelnost 53,48 mil. EUR vyplacených jako vyrovnání za náklady veřejné služby podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, francouzské orgány připomínají, že jednak Komise již ve svém rozhodnutí z roku 2003 tuto částku prohlásila za slučitelnou s uvedeným článkem, jednak ji Soud ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005 nezpochybnil. |
| --- | --- |

(195)

Pokud jde o slučitelnost 53,48 mil. EUR vyplacených jako vyrovnání za náklady veřejné služby podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, francouzské orgány připomínají, že jednak Komise již ve svém rozhodnutí z roku 2003 tuto částku prohlásila za slučitelnou s uvedeným článkem, jednak ji Soud ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005 nezpochybnil.

9.2.3   Opatření po navýšení kapitálu v roce 2002

| (196) | Pokud jde o průběh prodeje, Francie upřesňuje, že od samého začátku plánovala klasická kritéria výběru založená zejména na ceně navržené pro zhodnocení cenných papírů společnosti SNCM a následně na ostatních parametrech (podnikatelský projekt, sociální projekt atd.), mezi kterými byla i částka, kterou kandidáti byli ochotni investovat do společnosti v rámci navýšení kapitálu. Francie důsledně popírá argument předložený třetí stranou, podle něhož postup při prodeji nebyl transparentní, a připomíná, že v tomto konkrétním případě stát dokonce šel nad své již beztak náročné a přísné zákonné a předpisové povinnosti, stanovené pro prodej veřejných podílů. Francie připomíná, že vývoj po nabídce společnosti BCP převzít 100 % cenných papírů společnosti SNCM probíhal za velmi složitých finančních a sociálních podmínek a že přidružení společnosti VT k nabídce společnosti BCP nezměnilo obchodní a finanční podmínky operace (kromě rozdělení kapitálu). |
| --- | --- |

(196)

Pokud jde o průběh prodeje, Francie upřesňuje, že od samého začátku plánovala klasická kritéria výběru založená zejména na ceně navržené pro zhodnocení cenných papírů společnosti SNCM a následně na ostatních parametrech (podnikatelský projekt, sociální projekt atd.), mezi kterými byla i částka, kterou kandidáti byli ochotni investovat do společnosti v rámci navýšení kapitálu. Francie důsledně popírá argument předložený třetí stranou, podle něhož postup při prodeji nebyl transparentní, a připomíná, že v tomto konkrétním případě stát dokonce šel nad své již beztak náročné a přísné zákonné a předpisové povinnosti, stanovené pro prodej veřejných podílů. Francie připomíná, že vývoj po nabídce společnosti BCP převzít 100 % cenných papírů společnosti SNCM probíhal za velmi složitých finančních a sociálních podmínek a že přidružení společnosti VT k nabídce společnosti BCP nezměnilo obchodní a finanční podmínky operace (kromě rozdělení kapitálu).

| (197) | Pokud jde o zápornou cenu 158 mil. EUR, francouzské orgány připomínají, že s ohledem na finanční situaci společnosti SNCM k 30. září 2005 byl podnik prodán za tržní cenu a že prodej byl ekonomicky výhodnější než likvidace podniku. V tomto ohledu francouzské orgány upřesňují, že uplatňování kritéria soukromého investora v případě prodeje podniku na pokraji likvidace nelze považovat za úsilí o „ziskovost zásahu veřejných orgánů“, ale za zabránění vzniku větších ztrát, které by musel nést akcionář v případě dražší likvidace. |
| --- | --- |

(197)

Pokud jde o zápornou cenu 158 mil. EUR, francouzské orgány připomínají, že s ohledem na finanční situaci společnosti SNCM k 30. září 2005 byl podnik prodán za tržní cenu a že prodej byl ekonomicky výhodnější než likvidace podniku. V tomto ohledu francouzské orgány upřesňují, že uplatňování kritéria soukromého investora v případě prodeje podniku na pokraji likvidace nelze považovat za úsilí o „ziskovost zásahu veřejných orgánů“, ale za zabránění vzniku větších ztrát, které by musel nést akcionář v případě dražší likvidace.

| (198) | Pokud jde o zaplacenou cenu, Francie nesouhlasí s argumentem, podle kterého by společnost SNCM měla být prodána za cenu neodpovídající její skutečné hodnotě (113). |
| --- | --- |

(198)

Pokud jde o zaplacenou cenu, Francie nesouhlasí s argumentem, podle kterého by společnost SNCM měla být prodána za cenu neodpovídající její skutečné hodnotě (113).

| (199) | Francouzské orgány rovněž vyvracejí argument společnosti CFF, že podcenily prodejní hodnotu loďstva společnosti SNCM, kterou společnost CFF vyčíslila mezi 406,5 mil. EUR a 426,5 mil. EUR. Francouzské orgány vysvětlují, že plavidla zohledněná ve výpočtu společnosti CFF neodpovídají plavidlům, která společnost SNCM k 30. září 2005 přímo vlastnila. Neuplatněním určité srážky z prodejní hodnoty plavidel by se nezohlednily souvislosti, v nichž by proběhla případná soudní likvidace těchto aktiv, a dále pak datum zvolené k výpočtu zmíněné prodejní hodnoty, to znamená srpen 2006, neodpovídá datu případné likvidace společnosti SNCM, k němuž je třeba odkazovat, to znamená 30. září 2005. Francie poznamenává, že pokud by byl výpočet navržený společností CFF přijat, byla by záporná cena třikrát nižší než hodnota likvidace aktiv požadovaná podle judikatury Gröditzer, což by bylo příznivější než předpoklady předložené Komisi francouzskými orgány. |
| --- | --- |

(199)

Francouzské orgány rovněž vyvracejí argument společnosti CFF, že podcenily prodejní hodnotu loďstva společnosti SNCM, kterou společnost CFF vyčíslila mezi 406,5 mil. EUR a 426,5 mil. EUR. Francouzské orgány vysvětlují, že plavidla zohledněná ve výpočtu společnosti CFF neodpovídají plavidlům, která společnost SNCM k 30. září 2005 přímo vlastnila. Neuplatněním určité srážky z prodejní hodnoty plavidel by se nezohlednily souvislosti, v nichž by proběhla případná soudní likvidace těchto aktiv, a dále pak datum zvolené k výpočtu zmíněné prodejní hodnoty, to znamená srpen 2006, neodpovídá datu případné likvidace společnosti SNCM, k němuž je třeba odkazovat, to znamená 30. září 2005. Francie poznamenává, že pokud by byl výpočet navržený společností CFF přijat, byla by záporná cena třikrát nižší než hodnota likvidace aktiv požadovaná podle judikatury Gröditzer, což by bylo příznivější než předpoklady předložené Komisi francouzskými orgány.

| (200) | K argumentu společnosti CFF zpochybňujícímu uplatňování judikatury Gröditzer odkazem na skutečnost, že kapitálový vklad státu do společnosti SNCM byl spojen s prodejem 75 % jeho podílu, čímž se ve stejné míře snížily možnosti zisku, francouzské orgány připomínají, že záporná prodejní cena 158 mil. EUR odpovídá prodeji všech podílů společnosti SNCM, po němž následovala nová investice státu ve výši 25 % s návratností [...] % ročně. Francie se tudíž domnívá, že návratnost investic je zaručena, protože Francie zůstává akcionářem společnosti ve výši 25 % a protože tato účast představuje záruku vysoké návratnosti. |
| --- | --- |

(200)

K argumentu společnosti CFF zpochybňujícímu uplatňování judikatury Gröditzer odkazem na skutečnost, že kapitálový vklad státu do společnosti SNCM byl spojen s prodejem 75 % jeho podílu, čímž se ve stejné míře snížily možnosti zisku, francouzské orgány připomínají, že záporná prodejní cena 158 mil. EUR odpovídá prodeji všech podílů společnosti SNCM, po němž následovala nová investice státu ve výši 25 % s návratností [...] % ročně. Francie se tudíž domnívá, že návratnost investic je zaručena, protože Francie zůstává akcionářem společnosti ve výši 25 % a protože tato účast představuje záruku vysoké návratnosti.

| (201) | Francie rovněž nesouhlasí s argumentem předloženým společností CFF, že v tomto konkrétním případě není použitelný přístup ABX, založeným především na analýze skutečných nákladů likvidace společnosti SNCM a na riziku, že by stát mohl být považován za odpovědného za pasiva podniku v rámci soudního řízení o vyrovnání pasiv v souladu s vnitrostátními kolektivními postupy, což potvrzuje vnitrostátní judikatura (rozsudek Odvolacího soudu v Rouen ze dne 22. března 2005). Přestože se francouzské orgány domnívají, že jejich chování jakožto manažera společnosti SNCM by nemohlo být v tomto soudním řízení označeno za „chybné“, zdůrazňují velké riziko odsouzení státu vnitrostátním soudcem pro nedostatečná aktiva společnosti SNCM z důvodu pružných kritérií při posuzování chyby řízení ve smyslu článku L.651-2 obchodního zákoníku a na základě výše uvedené judikatury, která by byla použitelná na tento případ. |
| --- | --- |

(201)

Francie rovněž nesouhlasí s argumentem předloženým společností CFF, že v tomto konkrétním případě není použitelný přístup ABX, založeným především na analýze skutečných nákladů likvidace společnosti SNCM a na riziku, že by stát mohl být považován za odpovědného za pasiva podniku v rámci soudního řízení o vyrovnání pasiv v souladu s vnitrostátními kolektivními postupy, což potvrzuje vnitrostátní judikatura (rozsudek Odvolacího soudu v Rouen ze dne 22. března 2005). Přestože se francouzské orgány domnívají, že jejich chování jakožto manažera společnosti SNCM by nemohlo být v tomto soudním řízení označeno za „chybné“, zdůrazňují velké riziko odsouzení státu vnitrostátním soudcem pro nedostatečná aktiva společnosti SNCM z důvodu pružných kritérií při posuzování chyby řízení ve smyslu článku L.651-2 obchodního zákoníku a na základě výše uvedené judikatury, která by byla použitelná na tento případ.

| (202) | Pokud jde o navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, Francie připomíná, že v rozporu s tvrzením společností CFF a STIM není tento kapitálový vklad státní podporou z důvodu souběžnosti této investice, podobnosti podmínek úpisu a odměny vyšší než průměr, kterou obdržel stát přes společnost CGMF. |
| --- | --- |

(202)

Pokud jde o navýšení kapitálu o 8,75 mil. EUR, Francie připomíná, že v rozporu s tvrzením společností CFF a STIM není tento kapitálový vklad státní podporou z důvodu souběžnosti této investice, podobnosti podmínek úpisu a odměny vyšší než průměr, kterou obdržel stát přes společnost CGMF.

| (203) | Francouzské orgány zejména upřesňují, že zásada rovného zacházení s investory nemůže být zpochybňována kvůli existenci zrušujících doložek, protože tyto doložky byly stanoveny v rámci prodeje 100 % podílu ve společnosti SNCM, a ne v rámci navýšení kapitálu o 35 mil. EUR, který následoval. |
| --- | --- |

(203)

Francouzské orgány zejména upřesňují, že zásada rovného zacházení s investory nemůže být zpochybňována kvůli existenci zrušujících doložek, protože tyto doložky byly stanoveny v rámci prodeje 100 % podílu ve společnosti SNCM, a ne v rámci navýšení kapitálu o 35 mil. EUR, který následoval.

| (204) | Francie dále připomíná, že její investice je mnohem nižší než investice nových vlastníků, jelikož s investicí nových vlastníků (26,25 mil. EUR) se může porovnávat pouze částka 8,75 mil. EUR. Posouzení prvního navýšení o 142,5 mil. EUR se pak může provádět pouze v rámci srovnání s likvidační cenou. |
| --- | --- |

(204)

Francie dále připomíná, že její investice je mnohem nižší než investice nových vlastníků, jelikož s investicí nových vlastníků (26,25 mil. EUR) se může porovnávat pouze částka 8,75 mil. EUR. Posouzení prvního navýšení o 142,5 mil. EUR se pak může provádět pouze v rámci srovnání s likvidační cenou.

| (205) | Francie zpochybňuje argument předložený společností STIM a týkající se skutečnosti, že tento vklad údajně představuje záruku pro nové soukromé vlastníky, že společnosti SNCM bude přiděleno pověření veřejnou službou pro zajištění přepravy na Korsiku. Francouzské orgány tvrdí, že toto navýšení kapitálu je uvážlivé a nezávislé na výkonnosti podniku a že pověření společnosti SNCM veřejnou služby neumožňuje zvýšit výnosnost této investice. |
| --- | --- |

(205)

Francie zpochybňuje argument předložený společností STIM a týkající se skutečnosti, že tento vklad údajně představuje záruku pro nové soukromé vlastníky, že společnosti SNCM bude přiděleno pověření veřejnou službou pro zajištění přepravy na Korsiku. Francouzské orgány tvrdí, že toto navýšení kapitálu je uvážlivé a nezávislé na výkonnosti podniku a že pověření společnosti SNCM veřejnou služby neumožňuje zvýšit výnosnost této investice.

| (206) | Pokud jde o 38,5 mil. EUR na sociální opatření, Francie opakuje argument, podle nějž jsou tato opatření podporou ve prospěch osob a jejich uhrazení státem nelze považovat za nepřímou výhodu pro podnik, jelikož jdou nad rámec zákonných a dojednaných povinností společnosti SNCM. Mimo jiné Francie připomíná, že tato opatření by neumožnila odchod zaměstnanců, náklady s nimi spojené by v případě jejich neexistence i nadále hradila společnost SNCM. |
| --- | --- |

(206)

Pokud jde o 38,5 mil. EUR na sociální opatření, Francie opakuje argument, podle nějž jsou tato opatření podporou ve prospěch osob a jejich uhrazení státem nelze považovat za nepřímou výhodu pro podnik, jelikož jdou nad rámec zákonných a dojednaných povinností společnosti SNCM. Mimo jiné Francie připomíná, že tato opatření by neumožnila odchod zaměstnanců, náklady s nimi spojené by v případě jejich neexistence i nadále hradila společnost SNCM.

| (207) | V rozporu s argumentem společnosti CFF francouzské orgány upřesňují, že částka 38,5 mil. EUR neodpovídá provedení plánovaného snížení počtu zaměstnanců v rámci sociálního plánu z roku 2003, neboť toto snížení již bylo provedeno, přestože k tomu došlo se zpožděním. Nový sociální plán je tedy doplňkem prvních sociálních opatření z roku 2003. |
| --- | --- |

(207)

V rozporu s argumentem společnosti CFF francouzské orgány upřesňují, že částka 38,5 mil. EUR neodpovídá provedení plánovaného snížení počtu zaměstnanců v rámci sociálního plánu z roku 2003, neboť toto snížení již bylo provedeno, přestože k tomu došlo se zpožděním. Nový sociální plán je tedy doplňkem prvních sociálních opatření z roku 2003.

9.2.4   Slučitelnost s pokyny

| (208) | Francie se domnívá, že s ohledem na výše uvedené částka podpory určená k posouzení s ohledem na pokyny činí 15,81 mil. EUR. |
| --- | --- |

(208)

Francie se domnívá, že s ohledem na výše uvedené částka podpory určená k posouzení s ohledem na pokyny činí 15,81 mil. EUR.

| (209) | V protikladu k tvrzením společnosti CFF se francouzské orgány domnívají, že s ohledem na bod 11 pokynů z roku 2004 prvním navýšením kapitálů, přestože společnosti SNCM umožnilo obnovit vlastní kapitál, neztratila společnost SNCM povahu podniku v obtížích, protože cílem tohoto navýšení bylo udržet společnost v činnosti. |
| --- | --- |

(209)

V protikladu k tvrzením společnosti CFF se francouzské orgány domnívají, že s ohledem na bod 11 pokynů z roku 2004 prvním navýšením kapitálů, přestože společnosti SNCM umožnilo obnovit vlastní kapitál, neztratila společnost SNCM povahu podniku v obtížích, protože cílem tohoto navýšení bylo udržet společnost v činnosti.

| (210) | Francie odmítá tvrzení společnosti CFF, podle nějž neměla podniku poskytnout nové finanční „injekce“ vzhledem k tomu, že společnost SNCM mohla požádat o bankovní úvěr. Francouzské orgány připomínají, že dne 24. srpna 2005 banky odmítly poskytnout nové finance ve prospěch společnosti SNCM, a proto se tedy jedinými možnostmi staly privatizace nebo likvidace podniku. |
| --- | --- |

(210)

Francie odmítá tvrzení společnosti CFF, podle nějž neměla podniku poskytnout nové finanční „injekce“ vzhledem k tomu, že společnost SNCM mohla požádat o bankovní úvěr. Francouzské orgány připomínají, že dne 24. srpna 2005 banky odmítly poskytnout nové finance ve prospěch společnosti SNCM, a proto se tedy jedinými možnostmi staly privatizace nebo likvidace podniku.

| (211) | Francie nesouhlasí s argumenty předloženými společnostmi CFF a STIM o neúspěchu plánu restrukturalizace z roku 2002, který byl proveden i přes určité zpoždění a umožnil dosáhnout cílů v roce 2005. Zhoršení hospodářské a finanční situace společnosti SNCM způsobené faktory mimo podnik si vyžádalo prodloužení plánu oznámeného v roce 2002 a zavedení nových opatření. |
| --- | --- |

(211)

Francie nesouhlasí s argumenty předloženými společnostmi CFF a STIM o neúspěchu plánu restrukturalizace z roku 2002, který byl proveden i přes určité zpoždění a umožnil dosáhnout cílů v roce 2005. Zhoršení hospodářské a finanční situace společnosti SNCM způsobené faktory mimo podnik si vyžádalo prodloužení plánu oznámeného v roce 2002 a zavedení nových opatření.

| (212) | Francie se domnívá, že společnost SNCM má dobré vyhlídky na ozdravení a že opatření plánovaná novými akcionáři, zejména provedení sociálního plánu, ozdravení jednotlivých spojů a obnova některých plavidel, umožní návrat k životaschopnosti podniku. V tomto ohledu Francie poznamenává, že z důvodu příjmů z pověření veřejnou službou (přibližně [...] obratu společnosti SNCM) a s ohledem na důležitost fixních nákladů a potíže s přesuny 6 lodí používaných na spoji Marseille-Korsika je pověření veřejnou službou zásadním prvkem strategie podniku a jeho životaschopnosti. |
| --- | --- |

(212)

Francie se domnívá, že společnost SNCM má dobré vyhlídky na ozdravení a že opatření plánovaná novými akcionáři, zejména provedení sociálního plánu, ozdravení jednotlivých spojů a obnova některých plavidel, umožní návrat k životaschopnosti podniku. V tomto ohledu Francie poznamenává, že z důvodu příjmů z pověření veřejnou službou (přibližně [...] obratu společnosti SNCM) a s ohledem na důležitost fixních nákladů a potíže s přesuny 6 lodí používaných na spoji Marseille-Korsika je pověření veřejnou službou zásadním prvkem strategie podniku a jeho životaschopnosti.

| (213) | Pokud jde o omezení podpory na minimum, Francie se domnívá, že omezila náklady na restrukturalizaci na striktní minimum, aby umožnila realizaci restrukturalizace. V tomto ohledu francouzské orgány připomínají, že podnik sám dostatečně přispěl k plánu restrukturalizace ze svých vlastních zdrojů prodejem aktiv v hodnotě 30,2 mil. EUR, jak uznala Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003. S ohledem na ostatní prodeje uskutečněné společností SNCM v částce 12,2 mil. EUR činí celkový vlastní příspěvek podniku 42,4 mil. EUR. Francie se domnívá, že tato částka je výrazně vyšší než vlastní příspěvek nutný ke schválení podpory na restrukturalizaci, která nakonec činila 15,81 mil. EUR, jelikož ostatní opatření nepatří mezi státní podpory. |
| --- | --- |

(213)

Pokud jde o omezení podpory na minimum, Francie se domnívá, že omezila náklady na restrukturalizaci na striktní minimum, aby umožnila realizaci restrukturalizace. V tomto ohledu francouzské orgány připomínají, že podnik sám dostatečně přispěl k plánu restrukturalizace ze svých vlastních zdrojů prodejem aktiv v hodnotě 30,2 mil. EUR, jak uznala Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003. S ohledem na ostatní prodeje uskutečněné společností SNCM v částce 12,2 mil. EUR činí celkový vlastní příspěvek podniku 42,4 mil. EUR. Francie se domnívá, že tato částka je výrazně vyšší než vlastní příspěvek nutný ke schválení podpory na restrukturalizaci, která nakonec činila 15,81 mil. EUR, jelikož ostatní opatření nepatří mezi státní podpory.

9.2.5   Podmínky uložené rozhodnutím Komise z roku 2003 a případná nová protiplnění

| (214) | V rozporu s tvrzeními společností STIM a CFF francouzské orgány tvrdí, že dodržovaly všechny podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003 a závazné až do konce roku 2006, a to zejména zachování počtu 11 lodí a uplatňování nižších cen než konkurence. |
| --- | --- |

(214)

V rozporu s tvrzeními společností STIM a CFF francouzské orgány tvrdí, že dodržovaly všechny podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003 a závazné až do konce roku 2006, a to zejména zachování počtu 11 lodí a uplatňování nižších cen než konkurence.

| (215) | Francie se také domnívá, že v rámci nového konečného rozhodnutí by úroveň protiplnění uložená společnosti SNCM měla být přizpůsobena, protože částka podpor na restrukturalizaci bude nadále činit 15,81 mil. EUR místo 69,3 mil. EUR. |
| --- | --- |

(215)

Francie se také domnívá, že v rámci nového konečného rozhodnutí by úroveň protiplnění uložená společnosti SNCM měla být přizpůsobena, protože částka podpor na restrukturalizaci bude nadále činit 15,81 mil. EUR místo 69,3 mil. EUR.

| (216) | V tomto ohledu Francie popírá připomínky společnosti STIM ohledně možnosti, že by Komise uložila společnosti SNCM jako protiplnění prodej svého podílu ve společnosti CMN. Francie odmítá argument předložený společností STIM, podle nějž definice strategických aktiv byla zpochybněna v pokynech z roku 2004 oproti pokynům z roku 1999. |
| --- | --- |

(216)

V tomto ohledu Francie popírá připomínky společnosti STIM ohledně možnosti, že by Komise uložila společnosti SNCM jako protiplnění prodej svého podílu ve společnosti CMN. Francie odmítá argument předložený společností STIM, podle nějž definice strategických aktiv byla zpochybněna v pokynech z roku 2004 oproti pokynům z roku 1999.

| (217) | Pokud jde o opatření zmíněná společností CFF a jejichž cílem je omezit přítomnost společnosti SNCM na trhu, francouzské orgány připomínají, jak to ostatně učinila také Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 (bod 87), že dotčené trhy (Francie – Korsika – Maghreb) netrpí nadkapacitou a že nové uspořádání spojů na Korsiku a z ní jak v rámci, tak mimo pověření veřejnou službou by ohrozilo životaschopnost podniku. |
| --- | --- |

(217)

Pokud jde o opatření zmíněná společností CFF a jejichž cílem je omezit přítomnost společnosti SNCM na trhu, francouzské orgány připomínají, jak to ostatně učinila také Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 (bod 87), že dotčené trhy (Francie – Korsika – Maghreb) netrpí nadkapacitou a že nové uspořádání spojů na Korsiku a z ní jak v rámci, tak mimo pověření veřejnou službou by ohrozilo životaschopnost podniku.

| (218) | Pokud jde o argument předložený společností CFF, podle nějž provádění výše popsaných opatření ve prospěch společnosti SNCM představuje vážné riziko, že z trhu spojení kontinentální Francie-Korsika zmizí její hlavní konkurent, to znamená společnost CFF, francouzské orgány uvádějí, že s ohledem na současné uspořádání tohoto trhu, kde společnost CFF má většinový podíl, závisí zachování konkurenční struktury na schválení plánu restrukturalizace společnosti SNCM a na její přítomnosti na dotčeném trhu. |
| --- | --- |

(218)

Pokud jde o argument předložený společností CFF, podle nějž provádění výše popsaných opatření ve prospěch společnosti SNCM představuje vážné riziko, že z trhu spojení kontinentální Francie-Korsika zmizí její hlavní konkurent, to znamená společnost CFF, francouzské orgány uvádějí, že s ohledem na současné uspořádání tohoto trhu, kde společnost CFF má většinový podíl, závisí zachování konkurenční struktury na schválení plánu restrukturalizace společnosti SNCM a na její přítomnosti na dotčeném trhu.

10.   POSOUZENÍ OPATŘENÍ

| (219) | Čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak“. |
| --- | --- |

(219)

Čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak“.

| (220) | Pro označení vnitrostátního opatření za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES musí být splněny následující kumulativní podmínky, a to: 1) dotčené opatření poskytuje selektivní hospodářské zvýhodnění; 2) toto zvýhodnění je financováno ze státních prostředků; 3) toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a konečně 4) toto zvýhodnění ovlivňuje obchod mezi členskými státy (114). |
| --- | --- |

(220)

Pro označení vnitrostátního opatření za státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES musí být splněny následující kumulativní podmínky, a to: 1) dotčené opatření poskytuje selektivní hospodářské zvýhodnění; 2) toto zvýhodnění je financováno ze státních prostředků; 3) toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a konečně 4) toto zvýhodnění ovlivňuje obchod mezi členskými státy (114).

| (221) | Komise konstatuje, že společnost SNCM obdržela státní prostředky v celkové částce 274,54 mil. EUR prostřednictvím společnosti CGMF, kterou vlastní ze 100 % francouzský stát. |
| --- | --- |

(221)

Komise konstatuje, že společnost SNCM obdržela státní prostředky v celkové částce 274,54 mil. EUR prostřednictvím společnosti CGMF, kterou vlastní ze 100 % francouzský stát.

| (222) | Vzhledem k tomu, že společnost SNCM působí v oblasti námořní dopravy otevřené evropské hospodářské soutěži, může poskytnuté hospodářské zvýhodnění narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(222)

Vzhledem k tomu, že společnost SNCM působí v oblasti námořní dopravy otevřené evropské hospodářské soutěži, může poskytnuté hospodářské zvýhodnění narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.

| (223) | Okolnost, že trh kabotážní dopravy na středomořské ostrovy byl až do 1. ledna 1999 dočasně vyňat z uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž)) (115), neumožňuje předem vyloučit, že dotace vyplácené za kabotážní dopravu na ostrovy ve Středozemní moři v rámci pověření veřejnou službou nemohly ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž. |
| --- | --- |

(223)

Okolnost, že trh kabotážní dopravy na středomořské ostrovy byl až do 1. ledna 1999 dočasně vyňat z uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž)) (115), neumožňuje předem vyloučit, že dotace vyplácené za kabotážní dopravu na ostrovy ve Středozemní moři v rámci pověření veřejnou službou nemohly ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.

| (224) | V každém případě, i kdyby dotace poskytnuté na zajištění kabotážních spojů před 1. lednem 1999 obchod neovlivnily a hospodářskou soutěž nenarušily, situace se od tohoto data změnila, protože podle nařízení (EHS) č. 3577/92 je kabotáž nyní otevřena pro všechno subjekty Společenství. Je třeba zdůraznit, že společnost SNCM nevykonává pouze kabotážní přepravu, ale působí i na trhu mezinárodní námořní přepravy, který byl liberalizován nařízením Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi (116). |
| --- | --- |

(224)

V každém případě, i kdyby dotace poskytnuté na zajištění kabotážních spojů před 1. lednem 1999 obchod neovlivnily a hospodářskou soutěž nenarušily, situace se od tohoto data změnila, protože podle nařízení (EHS) č. 3577/92 je kabotáž nyní otevřena pro všechno subjekty Společenství. Je třeba zdůraznit, že společnost SNCM nevykonává pouze kabotážní přepravu, ale působí i na trhu mezinárodní námořní přepravy, který byl liberalizován nařízením Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi (116).

| (225) | Komise se tudíž domnívá, že v tomto konkrétním případě jsou tří poslední kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES uvedená v bodě 220 tohoto rozhodnutí splněna. Následující části postupně posuzují, zda jednotlivá opatření představovala selektivní hospodářské zvýhodnění a případně zda jsou opatření posouzená jako státní podpora slučitelná se společným trhem. |
| --- | --- |

(225)

Komise se tudíž domnívá, že v tomto konkrétním případě jsou tří poslední kritéria čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES uvedená v bodě 220 tohoto rozhodnutí splněna. Následující části postupně posuzují, zda jednotlivá opatření představovala selektivní hospodářské zvýhodnění a případně zda jsou opatření posouzená jako státní podpora slučitelná se společným trhem.

10.1   Kapitálový vklad 53,48 mil. EUR jakožto vyrovnání za poskytování veřejných služeb

| (226) | Přestože Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 přiznala části ze 76 mil. EUR, tj. 53,48 mil. EUR, povahu vyrovnání za závazky veřejné služby za přepravu na Korsiku v letech 1991 až 2001, přesto posoudila celý kapitálový vklad, tj. 76 mil. EUR, jako podporu na restrukturalizaci, jelikož tuto částku oznámily francouzské orgány z tohoto titulu. Ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005, který zrušil rozhodnutí Komise z roku 2003, soudce Společenství vyzval Komisi, aby částku 53,48 mil. EUR prověřila s ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003 ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(226)

Přestože Komise ve svém rozhodnutí z roku 2003 přiznala části ze 76 mil. EUR, tj. 53,48 mil. EUR, povahu vyrovnání za závazky veřejné služby za přepravu na Korsiku v letech 1991 až 2001, přesto posoudila celý kapitálový vklad, tj. 76 mil. EUR, jako podporu na restrukturalizaci, jelikož tuto částku oznámily francouzské orgány z tohoto titulu. Ve svém rozsudku ze dne 15. června 2005, který zrušil rozhodnutí Komise z roku 2003, soudce Společenství vyzval Komisi, aby částku 53,48 mil. EUR prověřila s ohledem na rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003 ve věci Altmark.

| (227) | Francouzské orgány mimoto požádaly Komisi, aby část podpory na restrukturalizaci z roku 2002 nepovažovala z důvodu její povahy „vyrovnání za poskytování veřejných služeb“ za podporu s ohledem na judikaturu ve věci Altmark. |
| --- | --- |

(227)

Francouzské orgány mimoto požádaly Komisi, aby část podpory na restrukturalizaci z roku 2002 nepovažovala z důvodu její povahy „vyrovnání za poskytování veřejných služeb“ za podporu s ohledem na judikaturu ve věci Altmark.

| (228) | Vzhledem k tomu že se francouzské orgány odvolávaly v tomto případě na judikaturu ve věci Altmark a případně na odchylku stanovenou čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, musí se Komise v tomto ohledu vyjádřit, protože tyto argumenty jsou velmi důležité v argumentaci Francie (117). |
| --- | --- |

(228)

Vzhledem k tomu že se francouzské orgány odvolávaly v tomto případě na judikaturu ve věci Altmark a případně na odchylku stanovenou čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, musí se Komise v tomto ohledu vyjádřit, protože tyto argumenty jsou velmi důležité v argumentaci Francie (117).

10.1.1   Předběžné poznámky

| (229) | Úvodem Komise připomíná, že navzdory skutečnosti, že rozsudek ve věci Altmark byl vynesen až po provedení uvedeného opatření, jsou kritéria stanovená soudcem Společenství v tomto rozsudku použitelná na tento případ. |
| --- | --- |

(229)

Úvodem Komise připomíná, že navzdory skutečnosti, že rozsudek ve věci Altmark byl vynesen až po provedení uvedeného opatření, jsou kritéria stanovená soudcem Společenství v tomto rozsudku použitelná na tento případ.

| (230) | Jak nedávno připomněl Soud (118), Soudní dvůr časově neomezil působnost vyjádření uvedených v rozsudku Altmark. V případě neexistence takovéhoto časového omezení jsou vyjádření vyplývající z výkladu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES plně použitelná na skutkovou a právní situaci této věci. |
| --- | --- |

(230)

Jak nedávno připomněl Soud (118), Soudní dvůr časově neomezil působnost vyjádření uvedených v rozsudku Altmark. V případě neexistence takovéhoto časového omezení jsou vyjádření vyplývající z výkladu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES plně použitelná na skutkovou a právní situaci této věci.

| (231) | Nejprve je třeba poznamenat, že společnost SNCM vykazovala v letech 1991 až 2001 značné schodky u veškeré dopravní obslužnosti Korsiky podléhající závazkům veřejných služeb jako celku, a to navzdory státním dotacím povoleným rozhodnutím Komise z roku 2001 (119). Komise zjistila v odstavci 105 uvedeného rozhodnutí, že kumulovaná ztráta před zdaněním za období 1991–1999 za provozování služeb na Korsiku (120), jak ji stanovila zpráva odborného znalce pověřeného Komisí, činila včetně obdržených dotací 217 milionů francouzských franků, to znamená 33,08 mil. EUR. |
| --- | --- |

(231)

Nejprve je třeba poznamenat, že společnost SNCM vykazovala v letech 1991 až 2001 značné schodky u veškeré dopravní obslužnosti Korsiky podléhající závazkům veřejných služeb jako celku, a to navzdory státním dotacím povoleným rozhodnutím Komise z roku 2001 (119). Komise zjistila v odstavci 105 uvedeného rozhodnutí, že kumulovaná ztráta před zdaněním za období 1991–1999 za provozování služeb na Korsiku (120), jak ji stanovila zpráva odborného znalce pověřeného Komisí, činila včetně obdržených dotací 217 milionů francouzských franků, to znamená 33,08 mil. EUR.

| (232) | Pokud jde o roky 2000 a 2001 (121), Komise uplatnila stejný přístup jako výše uvedená odborná zpráva a na základě poskytnuté výsledovky v analytickém členění přepočítala výsledek před zdaněním, od něhož odečetla rezervy na restrukturalizaci, které jsou již do oznámených nákladů na restrukturalizaci započteny. Komise mohla ostatně podle ročních závěrek ověřit, že během těchto dvou let nedošlo k prodeji plavidel. |
| --- | --- |

(232)

Pokud jde o roky 2000 a 2001 (121), Komise uplatnila stejný přístup jako výše uvedená odborná zpráva a na základě poskytnuté výsledovky v analytickém členění přepočítala výsledek před zdaněním, od něhož odečetla rezervy na restrukturalizaci, které jsou již do oznámených nákladů na restrukturalizaci započteny. Komise mohla ostatně podle ročních závěrek ověřit, že během těchto dvou let nedošlo k prodeji plavidel.

| (233) | Komise se domnívá, že ztráta z roku 2002 na spoji Marseille-Korsika nemůže být brána v úvahu s ohledem na skutečnost, že od 1. ledna 2002 byly provozní ceny za spojení z Marseille na Korsiku a výše finančního vyrovnání na rozdíl od úmluv z roku 1991 a z roku 1996 stanoveny veřejnými orgány a společností SNCM na smluvním základě. |
| --- | --- |

(233)

Komise se domnívá, že ztráta z roku 2002 na spoji Marseille-Korsika nemůže být brána v úvahu s ohledem na skutečnost, že od 1. ledna 2002 byly provozní ceny za spojení z Marseille na Korsiku a výše finančního vyrovnání na rozdíl od úmluv z roku 1991 a z roku 1996 stanoveny veřejnými orgány a společností SNCM na smluvním základě.

| (234) | Tím v souladu s přístupem a odůvodněním rozhodnutí z roku 2001 Komise dospívá k následujícím závěrům:

  Tabulka č. 3


  Výsledovka v analytickém členění za období 1991–2001














  Síť Korsika | 2001 | 2000 | 1991–1999 (122) | Celkem 1991–2001 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mil. FRF | Mil. EUR | Mil. EUR | Mil. EUR | Mil. EUR | Mil. EUR | Mil. EUR | Mil. EUR |
| Výsledek před zdaněním | – 302,575 | –46,127 | –40,256 | –6,137 | – 216,98 | –33,078 | – 559,811 | –85,343 |
| Tvorba rezerv / opravná položka Liamone (123) | 96,895 | 14,771 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 96,895 | 14,771 |
| Tvorba rezerv / sociální plán | 112,110 | 17,091 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 112,110 | 17,091 |
| Oprava výnosu (PH) u plavidel | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 0,000 | 182,100 | 27,761 | 182,100 | 27,761 |
| Hospodářský výsledek před zdaněním vyjma PH a vyjma restrukturalizace | –93,571 | –14,265 | –40,256 | –6,137 | – 216,980 | –33,078 | – 350,807 | –53,480 |

(234)

Tím v souladu s přístupem a odůvodněním rozhodnutí z roku 2001 Komise dospívá k následujícím závěrům:

Tabulka č. 3

Výsledovka v analytickém členění za období 1991–2001

Síť Korsika

2001

2000

1991–1999 (122)

Celkem 1991–2001

Mil. FRF

Mil. EUR

Mil. EUR

Mil. EUR

Mil. EUR

Mil. EUR

Mil. EUR

Mil. EUR

Výsledek před zdaněním

– 302,575

–46,127

–40,256

–6,137

– 216,98

–33,078

– 559,811

–85,343

Tvorba rezerv / opravná položka Liamone (123)

96,895

14,771

0,000

0,000

0,000

0,000

96,895

14,771

Tvorba rezerv / sociální plán

112,110

17,091

0,000

0,000

0,000

0,000

112,110

17,091

Oprava výnosu (PH) u plavidel

0,000

0,000

0,000

0,000

182,100

27,761

182,100

27,761

Hospodářský výsledek před zdaněním vyjma PH a vyjma restrukturalizace

–93,571

–14,265

–40,256

–6,137

– 216,980

–33,078

– 350,807

–53,480

| (235) | Celková úhrnná ztráta zaznamenaná společností SNCM na spoji Marseille-Korsika, kromě státních dotací povolených rozhodnutím z roku 2001, opravená o výnosy z lodí prodaných v tomto období a o náklady na restrukturalizaci, činí 53,48 mil. EUR za celé období 1991–2001. |
| --- | --- |

(235)

Celková úhrnná ztráta zaznamenaná společností SNCM na spoji Marseille-Korsika, kromě státních dotací povolených rozhodnutím z roku 2001, opravená o výnosy z lodí prodaných v tomto období a o náklady na restrukturalizaci, činí 53,48 mil. EUR za celé období 1991–2001.

| (236) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že z kapitálového vkladu 76 mil. EUR oznámeného v roce 2002 (124) může být 53,48 mil. EUR ohodnoceno jako vyrovnání za veřejnou službu. |
| --- | --- |

(236)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že z kapitálového vkladu 76 mil. EUR oznámeného v roce 2002 (124) může být 53,48 mil. EUR ohodnoceno jako vyrovnání za veřejnou službu.

10.1.2   Existence hospodářské výhody s ohledem na judikaturu ve věci Altmark

| (237) | Podle Soudního dvora, pokud má být státní zásah považován za vyrovnání představující protiplnění za služby provedené přijímacím podnikem v rámci plnění závazků veřejné služby, musí být proveden tak, aby dotčený podnik nebyl ve skutečnosti finančně zvýhodněn a aby tento zásah neuvedl dotčený podnik do konkurenčně výhodnějšího postavení oproti konkurenčním podnikům. V tom případě spadá takový zásah pod čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(237)

Podle Soudního dvora, pokud má být státní zásah považován za vyrovnání představující protiplnění za služby provedené přijímacím podnikem v rámci plnění závazků veřejné služby, musí být proveden tak, aby dotčený podnik nebyl ve skutečnosti finančně zvýhodněn a aby tento zásah neuvedl dotčený podnik do konkurenčně výhodnějšího postavení oproti konkurenčním podnikům. V tom případě spadá takový zásah pod čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

| (238) | Nicméně aby tato náhrada nebyla považována za státní podporu, musí být splněn určitý počet kumulativních podmínek (viz poznámka pod čarou 68 tohoto rozhodnutí). |
| --- | --- |

(238)

Nicméně aby tato náhrada nebyla považována za státní podporu, musí být splněn určitý počet kumulativních podmínek (viz poznámka pod čarou 68 tohoto rozhodnutí).

| (239) | Zejména pokud jde o čtvrté kritérium, které Soudní dvůr uvedl v rozsudku Altmark, je třeba uvést, že společnost SNCM nebyla vybrána na základě postupu pro zadávání veřejných zakázek umožňujícího vybrat kandidáta schopného poskytovat tyto služby za co nejmenší náklady pro územní správní celek. |
| --- | --- |

(239)

Zejména pokud jde o čtvrté kritérium, které Soudní dvůr uvedl v rozsudku Altmark, je třeba uvést, že společnost SNCM nebyla vybrána na základě postupu pro zadávání veřejných zakázek umožňujícího vybrat kandidáta schopného poskytovat tyto služby za co nejmenší náklady pro územní správní celek.

| (240) | Pokud se postup pro zadávání veřejných zakázek neuskutečnil, Komise se domnívá, že je na členském státu, aby prokázal v souladu s požadavky judikatury Soudního dvora, že výše vyrovnání vyplaceného společnosti SNCM nepřevyšuje náklady vynaložené středně velkým, dobře spravovaným a odpovídajcím způsobem vybaveným podnikem při zohlednění příslušných příjmů a přiměřeného zisku z plnění závazků. |
| --- | --- |

(240)

Pokud se postup pro zadávání veřejných zakázek neuskutečnil, Komise se domnívá, že je na členském státu, aby prokázal v souladu s požadavky judikatury Soudního dvora, že výše vyrovnání vyplaceného společnosti SNCM nepřevyšuje náklady vynaložené středně velkým, dobře spravovaným a odpovídajcím způsobem vybaveným podnikem při zohlednění příslušných příjmů a přiměřeného zisku z plnění závazků.

| (241) | V tomto konkrétním případě francouzské orgány samy ve svém dopise ze dne 16. listopadu 2006 uznávají, že je v podstatě nemožné najít podnik, který by mohl sloužit jako referenční bod za období 1991–2001, a to kvůli závazkům veřejné služby, které váží společnost SNCM jako jediný podnik schopný jim dostát. Za těchto okolností se francouzské orgány snažily dodat podklady umožňující co nejpřesnější porovnání s podobnými podniky, a to zejména se společností CMN. Přitom ale zdůrazňovaly, že tyto podniky neprovozují svou činnost ve stejných podmínkách jako společnost SNCM, která musela dodržovat podmínky vyplývající ze smlouvy o poskytování veřejných služeb v letech 1991 až 2001. |
| --- | --- |

(241)

V tomto konkrétním případě francouzské orgány samy ve svém dopise ze dne 16. listopadu 2006 uznávají, že je v podstatě nemožné najít podnik, který by mohl sloužit jako referenční bod za období 1991–2001, a to kvůli závazkům veřejné služby, které váží společnost SNCM jako jediný podnik schopný jim dostát. Za těchto okolností se francouzské orgány snažily dodat podklady umožňující co nejpřesnější porovnání s podobnými podniky, a to zejména se společností CMN. Přitom ale zdůrazňovaly, že tyto podniky neprovozují svou činnost ve stejných podmínkách jako společnost SNCM, která musela dodržovat podmínky vyplývající ze smlouvy o poskytování veřejných služeb v letech 1991 až 2001.

| (242) | V tomto ohledu se Komise domnívá, že francouzské orgány ve své argumentaci neprokázaly, v čem představují referenční bod požadovaný judikaturou Společenství podniky, které ony samy považují za podobné. V této souvislosti Komise zdůrazňuje, že údaje poskytnuté Francií a týkající se těchto podniků jí neumožňují vyhodnotit uváděný stupeň podobnosti a ani analyzovat vliv odlišnosti zmiňovaných provozních podmínek na porovnání, které by mělo být provedeno za účelem uplatnění výše uvedeného čtvrtého kritéria. |
| --- | --- |

(242)

V tomto ohledu se Komise domnívá, že francouzské orgány ve své argumentaci neprokázaly, v čem představují referenční bod požadovaný judikaturou Společenství podniky, které ony samy považují za podobné. V této souvislosti Komise zdůrazňuje, že údaje poskytnuté Francií a týkající se těchto podniků jí neumožňují vyhodnotit uváděný stupeň podobnosti a ani analyzovat vliv odlišnosti zmiňovaných provozních podmínek na porovnání, které by mělo být provedeno za účelem uplatnění výše uvedeného čtvrtého kritéria.

| (243) | Za těchto okolností se Komise domnívá, že na základě informací a údajů poskytnutých francouzskými orgány v rámci tohoto řízení, nejsou tyto orgány schopny prokázat splnění čtvrtého kritéria Altmark. |
| --- | --- |

(243)

Za těchto okolností se Komise domnívá, že na základě informací a údajů poskytnutých francouzskými orgány v rámci tohoto řízení, nejsou tyto orgány schopny prokázat splnění čtvrtého kritéria Altmark.

| (244) | S ohledem na předcházející vývoj se Komise domnívá, že dotčené opatření poskytlo společnosti SNCM hospodářské zvýhodnění. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo poskytnuto pouze společnosti SNCM, je toto hospodářské opatření selektivní. Proto náhrada poskytnutá společnosti SNCM v rámci smluv z let 1991 a 1996 ve výši 53,48 mil. EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(244)

S ohledem na předcházející vývoj se Komise domnívá, že dotčené opatření poskytlo společnosti SNCM hospodářské zvýhodnění. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo poskytnuto pouze společnosti SNCM, je toto hospodářské opatření selektivní. Proto náhrada poskytnutá společnosti SNCM v rámci smluv z let 1991 a 1996 ve výši 53,48 mil. EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

10.1.3   Slučitelnost dotčeného opatření se společným trhem podle č. 86 odst. 2 Smlouvy o ES

| (245) | Vzhledem k tomu, že se francouzské orgány odvolaly na odchylky podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, Komise použije k vyhodnocení dotčeného opatření stejný přístup a stejné odůvodnění jako v rozhodnutí z roku 2001. |
| --- | --- |

(245)

Vzhledem k tomu, že se francouzské orgány odvolaly na odchylky podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES, Komise použije k vyhodnocení dotčeného opatření stejný přístup a stejné odůvodnění jako v rozhodnutí z roku 2001.

| (246) | Podle tohoto článku se vyplacení státní podpory může vyhnout zákazu stanovenému článkem 87 Smlouvy o ES, pokud cílem dotčené podpory je pouze vyrovnat vícenáklady vzniklé plněním zvláštního úkolu svěřeného podniku, který byl pověřen zajištěním služby obecného hospodářského zájmu, a pokud se podpora jeví jako nutná, aby tento podnik mohl dostát svým závazkům veřejné služby v podmínkách hospodářské rovnováhy. |
| --- | --- |

(246)

Podle tohoto článku se vyplacení státní podpory může vyhnout zákazu stanovenému článkem 87 Smlouvy o ES, pokud cílem dotčené podpory je pouze vyrovnat vícenáklady vzniklé plněním zvláštního úkolu svěřeného podniku, který byl pověřen zajištěním služby obecného hospodářského zájmu, a pokud se podpora jeví jako nutná, aby tento podnik mohl dostát svým závazkům veřejné služby v podmínkách hospodářské rovnováhy.

| (247) | S ohledem na judikaturu použitelnou na období 1991–2001 (125) je úkolem Komise, jak to učinila ve svém rozhodnutí z roku 2001:






  — | ověřit, zda lze služby, jejichž správa byla svěřena společnosti SNCM, označit za služby obecného hospodářského zájmu a |
| --- | --- | --- |

(247)

S ohledem na judikaturu použitelnou na období 1991–2001 (125) je úkolem Komise, jak to učinila ve svém rozhodnutí z roku 2001:

—

ověřit, zda lze služby, jejichž správa byla svěřena společnosti SNCM, označit za služby obecného hospodářského zájmu a

| — | prověřit přiměřenost výše dotací poskytnutých společnosti SNCM v rámci závazků veřejné služby v oblasti námořní dopravní obslužnosti Korsiky vzhledem k vícenákladům, které vznikly společnosti SNCM plněním požadavků smlouvy o poskytování veřejné služby. |
| --- | --- |

—

prověřit přiměřenost výše dotací poskytnutých společnosti SNCM v rámci závazků veřejné služby v oblasti námořní dopravní obslužnosti Korsiky vzhledem k vícenákladům, které vznikly společnosti SNCM plněním požadavků smlouvy o poskytování veřejné služby.

| (248) | Pokud jde v tomto konkrétním případě o vyrovnání vyplacená za období 1991–2001, jak Komise konstatovala ve svém rozhodnutí z roku 2001, závazky veřejné služby uložené společnostem SNCM a CMN vyplývají ze dvou pětiletých smluv podepsaných společností SNCM a korsickým úřadem Office de transport de la Corse (OTC). Tyto smlouvy, jejichž právním základem je rámcová smlouva 1976–2001, upřesnily způsoby výkonu veřejné služby pro období 1991–1996 a 1996–2001. Stanovily také zásady vyplácení paušální částky vyrovnání čerpané z dotací určených na zajištění územní kontinuity jako protiplnění za uložené závazky. |
| --- | --- |

(248)

Pokud jde v tomto konkrétním případě o vyrovnání vyplacená za období 1991–2001, jak Komise konstatovala ve svém rozhodnutí z roku 2001, závazky veřejné služby uložené společnostem SNCM a CMN vyplývají ze dvou pětiletých smluv podepsaných společností SNCM a korsickým úřadem Office de transport de la Corse (OTC). Tyto smlouvy, jejichž právním základem je rámcová smlouva 1976–2001, upřesnily způsoby výkonu veřejné služby pro období 1991–1996 a 1996–2001. Stanovily také zásady vyplácení paušální částky vyrovnání čerpané z dotací určených na zajištění územní kontinuity jako protiplnění za uložené závazky.

| (249) | Pokud jde o otázku, zda tyto závazky odpovídají skutečné potřebě veřejné služby, Komise ve výše zmíněném rozhodnutí z roku 2001 uvedla, že rámcová smlouva a pětileté smlouvy odpovídají zásadě územní kontinuity, jejímž cílem je omezit nevýhody vyplývající z ostrovní povahy a zajistit dopravu na Korsiku způsoby, které se co nejvíce blíží čistě kontinentálním spojům. Komise rovněž poznamenává, že tohoto cíle, který patří mezi oprávněné veřejné zájmy, nebylo historicky nikdy dosaženo pouhým působením tržních sil (126). |
| --- | --- |

(249)

Pokud jde o otázku, zda tyto závazky odpovídají skutečné potřebě veřejné služby, Komise ve výše zmíněném rozhodnutí z roku 2001 uvedla, že rámcová smlouva a pětileté smlouvy odpovídají zásadě územní kontinuity, jejímž cílem je omezit nevýhody vyplývající z ostrovní povahy a zajistit dopravu na Korsiku způsoby, které se co nejvíce blíží čistě kontinentálním spojům. Komise rovněž poznamenává, že tohoto cíle, který patří mezi oprávněné veřejné zájmy, nebylo historicky nikdy dosaženo pouhým působením tržních sil (126).

| (250) | Komise se proto domnívá, že dopravní systém navržený v rámcové smlouvě a v pětiletých smlouvách odpovídá skutečné potřebě veřejné služby. |
| --- | --- |

(250)

Komise se proto domnívá, že dopravní systém navržený v rámcové smlouvě a v pětiletých smlouvách odpovídá skutečné potřebě veřejné služby.

| (251) | Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001, obdržela společnost SNCM v souladu s výše uvedeným právním rámcem v období 1991–2001 paušální roční dotaci, jejíž výše byla stanovena na pět let a upravována každý rok podle vývoje hrubého domácího produktu, informací a analytických účetních výkazů předkládaných společností SNCM. |
| --- | --- |

(251)

Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001, obdržela společnost SNCM v souladu s výše uvedeným právním rámcem v období 1991–2001 paušální roční dotaci, jejíž výše byla stanovena na pět let a upravována každý rok podle vývoje hrubého domácího produktu, informací a analytických účetních výkazů předkládaných společností SNCM.

| (252) | V bodě 30 svého rozhodnutí z roku 2001 bere Komise na vědomí skutečnost, že „ (127) je částka ročních dotací vyplácena ve formě dvanácti stejně velkých měsíčních záloh. Aby bylo možné vyplatit zůstatek dotace, musí společnost SNCM předložit nejpozději k 1. červenci každého roku své hospodářské výsledky za uplynulý rozpočtový rok potvrzené státním kontrolorem. Případné přeplatky vyplacené společnosti SNCM se odečítají ze zálohy či záloh běžného účetního období. Mechanismus opravy záloh počítá také s případnými doplatky vyplacenými státem. Následně uzavřené smlouvy stanoví také pokuty, pokud během jednoho roku počet základních spojení neuskutečněných společnosti SNCM přesáhne 2 % počtu základních spojení stanovených ve smlouvě. Schvalující orgán může taktéž společnosti SNCM oznámit pozastavení paušálních dotací za zajištění územní kontinuity v případě významných událostí, které by způsobily přerušení veřejné služby.“ |
| --- | --- |

(252)

V bodě 30 svého rozhodnutí z roku 2001 bere Komise na vědomí skutečnost, že „ (127) je částka ročních dotací vyplácena ve formě dvanácti stejně velkých měsíčních záloh. Aby bylo možné vyplatit zůstatek dotace, musí společnost SNCM předložit nejpozději k 1. červenci každého roku své hospodářské výsledky za uplynulý rozpočtový rok potvrzené státním kontrolorem. Případné přeplatky vyplacené společnosti SNCM se odečítají ze zálohy či záloh běžného účetního období. Mechanismus opravy záloh počítá také s případnými doplatky vyplacenými státem. Následně uzavřené smlouvy stanoví také pokuty, pokud během jednoho roku počet základních spojení neuskutečněných společnosti SNCM přesáhne 2 % počtu základních spojení stanovených ve smlouvě. Schvalující orgán může taktéž společnosti SNCM oznámit pozastavení paušálních dotací za zajištění územní kontinuity v případě významných událostí, které by způsobily přerušení veřejné služby.“

| (253) | V bodě 82 téhož rozhodnutí Komise uvádí, že druhá část bodu IV stanoví, že „v případě, že hospodářské podmínky a zejména provozní náklady a úroveň provozu sloužící jako základ pro výpočet dotací by se výrazným způsobem zhoršily, společnosti SNCM a OTC se sejdou, aby společně prostudovaly opatření, která bude třeba provést v oblasti obslužnosti, cen nebo navýšení dotací s cílem obnovit finanční rovnováhu společnosti.“ |
| --- | --- |

(253)

V bodě 82 téhož rozhodnutí Komise uvádí, že druhá část bodu IV stanoví, že „v případě, že hospodářské podmínky a zejména provozní náklady a úroveň provozu sloužící jako základ pro výpočet dotací by se výrazným způsobem zhoršily, společnosti SNCM a OTC se sejdou, aby společně prostudovaly opatření, která bude třeba provést v oblasti obslužnosti, cen nebo navýšení dotací s cílem obnovit finanční rovnováhu společnosti.“

| (254) | S ohledem na výše uvedené a s ohledem na závěry svého rozhodnutí z roku 2001 se Komise domnívá, že vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR vyplacená státem není paušální z důvodu mechanismu umožňujícího upravit finanční nerovnováhu vzniklou nesouladem mezi skutečnými provozními náklady a náklady, které sloužily jako základ pro výpočet dotace. |
| --- | --- |

(254)

S ohledem na výše uvedené a s ohledem na závěry svého rozhodnutí z roku 2001 se Komise domnívá, že vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR vyplacená státem není paušální z důvodu mechanismu umožňujícího upravit finanční nerovnováhu vzniklou nesouladem mezi skutečnými provozními náklady a náklady, které sloužily jako základ pro výpočet dotace.

| (255) | Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001 (128), vyrovnávací platby obdržené v daném období v souladu s pětiletými smlouvami z roku 1991 a 1996 neumožnily společnosti SNCM zcela vyrovnat ztráty spojené s plněním závazků veřejných služeb. Komise se domnívala, že toto nedostatečné vyrovnání činilo 53,48 mil. EUR. |
| --- | --- |

(255)

Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí z roku 2001 (128), vyrovnávací platby obdržené v daném období v souladu s pětiletými smlouvami z roku 1991 a 1996 neumožnily společnosti SNCM zcela vyrovnat ztráty spojené s plněním závazků veřejných služeb. Komise se domnívala, že toto nedostatečné vyrovnání činilo 53,48 mil. EUR.

| (256) | Komise dospěla k závěru, že částka 53,48 mil. EUR vyplacená státem se rovná nedostatečnému vyrovnání zjištěnému v období 1991–2001, a proto je přiměřená s ohledem na čisté náklady způsobené úkolem veřejné služby, který byl svěřen společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(256)

Komise dospěla k závěru, že částka 53,48 mil. EUR vyplacená státem se rovná nedostatečnému vyrovnání zjištěnému v období 1991–2001, a proto je přiměřená s ohledem na čisté náklady způsobené úkolem veřejné služby, který byl svěřen společnosti SNCM.

10.1.4   Závěr

| (257) | Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že dotčené opatření představuje státní podporu slučitelnou se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES. Vzhledem k tomu, že opatření bylo provedeno dne 14. listopadu 2003, Komise uvádí, že tato státní podpora je protiprávní. |
| --- | --- |

(257)

Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že dotčené opatření představuje státní podporu slučitelnou se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES. Vzhledem k tomu, že opatření bylo provedeno dne 14. listopadu 2003, Komise uvádí, že tato státní podpora je protiprávní.

| (258) | V této souvislosti částka podpory považovaná za podporu na restrukturalizaci podle oznámení z roku 2002 činí 22,52 mil. EUR (129). Tato částka se přidá k opatřením oznámeným v roce 2006, pokud jejich součástí jsou podpory na restrukturalizaci (viz oddíl 10.5 tohoto rozhodnutí). |
| --- | --- |

(258)

V této souvislosti částka podpory považovaná za podporu na restrukturalizaci podle oznámení z roku 2002 činí 22,52 mil. EUR (129). Tato částka se přidá k opatřením oznámeným v roce 2006, pokud jejich součástí jsou podpory na restrukturalizaci (viz oddíl 10.5 tohoto rozhodnutí).

10.2   Prodej společnosti SNCM za zápornou prodejní cenu 158 mil. EUR

| (259) | Komise musí v tomto konkrétním případě posoudit, zda kapitálový vklad státu ve výši 158 mil. EUR poskytnutý před prodejem společnosti SNCM soukromým nabyvatelům, tedy v konečném důsledku záporná prodejní cena podniku za stejnou částku, je prosta prvků státní podpory. |
| --- | --- |

(259)

Komise musí v tomto konkrétním případě posoudit, zda kapitálový vklad státu ve výši 158 mil. EUR poskytnutý před prodejem společnosti SNCM soukromým nabyvatelům, tedy v konečném důsledku záporná prodejní cena podniku za stejnou částku, je prosta prvků státní podpory.

| (260) | Otevřené, transparentní a nediskriminační výběrové řízení, na jehož základě stát prodal podnik poté, co došlo k navýšení kapitálu (v částce vyšší než prodejní cena), neumožňuje s jistotou vyloučit existenci podpory ve prospěch jak privatizovaného podniku, tak jeho kupce (130). |
| --- | --- |

(260)

Otevřené, transparentní a nediskriminační výběrové řízení, na jehož základě stát prodal podnik poté, co došlo k navýšení kapitálu (v částce vyšší než prodejní cena), neumožňuje s jistotou vyloučit existenci podpory ve prospěch jak privatizovaného podniku, tak jeho kupce (130).

10.2.1   Výchozí právní rámec

| (261) | Aby bylo možné ověřit, zda podnik nepožívá ekonomické výhody vzniklé kapitálovým vkladem státu, Komise v podstatě uplatňuje kritérium „soukromého investora v tržním hospodářství“ (dále jen „kritérium soukromého investora“). Kritérium soukromého investora vychází ze zásady rovného zacházení s veřejným a soukromým sektorem, který vyplývá z článku 295 Smlouvy o ES. Podle této zásady nelze kapitál poskytnutý, ať již přímo či nepřímo, státem podniku v souvislostech odpovídajících obvyklým tržním podmínkám považovat za státní podporu (131). |
| --- | --- |

(261)

Aby bylo možné ověřit, zda podnik nepožívá ekonomické výhody vzniklé kapitálovým vkladem státu, Komise v podstatě uplatňuje kritérium „soukromého investora v tržním hospodářství“ (dále jen „kritérium soukromého investora“). Kritérium soukromého investora vychází ze zásady rovného zacházení s veřejným a soukromým sektorem, který vyplývá z článku 295 Smlouvy o ES. Podle této zásady nelze kapitál poskytnutý, ať již přímo či nepřímo, státem podniku v souvislostech odpovídajících obvyklým tržním podmínkám považovat za státní podporu (131).

| (262) | Pro tento účel může Komise rovněž vyhodnotit, zda se dodavatel zdrojů choval jako soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a zda se řídil dlouhodobými perspektivami návratnosti investovaného kapitálu. Tento přístup uznal platným soudce Společenství v rámci několika věcí (132). |
| --- | --- |

(262)

Pro tento účel může Komise rovněž vyhodnotit, zda se dodavatel zdrojů choval jako soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a zda se řídil dlouhodobými perspektivami návratnosti investovaného kapitálu. Tento přístup uznal platným soudce Společenství v rámci několika věcí (132).

| (263) | Podle ustálené judikatury kapitálový vklad poskytnutý veřejným investorem bez jakékoliv perspektivy zisku, i dlouhodobé, představuje státní podporu (133). |
| --- | --- |

(263)

Podle ustálené judikatury kapitálový vklad poskytnutý veřejným investorem bez jakékoliv perspektivy zisku, i dlouhodobé, představuje státní podporu (133).

| (264) | Soudce Společenství rovněž stanovil, že soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a řídící se dlouhodobými perspektivami výnosnosti by si nemohl rozumně dovolit, aby po letech neustálých ztrát přistoupil ke kapitálovému vkladu, který se z ekonomického hlediska jeví jako nákladnější než likvidace aktiv, a je k tomu spojen s prodejem podniku, čímž přichází o veškerou naději na zisk, a to i z dlouhodobého hlediska (134). |
| --- | --- |

(264)

Soudce Společenství rovněž stanovil, že soukromý investor uplatňující globální nebo odvětvovou strukturální politiku a řídící se dlouhodobými perspektivami výnosnosti by si nemohl rozumně dovolit, aby po letech neustálých ztrát přistoupil ke kapitálovému vkladu, který se z ekonomického hlediska jeví jako nákladnější než likvidace aktiv, a je k tomu spojen s prodejem podniku, čímž přichází o veškerou naději na zisk, a to i z dlouhodobého hlediska (134).

| (265) | Přesněji řečeno, Soud ve svém rozsudku „Gröditzer“ rozhodl, že k určení, zda privatizace podniku za zápornou prodejní cenu obsahuje prvky státní podpory: „je třeba posuzovat, zda by bylo možné soukromého investora velikosti srovnatelné s orgány spravujícími veřejný sektor za podobných okolností přimět k tomu, aby provedl stejně velký vklad kapitálu v rámci prodeje dotčeného podniku, nebo zda by se rozhodl pro jeho likvidaci“ (135). |
| --- | --- |

(265)

Přesněji řečeno, Soud ve svém rozsudku „Gröditzer“ rozhodl, že k určení, zda privatizace podniku za zápornou prodejní cenu obsahuje prvky státní podpory: „je třeba posuzovat, zda by bylo možné soukromého investora velikosti srovnatelné s orgány spravujícími veřejný sektor za podobných okolností přimět k tomu, aby provedl stejně velký vklad kapitálu v rámci prodeje dotčeného podniku, nebo zda by se rozhodl pro jeho likvidaci“ (135).

10.2.2   Uplatňování na tento případ

| (266) | S ohledem na výše uvedené a s cílem určit povahu podpory dotčeného opatření musí Komise „vyhodnotit, zda státem zvolené řešení je nepodmíněně a v poměru k ostatním řešením, včetně řešení žádný zásah nepodniknout, řešením nejlevnějším, což by vedlo, pokud tomu tak je, k závěru, že stát jednal jako soukromý investor“ (136). |
| --- | --- |

(266)

S ohledem na výše uvedené a s cílem určit povahu podpory dotčeného opatření musí Komise „vyhodnotit, zda státem zvolené řešení je nepodmíněně a v poměru k ostatním řešením, včetně řešení žádný zásah nepodniknout, řešením nejlevnějším, což by vedlo, pokud tomu tak je, k závěru, že stát jednal jako soukromý investor“ (136).

10.2.2.1   Dodržování zásady soukromého investora v tržním hospodářství

| (267) | V této souvislosti je třeba poznamenat, že se velké skupiny podniků v současné době při zavírání závodů a rušení dceřiných společnosti nemohou nezajímat o sociální důsledky způsobené zavřením nebo zrušením. |
| --- | --- |

(267)

V této souvislosti je třeba poznamenat, že se velké skupiny podniků v současné době při zavírání závodů a rušení dceřiných společnosti nemohou nezajímat o sociální důsledky způsobené zavřením nebo zrušením.

| (268) | Proto nejčastěji přistupují k sociálním plánům zahrnujícím opatření na přeškolení zaměstnanců, pomoc při hledání zaměstnání, odstupné při výpovědích či akce v oblasti místního hospodářství, která jdou často dále, než stanoví zákon a kolektivní smlouvy. |
| --- | --- |

(268)

Proto nejčastěji přistupují k sociálním plánům zahrnujícím opatření na přeškolení zaměstnanců, pomoc při hledání zaměstnání, odstupné při výpovědích či akce v oblasti místního hospodářství, která jdou často dále, než stanoví zákon a kolektivní smlouvy.

| (269) | V tomto konkrétním případě Komise shledává, že společnost SNCM je společností kontrolovanou státem prostřednictvím skupiny CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière). |
| --- | --- |

(269)

V tomto konkrétním případě Komise shledává, že společnost SNCM je společností kontrolovanou státem prostřednictvím skupiny CGMF (Compagnie Maritime Générale et Financière).

| (270) | Komise se domnívá, že za předpokladu likvidace společnosti SNCM (137) by taková opatření byla zavedena vedle těch vyplývajících ze zákonných požadavků s cílem nepoškodit pověst značky holdingu, k němuž patří, a jméno jeho konečného akcionáře (138). |
| --- | --- |

(270)

Komise se domnívá, že za předpokladu likvidace společnosti SNCM (137) by taková opatření byla zavedena vedle těch vyplývajících ze zákonných požadavků s cílem nepoškodit pověst značky holdingu, k němuž patří, a jméno jeho konečného akcionáře (138).

| (271) | Komise připomíná, že vidina likvidace podniku v roce 2004 vyvolala řadu významných sociálních nepokojů. Vyhrocený sociální konflikt v září 2004 například zablokoval loďstvo společnosti SNCM na 16 dnů. Komise doplňuje, že francouzské orgány na základě číselných údajů prokázaly, že stávky v roce 2004 zhoršily obraz příslušného holdingu u zákazníků, a způsobily tak újmu, neboť snížily počet cestujících přepravených společností SNCM a tím obrat společnosti. Komise mimoto zdůrazňuje, že se v důsledku zhoršených sociálních vztahů v létě 2004 zhoršila finanční situace společnosti SNCM a akcionář společnosti zavedl po konzultaci s odborovými organizacemi na jaře roku 2005 sociální plán pozastavený v dubnu 2005. Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že se prokázalo, že by v případě likvidace společnosti SNCM nepřevzetí odpovědnosti skupinou CGMF za doplňkové náhrady za propuštění jistě poškodilo pověst holdingu, ke kterému společnost patří, a jeho konečného akcionáře. |
| --- | --- |

(271)

Komise připomíná, že vidina likvidace podniku v roce 2004 vyvolala řadu významných sociálních nepokojů. Vyhrocený sociální konflikt v září 2004 například zablokoval loďstvo společnosti SNCM na 16 dnů. Komise doplňuje, že francouzské orgány na základě číselných údajů prokázaly, že stávky v roce 2004 zhoršily obraz příslušného holdingu u zákazníků, a způsobily tak újmu, neboť snížily počet cestujících přepravených společností SNCM a tím obrat společnosti. Komise mimoto zdůrazňuje, že se v důsledku zhoršených sociálních vztahů v létě 2004 zhoršila finanční situace společnosti SNCM a akcionář společnosti zavedl po konzultaci s odborovými organizacemi na jaře roku 2005 sociální plán pozastavený v dubnu 2005. Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že se prokázalo, že by v případě likvidace společnosti SNCM nepřevzetí odpovědnosti skupinou CGMF za doplňkové náhrady za propuštění jistě poškodilo pověst holdingu, ke kterému společnost patří, a jeho konečného akcionáře.

| (272) | Proto se Komise domnívá, že náklady spojené s těmito opatřeními musí být započteny do výpočtu nákladů na likvidaci. Uvedené náklady by byly připsány k likvidační hodnotě společnosti SNCM, pokud by byla pozitivní a/nebo by byly uhrazeny přímo společností CGMF/státem, jakožto akcionářem. Komise se domnívá, že všechna ostatní řešení by nezohlednila sociální skutečnost, jíž v dnešní době čelí velké skupiny podniků (139). |
| --- | --- |

(272)

Proto se Komise domnívá, že náklady spojené s těmito opatřeními musí být započteny do výpočtu nákladů na likvidaci. Uvedené náklady by byly připsány k likvidační hodnotě společnosti SNCM, pokud by byla pozitivní a/nebo by byly uhrazeny přímo společností CGMF/státem, jakožto akcionářem. Komise se domnívá, že všechna ostatní řešení by nezohlednila sociální skutečnost, jíž v dnešní době čelí velké skupiny podniků (139).

| (273) | Pro vyčíslení nákladů likvidace pro akcionáře zvolila Komise minimální předoklad, to znamená pouze doplňkové náhrady za propuštění. |
| --- | --- |

(273)

Pro vyčíslení nákladů likvidace pro akcionáře zvolila Komise minimální předoklad, to znamená pouze doplňkové náhrady za propuštění.

| (274) | V tomto ohledu se francouzské orgány domnívají, že na základě sociálního plánu z roku 2005, založeného na sociálním plánu z roku 2002, je nutné vycházet z rozpětí od [...] do [...] EUR na zaměstnance, což představuje celkovou částku mezi [...] mil. EUR a [...] mil. EUR. Francouzské orgány upřesňují, že nejnižší hranice uvedeného rozpětí zohledňuje skutečnost, že náklady referenčního sociálního plánu jsou navýšeny s ohledem na velký podíl zaměstnanců blížících se důchodovému věku, jejichž odchod probíhá za mimořádně výhodných podmínek. Zohledněna je také skutečnost, že okolnosti související s likvidací společnosti a s propuštěním všech zaměstnanců nelze srovnávat s úpravou počtu zaměstnanců, která umožňuje pokračování v činnosti, jak tomu je v referenčním sociálním plánu. |
| --- | --- |

(274)

V tomto ohledu se francouzské orgány domnívají, že na základě sociálního plánu z roku 2005, založeného na sociálním plánu z roku 2002, je nutné vycházet z rozpětí od [...] do [...] EUR na zaměstnance, což představuje celkovou částku mezi [...] mil. EUR a [...] mil. EUR. Francouzské orgány upřesňují, že nejnižší hranice uvedeného rozpětí zohledňuje skutečnost, že náklady referenčního sociálního plánu jsou navýšeny s ohledem na velký podíl zaměstnanců blížících se důchodovému věku, jejichž odchod probíhá za mimořádně výhodných podmínek. Zohledněna je také skutečnost, že okolnosti související s likvidací společnosti a s propuštěním všech zaměstnanců nelze srovnávat s úpravou počtu zaměstnanců, která umožňuje pokračování v činnosti, jak tomu je v referenčním sociálním plánu.

| (275) | Odborný znalec Komise provedl srovnávací analýzu číselných údajů poskytnutých francouzskými orgány se sociálními plány nedávno provedenými ve Francii. Sociální plán společnosti Hewlett Packard v roce 2003 stál 214 000 EUR na osobu a v roce 2005 mezi 50 000 a 400 000 EUR. Sociální plán z roku 2004 provedený společností Péchiney po sloučení se společností Alcan stál 128 000 EUR na osobu. Během sociálního plánu společnosti Giat Industries v roce 2004 byly celkové náklady na zaměstnance přibližně 162 000 EUR, zatímco u společnosti Gemplus v roce 200 271 000 EUR a u společnosti Danone (výroba oplatek) v roce 200 169 000 EUR. Společnost Yves Saint Laurent Haute Couture oznámila v roce 2002 sociální plán s náklady 115 000 EUR na zaměstnance. Plán Power 8 oznámený společností Airbus France v únoru 2007 počítal s náklady 68 000 EUR na zaměstnance (140). V roce 2008 činily náklady sociálního plánu společnosti Michelin 157 400 EUR na zaměstnance. |
| --- | --- |

(275)

Odborný znalec Komise provedl srovnávací analýzu číselných údajů poskytnutých francouzskými orgány se sociálními plány nedávno provedenými ve Francii. Sociální plán společnosti Hewlett Packard v roce 2003 stál 214 000 EUR na osobu a v roce 2005 mezi 50 000 a 400 000 EUR. Sociální plán z roku 2004 provedený společností Péchiney po sloučení se společností Alcan stál 128 000 EUR na osobu. Během sociálního plánu společnosti Giat Industries v roce 2004 byly celkové náklady na zaměstnance přibližně 162 000 EUR, zatímco u společnosti Gemplus v roce 200 271 000 EUR a u společnosti Danone (výroba oplatek) v roce 200 169 000 EUR. Společnost Yves Saint Laurent Haute Couture oznámila v roce 2002 sociální plán s náklady 115 000 EUR na zaměstnance. Plán Power 8 oznámený společností Airbus France v únoru 2007 počítal s náklady 68 000 EUR na zaměstnance (140). V roce 2008 činily náklady sociálního plánu společnosti Michelin 157 400 EUR na zaměstnance.

| (276) | Pokud jde o přístavní dělníky, Komise upřesňuje, že Účetní dvůr ve své veřejné tematické zprávě z července 2006 nazvané „Francouzské přístavy čelí změnám v námořní dopravě: neodkladnost kroků“ připomíná, že celkové náklady na osobu podle sociálního plánu z roku 2004 činily 145 000 EUR za odchod v případě samostatných přístavů a 209 000 EUR u odchodu z přístavu v Marseille. |
| --- | --- |

(276)

Pokud jde o přístavní dělníky, Komise upřesňuje, že Účetní dvůr ve své veřejné tematické zprávě z července 2006 nazvané „Francouzské přístavy čelí změnám v námořní dopravě: neodkladnost kroků“ připomíná, že celkové náklady na osobu podle sociálního plánu z roku 2004 činily 145 000 EUR za odchod v případě samostatných přístavů a 209 000 EUR u odchodu z přístavu v Marseille.

| (277) | Komise připomíná, že její rozhodnutí ze dne 17. července 2002 týkající se společnosti Société Française de Production umožní nastínit velkorysost nákladů v případě privatizace podniku v obtížích. Velkorysost tak stála stát 43,1 mil. EUR (což je 151 000 EUR na zaměstnance, přičemž plán počítal s odchodem 285 zaměstnanců), které se připočítají k nákladu 5,3 mil. EUR za zákonné a smluvní závazky (což představuje celkové náklady 169 000 EUR na zaměstnance). |
| --- | --- |

(277)

Komise připomíná, že její rozhodnutí ze dne 17. července 2002 týkající se společnosti Société Française de Production umožní nastínit velkorysost nákladů v případě privatizace podniku v obtížích. Velkorysost tak stála stát 43,1 mil. EUR (což je 151 000 EUR na zaměstnance, přičemž plán počítal s odchodem 285 zaměstnanců), které se připočítají k nákladu 5,3 mil. EUR za zákonné a smluvní závazky (což představuje celkové náklady 169 000 EUR na zaměstnance).

| (278) | S ohledem na tuto srovnávací analýzu se Komise domnívá, že předpokládaná částka [...] EUR vyplacená každému zaměstnanci jako doplňková náhrada za propuštění odpovídá nákladům na zaměstnance propuštěného v rámci sociálních plánu provedených soukromými akcionáři ve stejném období. |
| --- | --- |

(278)

S ohledem na tuto srovnávací analýzu se Komise domnívá, že předpokládaná částka [...] EUR vyplacená každému zaměstnanci jako doplňková náhrada za propuštění odpovídá nákladům na zaměstnance propuštěného v rámci sociálních plánu provedených soukromými akcionáři ve stejném období.

| (279) | Komise se domnívá, že předpoklad propustit všechny zaměstnance společnosti SNCM v rámci likvidace společnosti je tím nejpravděpodobnějším předpokladem zejména proto, že přidělení pověření veřejnou službou na období 2007–2013 ještě nebylo předmětem nabídkového řízení, a tudíž ani konečného rozhodnutí. Kromě toho je vzhledem ke znepokojující finanční situaci společnosti SNCM nepravděpodobné, že by byl vypracován plán pokračování činnosti, aby se společnost mohla stát subjektem řízení kvůli platební neschopnosti a aby se mohlo předejít propouštění z práce. |
| --- | --- |

(279)

Komise se domnívá, že předpoklad propustit všechny zaměstnance společnosti SNCM v rámci likvidace společnosti je tím nejpravděpodobnějším předpokladem zejména proto, že přidělení pověření veřejnou službou na období 2007–2013 ještě nebylo předmětem nabídkového řízení, a tudíž ani konečného rozhodnutí. Kromě toho je vzhledem ke znepokojující finanční situaci společnosti SNCM nepravděpodobné, že by byl vypracován plán pokračování činnosti, aby se společnost mohla stát subjektem řízení kvůli platební neschopnosti a aby se mohlo předejít propouštění z práce.

| (280) | S ohledem na výše uvedené informace Komise bere za svou celkovou částku [...] mil. EUR, kterou by společnost CFMF (stát) bývala musela věnovat na doplňkové náhrady za propuštění. |
| --- | --- |

(280)

S ohledem na výše uvedené informace Komise bere za svou celkovou částku [...] mil. EUR, kterou by společnost CFMF (stát) bývala musela věnovat na doplňkové náhrady za propuštění.

| (281) | V této fázi analýzy Komise musí stanovit likvidační hodnotu společnosti SNCM bez doplňkové náhrady za propuštění. Je to totiž právě rozdíl mezi touto likvidační hodnotou, pokud by byla pozitivní, a doplňkovými náhradami za propuštění, který musí být porovnán se zápornou prodejní cenou, aby bylo možné ověřit, zda se stát choval jako soukromý investor v tržním hospodářství. Komise proto vychází z výpočtu nově oceněných čistých aktiv. Podle metody nově oceněných čistých aktiv je nedostatečnost aktiv uznána v případě, kdy ekonomická hodnota skutečných aktiv (obvykle větší než čistá účetní hodnota) nepokrývá ekonomickou hodnotu skutečných dluhů. |
| --- | --- |

(281)

V této fázi analýzy Komise musí stanovit likvidační hodnotu společnosti SNCM bez doplňkové náhrady za propuštění. Je to totiž právě rozdíl mezi touto likvidační hodnotou, pokud by byla pozitivní, a doplňkovými náhradami za propuštění, který musí být porovnán se zápornou prodejní cenou, aby bylo možné ověřit, zda se stát choval jako soukromý investor v tržním hospodářství. Komise proto vychází z výpočtu nově oceněných čistých aktiv. Podle metody nově oceněných čistých aktiv je nedostatečnost aktiv uznána v případě, kdy ekonomická hodnota skutečných aktiv (obvykle větší než čistá účetní hodnota) nepokrývá ekonomickou hodnotu skutečných dluhů.

| (282) | Aby bylo možné konstatovat nedostatečnost aktiv v tomto konkrétním případě, Komise za pomoci svého odborného znalce (141) ověřila, jak je vysvětleno dále, že ke dni 30. září 2005 nebyla hodnota aktiv společnosti SNCM do té míry dostatečná, aby šlo uspokojit přednostní a nepřednostní věřitele (včetně zaměstnanců v rámci klasických pohledávek). |
| --- | --- |

(282)

Aby bylo možné konstatovat nedostatečnost aktiv v tomto konkrétním případě, Komise za pomoci svého odborného znalce (141) ověřila, jak je vysvětleno dále, že ke dni 30. září 2005 nebyla hodnota aktiv společnosti SNCM do té míry dostatečná, aby šlo uspokojit přednostní a nepřednostní věřitele (včetně zaměstnanců v rámci klasických pohledávek).

| (283) | Komise se domnívá, že metoda ocenění čistých aktiv je metodou běžně používanou k ocenění společností v odvětví námořní dopravy. Dále soudí, že tato metoda je mimořádně vhodná pro posouzení situace společnosti SNCM, jelikož její hlavní akcionář má jako náhradní možnost k prodeji pouze vyhlášení úpadku společnosti, která by byla likvidována. |
| --- | --- |

(283)

Komise se domnívá, že metoda ocenění čistých aktiv je metodou běžně používanou k ocenění společností v odvětví námořní dopravy. Dále soudí, že tato metoda je mimořádně vhodná pro posouzení situace společnosti SNCM, jelikož její hlavní akcionář má jako náhradní možnost k prodeji pouze vyhlášení úpadku společnosti, která by byla likvidována.

| (284) | Pokud jde o další metody ocenění, a to zejména o metodu diskontovaných volných provozních peněžních toků, se Komise domnívá, že se pro tento případ nehodí, protože předpokládá pokračování činnosti společnosti, což není případ SNCM. |
| --- | --- |

(284)

Pokud jde o další metody ocenění, a to zejména o metodu diskontovaných volných provozních peněžních toků, se Komise domnívá, že se pro tento případ nehodí, protože předpokládá pokračování činnosti společnosti, což není případ SNCM.

| (285) | Komise zvolila jako referenční datum pro ocenění společnosti SNCM den 30. září 2005 vzhledem k tomu, že jde o den, kdy bylo skutečně rozhodnuto, zda bude přijata nabídka převzetí nebo zda dojde k likvidaci společnosti, přičemž o výběru společnosti BCP bylo rozhodnuto dne 27. září 2005. |
| --- | --- |

(285)

Komise zvolila jako referenční datum pro ocenění společnosti SNCM den 30. září 2005 vzhledem k tomu, že jde o den, kdy bylo skutečně rozhodnuto, zda bude přijata nabídka převzetí nebo zda dojde k likvidaci společnosti, přičemž o výběru společnosti BCP bylo rozhodnuto dne 27. září 2005.

| (286) | Komise bere na vědomí zejména skutečnost, že akcionář společnosti SNCM provedl ve spolupráci s kanceláří Ernst & Young kvantifikaci likvidačních nákladů podniku (výše uvedená zpráva CGNF) ke dni 30. září 2005, kterou znalecky posoudila i společnost Oddo Corporate Finance a kabinet Paul Hastings. Komise připomíná, že výše uvedená zpráva Oddo-Hastings ocenila aktiva společnosti SNCM na [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(286)

Komise bere na vědomí zejména skutečnost, že akcionář společnosti SNCM provedl ve spolupráci s kanceláří Ernst & Young kvantifikaci likvidačních nákladů podniku (výše uvedená zpráva CGNF) ke dni 30. září 2005, kterou znalecky posoudila i společnost Oddo Corporate Finance a kabinet Paul Hastings. Komise připomíná, že výše uvedená zpráva Oddo-Hastings ocenila aktiva společnosti SNCM na [...] mil. EUR.

| (287) | Pokud jde o ocenění přímo vlastněného loďstva (142), byla hrubá prodejní hodnota plavidel společnosti SNCM stanovena specializovaným makléřem BRS na [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005, zatímco zpráva Oddo ocenila loďstvo společnosti SNCM na [...] mil. EUR po diskontu (143), provizi za zprostředkování (144) a nákladech spojených s právním rizikem (145).

  Tabulka č. 4


  Scénáře ocenění aktiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | Hodnota aktiva
  zpráva Oddo | Hodnota aktiva
  znalec Komise |
| Nehmotný investiční majetek | — | — |
| Hmotný investiční majetek | | |
| — | Přímo vlastněná plavidla |

(287)

Pokud jde o ocenění přímo vlastněného loďstva (142), byla hrubá prodejní hodnota plavidel společnosti SNCM stanovena specializovaným makléřem BRS na [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005, zatímco zpráva Oddo ocenila loďstvo společnosti SNCM na [...] mil. EUR po diskontu (143), provizi za zprostředkování (144) a nákladech spojených s právním rizikem (145).

Tabulka č. 4

Scénáře ocenění aktiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005

(v mil. EUR)

Hodnota aktiva

zpráva Oddo

Hodnota aktiva

znalec Komise

Nehmotný investiční majetek

—

—

Hmotný investiční majetek

—

Přímo vlastněná plavidla

(...)

(...)

| — | Budovy (146) |
| --- | --- |

—

Budovy (146)

(...)

(...)

Dlouhodobé investice (147)

(...)

(...)

Dlouhodobá aktiva

(...)

(...)

Zásoby

—

—

Poskytnuté zálohy

—

—

Pohledávky

(...)

(...)

Ostatní pohledávky (148)

(...)

(...)

Čistá finanční disponibilita

(...)

—

Přechodné účty

—

—

Ostatní aktiva

(...)

(...)

Aktiva celkem

(...)

(...)

Zdroje: Zpráva Oddo-Hastings, zpráva odborného znalce Komise.

| (288) | Na základě výše uvedené tabulky Komise shledává, že rozhodujícím prvkem ocenění aktiv podniku je jeho flotila plavidel. V tomto ohledu znalec Komise po provedení, v rámci možností, srovnávací analýzy usoudil, že diskont uplatněný na hrubou prodejní hodnotu plavidel a náklady spojené s právním rizikem jsou v logickém souladu. Na tomto základě dospěl k závěru, že nemá argumenty k odmítnutí ocenění hodnoty flotily plavidel, které vypracoval francouzský stát. |
| --- | --- |

(288)

Na základě výše uvedené tabulky Komise shledává, že rozhodujícím prvkem ocenění aktiv podniku je jeho flotila plavidel. V tomto ohledu znalec Komise po provedení, v rámci možností, srovnávací analýzy usoudil, že diskont uplatněný na hrubou prodejní hodnotu plavidel a náklady spojené s právním rizikem jsou v logickém souladu. Na tomto základě dospěl k závěru, že nemá argumenty k odmítnutí ocenění hodnoty flotily plavidel, které vypracoval francouzský stát.

| (289) | Pokud jde o diskont, Komise se domnívá, že jeho míra odpovídá míře diskontů zaznamenané při prodeji lodí v rámci soudní likvidace. Podle znalce Komise belgická státní společnost Régie des Transports Maritimes, která provozuje spoj Ostende-Ramsgate, například prodala v roce 1997 dva trajekty s diskontem odhadovaným na 35 % a 45 %. Společnost Festival Cruises nedávno prodala tři výletní lodě s průměrným diskontem 20 %. Diskonty zaznamenané v podobných případech jsou podobné diskontům uplatňovaným francouzskými orgány v tomto konkrétním případě. |
| --- | --- |

(289)

Pokud jde o diskont, Komise se domnívá, že jeho míra odpovídá míře diskontů zaznamenané při prodeji lodí v rámci soudní likvidace. Podle znalce Komise belgická státní společnost Régie des Transports Maritimes, která provozuje spoj Ostende-Ramsgate, například prodala v roce 1997 dva trajekty s diskontem odhadovaným na 35 % a 45 %. Společnost Festival Cruises nedávno prodala tři výletní lodě s průměrným diskontem 20 %. Diskonty zaznamenané v podobných případech jsou podobné diskontům uplatňovaným francouzskými orgány v tomto konkrétním případě.

| (290) | Pokud jde o právní rizika, se Komise vzhledem k tomu, že na trhu neproběhla žádná srovnatelná transakce, domnívá, že argumenty odůvodňující uplatňování právního rizika jsou v logickém souladu s omezením trhu v případě určitého typu plavidel projektovaných pro specifické využití. |
| --- | --- |

(290)

Pokud jde o právní rizika, se Komise vzhledem k tomu, že na trhu neproběhla žádná srovnatelná transakce, domnívá, že argumenty odůvodňující uplatňování právního rizika jsou v logickém souladu s omezením trhu v případě určitého typu plavidel projektovaných pro specifické využití.

| (291) | Komise poznamenává, že její nezávislý odborník zvýšil ocenění dlouhodobých investic, a to zejména podílů společnosti SNCM ve společnosti CMN (z [...] mil. EUR na [...] mil. EUR). V této souvislosti a vzhledem k nabídce koupě tohoto podílu společností Stef-TFE za [...] mil. EUR poskytnutou Komisi v rámci tohoto šetření se Komise domnívá, že ocenění podílu společnosti SNCM ve společnosti CMN na částku [...] mil. EUR je v podmínkách likvidace společnosti rozumné. |
| --- | --- |

(291)

Komise poznamenává, že její nezávislý odborník zvýšil ocenění dlouhodobých investic, a to zejména podílů společnosti SNCM ve společnosti CMN (z [...] mil. EUR na [...] mil. EUR). V této souvislosti a vzhledem k nabídce koupě tohoto podílu společností Stef-TFE za [...] mil. EUR poskytnutou Komisi v rámci tohoto šetření se Komise domnívá, že ocenění podílu společnosti SNCM ve společnosti CMN na částku [...] mil. EUR je v podmínkách likvidace společnosti rozumné.

| (292) | Pokud jde o ocenění ostatních položek aktiv, znalec Komise neměl zvláštní připomínky. Nepřijal ale položku „čistá finanční disponibilita“, protože vykazuje schodek. Komise se domnívá, že tato položka by měla být přeřazena do pasiv společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(292)

Pokud jde o ocenění ostatních položek aktiv, znalec Komise neměl zvláštní připomínky. Nepřijal ale položku „čistá finanční disponibilita“, protože vykazuje schodek. Komise se domnívá, že tato položka by měla být přeřazena do pasiv společnosti SNCM.

| (293) | S ohledem na provedené úpravy oceňuje Komise aktiva společnosti SNCM ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(293)

S ohledem na provedené úpravy oceňuje Komise aktiva společnosti SNCM ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR.

| (294) | Komise shledává, že francouzské orgány vyčíslily částku související s přednostními pohledávkami na [...] mil. EUR a na [...] mil. EUR částku související s nepřednostními pohledávkami (mimo doplňkovou náhradu za propuštění). |
| --- | --- |

(294)

Komise shledává, že francouzské orgány vyčíslily částku související s přednostními pohledávkami na [...] mil. EUR a na [...] mil. EUR částku související s nepřednostními pohledávkami (mimo doplňkovou náhradu za propuštění).

| (295) | Pokud jde o sociální pasiva, francouzské orgány odhadují náklady na sociální plán v rámci kolektivní dohody na [...] mil. EUR. Náklady související se sociálním plánem v rámci kolektivní dohody byly stanoveny na individuálním základě při zohlednění druhu pracovní smlouvy (na dobu neurčitou a určitou), statusu a uplatňované kolektivní smlouvy (plavební personál, pozemní personál a vedení), odpracované doby, zařazení a výdělku každého zaměstnance. Tato částka zahrnuje odškodnění za výpovědní lhůtu ([...] mil. EUR), uhrazení nároku na placenou dovolenou za dobu výpovědní lhůty ([...] mil. EUR), zákonné odškodnění za propuštění ([...] mil. EUR) a příspěvek Delalande ([...] mil. EUR) (149). |
| --- | --- |

(295)

Pokud jde o sociální pasiva, francouzské orgány odhadují náklady na sociální plán v rámci kolektivní dohody na [...] mil. EUR. Náklady související se sociálním plánem v rámci kolektivní dohody byly stanoveny na individuálním základě při zohlednění druhu pracovní smlouvy (na dobu neurčitou a určitou), statusu a uplatňované kolektivní smlouvy (plavební personál, pozemní personál a vedení), odpracované doby, zařazení a výdělku každého zaměstnance. Tato částka zahrnuje odškodnění za výpovědní lhůtu ([...] mil. EUR), uhrazení nároku na placenou dovolenou za dobu výpovědní lhůty ([...] mil. EUR), zákonné odškodnění za propuštění ([...] mil. EUR) a příspěvek Delalande ([...] mil. EUR) (149).

| (296) | Náklady sociálního plánu nad rámec kolektivní dohody odhadují francouzské orgány na [...] mil. EUR. Tento sociální plán zahrnuje všechna průvodní opatření prováděná v rámci zákonných a předpisových povinností společnosti SNCM v případě propouštění (150) a nepřímé náklady spojené se sociálním plánem v rámci kolektivní dohody (151). |
| --- | --- |

(296)

Náklady sociálního plánu nad rámec kolektivní dohody odhadují francouzské orgány na [...] mil. EUR. Tento sociální plán zahrnuje všechna průvodní opatření prováděná v rámci zákonných a předpisových povinností společnosti SNCM v případě propouštění (150) a nepřímé náklady spojené se sociálním plánem v rámci kolektivní dohody (151).

| (297) | Náklady spojené s vypovězením nejdůležitějších smluv o provozu se týkají hlavně uplatnění bankovní kauce ve výši [...] mil. EUR, kterou společnost SNCM dala jako záruku řádného plnění závazků vyplývajících z pověření veřejnou službou, k níž je nutné připočíst penále, které bylo stanoveno dotčenou smlouvou pro případ, že by pověřený subjekt nedostál svým závazkům, a které se rovná [...] % referenčního finančního vyrovnání za rok 2005 ve výši [...] mil. EUR, to znamená přibližně [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(297)

Náklady spojené s vypovězením nejdůležitějších smluv o provozu se týkají hlavně uplatnění bankovní kauce ve výši [...] mil. EUR, kterou společnost SNCM dala jako záruku řádného plnění závazků vyplývajících z pověření veřejnou službou, k níž je nutné připočíst penále, které bylo stanoveno dotčenou smlouvou pro případ, že by pověřený subjekt nedostál svým závazkům, a které se rovná [...] % referenčního finančního vyrovnání za rok 2005 ve výši [...] mil. EUR, to znamená přibližně [...] mil. EUR.

| (298) | Pokud jde o čisté pasivum spojené s postoupením plavidel provozovaných v rámci leasingu (152), francouzské orgány zdůrazňují, že na základě několika předpokladů (153) je čistý výtěžek z prodeje po diskontu, provizi za zprostředkování a odečtení finančních nákladů za převod oceněn specializovaným makléřem BRS ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR. Při zohlednění úspor na daních a bankovním zadlužení ve výši [...] mil. EUR zůstává zůstatek bankovního zadlužení kvůli plavidlům provozovaným v rámci leasingu ve výši [...] mil. EUR.

  Tabulka č. 5


  Scénáře ocenění pasiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005








  (v mil. EUR) |
| --- | --- |
| | Hodnota pasiva
  zpráva Oddo | Hodnota pasiva
  znalec Komise |
| Přednostní závazky, z nichž | | |
| — | sociální a daňové závazky |

(298)

Pokud jde o čisté pasivum spojené s postoupením plavidel provozovaných v rámci leasingu (152), francouzské orgány zdůrazňují, že na základě několika předpokladů (153) je čistý výtěžek z prodeje po diskontu, provizi za zprostředkování a odečtení finančních nákladů za převod oceněn specializovaným makléřem BRS ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR. Při zohlednění úspor na daních a bankovním zadlužení ve výši [...] mil. EUR zůstává zůstatek bankovního zadlužení kvůli plavidlům provozovaným v rámci leasingu ve výši [...] mil. EUR.

Tabulka č. 5

Scénáře ocenění pasiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005

(v mil. EUR)

Hodnota pasiva

zpráva Oddo

Hodnota pasiva

znalec Komise

Přednostní závazky, z nichž

—

(...)

(...)

| — | finanční závazky ručené aktivy
   (154) |
| --- | --- |

—

(...)

(...)

Náklady na sociální plán v rámci kolektivní dohody

(...)

(...)

Náklady na připojištění důchodců (155)

(...)

(...)

Náklady na likvidační řízení

(...)

(...)

Provozní ztráty z odstavení lodí (156)

(...)

(...)

Uspokojení přednostních věřitelů

(...)

(...)

Nezajištěné závazky (157)

(...)

(...)

Náklady sociálního plánu nad rámec kolektivní smlouvy

(...)

(...)

Náklady spojené s vypovězením nejdůležitějších smluv o provozu

(...)

(...)

Dodatečné náklady spojené s postoupením plavidel provozovaných v rámci leasingu

(...)

(...)

Uspokojení nepřednostních věřitelů

(...)

(...)

Zdroje: Zpráva Oddo-Hastings, zpráva odborníka Komise.

| (299) | Komise poznamenává, že sociální pasivum je hlavním prvkem pasiva společnosti SNCM. Pokud jde o přednostní sociální pasivum, to znamená náklady na sociální plán v rámci kolektivní dohody, znalec Komise ověřil výpočtové vzorce pro všechny součásti plánu na základě namátkové kontroly a neobjevil ani neobvyklé skutečnosti, ani chyby. S ohledem na toto ověření Komise považuje částku [...] mil. EUR vyplacenou francouzskými úřady na sociální plán v rámci kolektivní smlouvy za přiměřenou. |
| --- | --- |

(299)

Komise poznamenává, že sociální pasivum je hlavním prvkem pasiva společnosti SNCM. Pokud jde o přednostní sociální pasivum, to znamená náklady na sociální plán v rámci kolektivní dohody, znalec Komise ověřil výpočtové vzorce pro všechny součásti plánu na základě namátkové kontroly a neobjevil ani neobvyklé skutečnosti, ani chyby. S ohledem na toto ověření Komise považuje částku [...] mil. EUR vyplacenou francouzskými úřady na sociální plán v rámci kolektivní smlouvy za přiměřenou.

| (300) | Pokud jde o ztráty způsobené odstavením plavidel, Komise se domnívá, že odhad je opatrný s ohledem na právní předpisy, a to zejména na články L 622-10 obchodního zákoníku a 119-2 nařízení č. 85-1388 ze dne 27. prosince 1985, podle nichž by příslušný Obchodní soud mohl společnosti SNCM přikázat, aby pokračovala ve své činnosti další dvě měsíce s možností dalšího prodloužení na základě žádosti vnitrostátních orgánů z důvodu jejích závazků při zajišťování veřejné služby. |
| --- | --- |

(300)

Pokud jde o ztráty způsobené odstavením plavidel, Komise se domnívá, že odhad je opatrný s ohledem na právní předpisy, a to zejména na články L 622-10 obchodního zákoníku a 119-2 nařízení č. 85-1388 ze dne 27. prosince 1985, podle nichž by příslušný Obchodní soud mohl společnosti SNCM přikázat, aby pokračovala ve své činnosti další dvě měsíce s možností dalšího prodloužení na základě žádosti vnitrostátních orgánů z důvodu jejích závazků při zajišťování veřejné služby.

| (301) | Znalec Komice neměl zvláštní výhrady, pokud jde o nezajištěné závazky. Upravil ale částku [...] mil. EUR vzniklou přepracováním položky aktiv „čistá finanční disponibilita“ o částku [...] mil. EUR. Komise se domnívá, že toto přepracování je v souladu se změnami ocenění aktiv společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(301)

Znalec Komice neměl zvláštní výhrady, pokud jde o nezajištěné závazky. Upravil ale částku [...] mil. EUR vzniklou přepracováním položky aktiv „čistá finanční disponibilita“ o částku [...] mil. EUR. Komise se domnívá, že toto přepracování je v souladu se změnami ocenění aktiv společnosti SNCM.

| (302) | Pokud jde o náklady sociálního plánu mimo rámec kolektivní smlouvy (kromě doplňkového odškodnění za propuštění), znalec Komise se domnívá, že vyčíslení nákladů právních sporů by mělo být sníženo na [...] mil. EUR místo částky [...] mil. EUR uváděné francouzskými orgány. V tomto bodě se Komise domnívá, že by sice odborové organizace jistě požádaly o překvalifikování smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu neurčitou (158), ale že do vyčíslení by měli být zahrnuti pouze ti zaměstnanci se smlouvou na dobu určitou, u nichž se tento postup dá předpokládat (což představuje [...] pracovníků se smlouvou na dobu určitou). Vezmeme-li v úvahu hrubou měsíční mzdu ve výši [...] EUR s odškodněním odpovídajícím platu za 9 měsíců u prvních [...] pracovníků s pracovní smlouvou na dobu určitou a platu za 6 měsíců u [...] dalších, dojdeme k částce [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(302)

Pokud jde o náklady sociálního plánu mimo rámec kolektivní smlouvy (kromě doplňkového odškodnění za propuštění), znalec Komise se domnívá, že vyčíslení nákladů právních sporů by mělo být sníženo na [...] mil. EUR místo částky [...] mil. EUR uváděné francouzskými orgány. V tomto bodě se Komise domnívá, že by sice odborové organizace jistě požádaly o překvalifikování smluv na dobu určitou na smlouvy na dobu neurčitou (158), ale že do vyčíslení by měli být zahrnuti pouze ti zaměstnanci se smlouvou na dobu určitou, u nichž se tento postup dá předpokládat (což představuje [...] pracovníků se smlouvou na dobu určitou). Vezmeme-li v úvahu hrubou měsíční mzdu ve výši [...] EUR s odškodněním odpovídajícím platu za 9 měsíců u prvních [...] pracovníků s pracovní smlouvou na dobu určitou a platu za 6 měsíců u [...] dalších, dojdeme k částce [...] mil. EUR.

| (303) | Pokud jde o čisté pasivum spojené s postoupením plavidel provozovaných v rámci leasingu, Komise se domnívá, že předpoklady zřejmě použité pro výpočet jsou oprávněné, a to zejména kvůli smluvnímu formalismu hospodářského zájmového sdružení GIE, které omezuje možnosti nahrazení společnosti SNCM třetí stranou a podmiňuje daňové úlevy provozováním plavidel pod francouzskou vlajkou. Je také oprávněné, že právní riziko neplatí pro plavidla provozovaná v rámci leasingu, protože tato plavidla jsou prodávána bankami, které úvěrují GIE. V této souvislosti se Komise domnívá, že je oprávněné zohlednit finanční náklady převodu mezi 30. zářím a dnem skutečného prodeje. |
| --- | --- |

(303)

Pokud jde o čisté pasivum spojené s postoupením plavidel provozovaných v rámci leasingu, Komise se domnívá, že předpoklady zřejmě použité pro výpočet jsou oprávněné, a to zejména kvůli smluvnímu formalismu hospodářského zájmového sdružení GIE, které omezuje možnosti nahrazení společnosti SNCM třetí stranou a podmiňuje daňové úlevy provozováním plavidel pod francouzskou vlajkou. Je také oprávněné, že právní riziko neplatí pro plavidla provozovaná v rámci leasingu, protože tato plavidla jsou prodávána bankami, které úvěrují GIE. V této souvislosti se Komise domnívá, že je oprávněné zohlednit finanční náklady převodu mezi 30. zářím a dnem skutečného prodeje.

| (304) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že ke dni 30. září 2005 přednostní pasiva společnosti SNCM činila [...] mil. EUR a nepřednostní pasiva společnosti SNCM činila [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(304)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že ke dni 30. září 2005 přednostní pasiva společnosti SNCM činila [...] mil. EUR a nepřednostní pasiva společnosti SNCM činila [...] mil. EUR.

| (305) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že ke dni 30. září 2005 nebyla hodnota aktiv společnosti SNCM (tedy [...] mil. EUR) dostatečná, aby mohlo dojít k vyrovnání s přednostními věřiteli (tedy [...] mil. EUR) a nepřednostními věřiteli (tedy [...] mil. EUR). |
| --- | --- |

(305)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že ke dni 30. září 2005 nebyla hodnota aktiv společnosti SNCM (tedy [...] mil. EUR) dostatečná, aby mohlo dojít k vyrovnání s přednostními věřiteli (tedy [...] mil. EUR) a nepřednostními věřiteli (tedy [...] mil. EUR).

| (306) | V souvislosti s nevyrovnáním pasiv (viz níže), vzhledem k bodu 0 tohoto rozhodnutí a kvůli nedostatečnosti aktiv, by se náklady likvidace společnosti SNCM společností CGMF omezily na náklady spojené s doplňkovým odškodněním za propuštění, to znamená na částku [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(306)

V souvislosti s nevyrovnáním pasiv (viz níže), vzhledem k bodu 0 tohoto rozhodnutí a kvůli nedostatečnosti aktiv, by se náklady likvidace společnosti SNCM společností CGMF omezily na náklady spojené s doplňkovým odškodněním za propuštění, to znamená na částku [...] mil. EUR.

| (307) | Z toho plyne, že rozhodnutí francouzských orgánů prodat společnost SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR v porovnání s minimálními náklady na její likvidaci ve výši [...] mil. EUR lze považovat za shodné s rozhodnutím, které by učinila soukromá skupina podniků v tržním hospodářství. |
| --- | --- |

(307)

Z toho plyne, že rozhodnutí francouzských orgánů prodat společnost SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR v porovnání s minimálními náklady na její likvidaci ve výši [...] mil. EUR lze považovat za shodné s rozhodnutím, které by učinila soukromá skupina podniků v tržním hospodářství.

10.2.2.2   Následky soudní likvidace společnosti SNCM

| (308) | Komise rovněž posoudila argument francouzských orgánů, podle nějž stát jakožto většinový akcionář by mohl být vyzván k vyrovnání pasiv v případě likvidace podniku (viz níže). Podle francouzských orgánů se musí v tomto případě při výpočtu nákladů na likvidaci pro akcionářský stát zohlednit vnitrostátní právo, jak to Komise uznala ve svém rozhodnutí ABX Logistic (159), a výpočet musí být vyhodnocován případ od případu s ohledem na zvláštnosti dotčeného odvětví (160) a okolnosti každého jednotlivého případu. |
| --- | --- |

(308)

Komise rovněž posoudila argument francouzských orgánů, podle nějž stát jakožto většinový akcionář by mohl být vyzván k vyrovnání pasiv v případě likvidace podniku (viz níže). Podle francouzských orgánů se musí v tomto případě při výpočtu nákladů na likvidaci pro akcionářský stát zohlednit vnitrostátní právo, jak to Komise uznala ve svém rozhodnutí ABX Logistic (159), a výpočet musí být vyhodnocován případ od případu s ohledem na zvláštnosti dotčeného odvětví (160) a okolnosti každého jednotlivého případu.

| (309) | V tomto konkrétním případě Komise zaznamenává, že francouzské orgány ji dne 28. března 2006 předaly dokumenty potvrzující, že akcionář společnosti SNCM hledal pro něj co nejlevnější řešení a od začátku prověřoval zároveň dvě možnosti, tedy likvidaci podniku a její prodej za zápornou cenu. |
| --- | --- |

(309)

V tomto konkrétním případě Komise zaznamenává, že francouzské orgány ji dne 28. března 2006 předaly dokumenty potvrzující, že akcionář společnosti SNCM hledal pro něj co nejlevnější řešení a od začátku prověřoval zároveň dvě možnosti, tedy likvidaci podniku a její prodej za zápornou cenu.

| (310) | Na základě výše uvedených znaleckých posouzení předaných Komisi se francouzské orgány domnívají, že veškeré skutečné náklady, které by Francouzská republika jako akcionář musela prostřednictvím společnosti CGMF uhradit, by dosáhly ke dni 30. září 2005 částky [...] až [...] mil. EUR. Tento odhad především zohledňuje riziko, že by francouzský stát mohl být vyzván k „vyrovnání pasiv“, pokud by ho soud musel považovat za skutečného manažera společnosti SNCM, a riziko odsouzení státu k platbě doplňkového odškodnění za propuštění propuštěným zaměstnancům. Francouzské orgány mají za to, že zmíněná rizika je třeba zahrnout do výpočtu skutečných nákladů případné likvidace společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(310)

Na základě výše uvedených znaleckých posouzení předaných Komisi se francouzské orgány domnívají, že veškeré skutečné náklady, které by Francouzská republika jako akcionář musela prostřednictvím společnosti CGMF uhradit, by dosáhly ke dni 30. září 2005 částky [...] až [...] mil. EUR. Tento odhad především zohledňuje riziko, že by francouzský stát mohl být vyzván k „vyrovnání pasiv“, pokud by ho soud musel považovat za skutečného manažera společnosti SNCM, a riziko odsouzení státu k platbě doplňkového odškodnění za propuštění propuštěným zaměstnancům. Francouzské orgány mají za to, že zmíněná rizika je třeba zahrnout do výpočtu skutečných nákladů případné likvidace společnosti SNCM.

| (311) | Vyvstává otázka vyhodnocení všech skutečných nákladů, které by pravděpodobně musela uhradit Francie jako akcionář v případě soudní likvidace společnosti SNCM, aby bylo možné určit, jestli by soukromý informovaný akcionář vzhledem k možnosti odsouzení k uhrazení zmíněných nákladů a s ohledem na jejich rozsah (161) dal raději přednost okamžitému prodeji své dceřiné společnosti za zápornou cenu 158 mil. EUR, než by se tomuto riziku vystavil. |
| --- | --- |

(311)

Vyvstává otázka vyhodnocení všech skutečných nákladů, které by pravděpodobně musela uhradit Francie jako akcionář v případě soudní likvidace společnosti SNCM, aby bylo možné určit, jestli by soukromý informovaný akcionář vzhledem k možnosti odsouzení k uhrazení zmíněných nákladů a s ohledem na jejich rozsah (161) dal raději přednost okamžitému prodeji své dceřiné společnosti za zápornou cenu 158 mil. EUR, než by se tomuto riziku vystavil.

a)   Možné odsouzení státu k vyrovnání pasiv

| (312) | Ve francouzském právu má likvidátor společnosti v likvidaci možnost zahájit řízení ve věci odpovědnosti proti bývalému vedení společnosti, tzv. „řízení o vyrovnání pasiv“, v rámci plánu zachování společnosti, nuceného vyrovnání nebo soudní likvidace (162). |
| --- | --- |

(312)

Ve francouzském právu má likvidátor společnosti v likvidaci možnost zahájit řízení ve věci odpovědnosti proti bývalému vedení společnosti, tzv. „řízení o vyrovnání pasiv“, v rámci plánu zachování společnosti, nuceného vyrovnání nebo soudní likvidace (162).

| (313) | Zahájení řízení o vyrovnání pasiv vůči bývalým vedoucím společnosti v konkurzu je odůvodněno nutností obnovit majetek společnosti, což je jedním z úkolů likvidátora. |
| --- | --- |

(313)

Zahájení řízení o vyrovnání pasiv vůči bývalým vedoucím společnosti v konkurzu je odůvodněno nutností obnovit majetek společnosti, což je jedním z úkolů likvidátora.

| (314) | Francouzské orgány zastávaly v několika dopisech Komisi názor, že nejpravděpodobnějším scénářem je odsouzení státu vnitrostátním soudcem k vyrovnání pasiv podniku, který řídí, a že tento předpoklad má být zohledněn při výpočtu skutečných nákladů v případě likvidace společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(314)

Francouzské orgány zastávaly v několika dopisech Komisi názor, že nejpravděpodobnějším scénářem je odsouzení státu vnitrostátním soudcem k vyrovnání pasiv podniku, který řídí, a že tento předpoklad má být zohledněn při výpočtu skutečných nákladů v případě likvidace společnosti SNCM.

| (315) | Společnost SNCM zaslala v korespondenci ze dne 28. února 2008 také zprávu odborných znalců, která vyhodnocovala právní důsledky řízení o vyrovnání pasiv vedeného proti francouzskému státu. Zpráva dochází k závěru, že obchodní soud pověřený touto věcí by s velkou pravděpodobností rozhodl v tomto bodě o odpovědnosti státu a odsoudil by ho k uhrazení všech sociálních závazků společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(315)

Společnost SNCM zaslala v korespondenci ze dne 28. února 2008 také zprávu odborných znalců, která vyhodnocovala právní důsledky řízení o vyrovnání pasiv vedeného proti francouzskému státu. Zpráva dochází k závěru, že obchodní soud pověřený touto věcí by s velkou pravděpodobností rozhodl v tomto bodě o odpovědnosti státu a odsoudil by ho k uhrazení všech sociálních závazků společnosti SNCM.

| (316) | V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že s ohledem na nedostatečnost aktiv společnosti SNCM (viz výše) a na možné uplatnění občanskoprávní odpovědnosti likvidátora v případě nečinnosti podle zákona z roku 1985 a od roku 2005 práva věřitelů jednat by za předpokladu soudní likvidace společnosti SNCM (163) bylo s největší pravděpodobností proti francouzskému státu zahájeno řízení o vyrovnání pasiv. |
| --- | --- |

(316)

V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že s ohledem na nedostatečnost aktiv společnosti SNCM (viz výše) a na možné uplatnění občanskoprávní odpovědnosti likvidátora v případě nečinnosti podle zákona z roku 1985 a od roku 2005 práva věřitelů jednat by za předpokladu soudní likvidace společnosti SNCM (163) bylo s největší pravděpodobností proti francouzskému státu zahájeno řízení o vyrovnání pasiv.

| (317) | Příslušné právní předpisy stanoví, že sociální závazky společnosti v likvidaci mohou být uloženy k uhrazení bývalým zákonným nebo skutečným vedoucím s výhradou splnění čtyř kumulativních podmínek. |
| --- | --- |

(317)

Příslušné právní předpisy stanoví, že sociální závazky společnosti v likvidaci mohou být uloženy k uhrazení bývalým zákonným nebo skutečným vedoucím s výhradou splnění čtyř kumulativních podmínek.

i)   Uznání státu za zákonný nebo skutečný řídící orgán podniku v soudní likvidaci
   (164)

| (318) | V tomto konkrétním případě Komise poznamenává, že znalec společnosti SNCM poskytl podrobnou analýzu vedoucí k závěru, že francouzský stát by s největší pravděpodobnosti byl označen za skutečný řídící orgán společnosti SNCM. Výše uvedená znalecká zpráva prokázala v souladu s odpovídající judikaturou (165), že stát prováděl po dlouhou dobu aktivní kroky ve správě a vedení společnosti, které zjevně nespadají do rámce administrativní kontroly zavedené zákonem. Podle zprávy znalce společnosti SNCM stát především přijímal rozhodnutí v rámci kontrolních pravomocí, které sám zavedl, čímž je vyžíval k přijímání rozhodnutí ve jménu společnosti místo jejích vedoucích pracovníkům, kterým právo přijímat tato rozhodnutí vlastně náleželo. Navíc se zdá, že řídící orgány společnosti SNCM nebyly při správě podniku na státu vůbec nezávislí. A protože stát sám přijímal strategická rozhodnutí, aniž o tom informoval vedoucí orgány společnosti SNCM, vlastně je nahrazoval. |
| --- | --- |

(318)

V tomto konkrétním případě Komise poznamenává, že znalec společnosti SNCM poskytl podrobnou analýzu vedoucí k závěru, že francouzský stát by s největší pravděpodobnosti byl označen za skutečný řídící orgán společnosti SNCM. Výše uvedená znalecká zpráva prokázala v souladu s odpovídající judikaturou (165), že stát prováděl po dlouhou dobu aktivní kroky ve správě a vedení společnosti, které zjevně nespadají do rámce administrativní kontroly zavedené zákonem. Podle zprávy znalce společnosti SNCM stát především přijímal rozhodnutí v rámci kontrolních pravomocí, které sám zavedl, čímž je vyžíval k přijímání rozhodnutí ve jménu společnosti místo jejích vedoucích pracovníkům, kterým právo přijímat tato rozhodnutí vlastně náleželo. Navíc se zdá, že řídící orgány společnosti SNCM nebyly při správě podniku na státu vůbec nezávislí. A protože stát sám přijímal strategická rozhodnutí, aniž o tom informoval vedoucí orgány společnosti SNCM, vlastně je nahrazoval.

| (319) | Komise shledává, že francouzské orgány ve své korespondenci ze dne 28. března 2008 nevznesly výhrady k označení francouzské státu za skutečného správce společnosti SNCM. V dopise ze dne 20. listopadu 2006 francouzské orgány samy uvádějí, že soudce by nepochybně označil stát jako akcionáře společnosti SNCM za skutečný řídící orgán podniku. Je ale jasné, že takovéto prohlášení vynesené v rámci řízení o státních podporách nemůže samo o sobě stačit k právní jistotě, že by soudce považoval vnitrostátní orgány za skutečný řídící orgán podniku požívajícího zmíněných opatření, a zejména ke stanovení míry pravděpodobnosti této možnosti. |
| --- | --- |

(319)

Komise shledává, že francouzské orgány ve své korespondenci ze dne 28. března 2008 nevznesly výhrady k označení francouzské státu za skutečného správce společnosti SNCM. V dopise ze dne 20. listopadu 2006 francouzské orgány samy uvádějí, že soudce by nepochybně označil stát jako akcionáře společnosti SNCM za skutečný řídící orgán podniku. Je ale jasné, že takovéto prohlášení vynesené v rámci řízení o státních podporách nemůže samo o sobě stačit k právní jistotě, že by soudce považoval vnitrostátní orgány za skutečný řídící orgán podniku požívajícího zmíněných opatření, a zejména ke stanovení míry pravděpodobnosti této možnosti.

| (320) | Za těchto okolností není nutné, aby se Komise vyjadřovala více k posouzení prvků uvedených francouzskými orgány s ohledem na závěr, k němuž Komise dospěla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1. |
| --- | --- |

(320)

Za těchto okolností není nutné, aby se Komise vyjadřovala více k posouzení prvků uvedených francouzskými orgány s ohledem na závěr, k němuž Komise dospěla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1.

ii)   Existence jedné nebo více chyb v řízení podniku francouzským státem, skutečným řídícím orgánem společnosti v soudní likvidaci

| (321) | V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že zpráva znalce společnosti SNCM uvádí na základě nevyčerpávajícího seznamu faktických podkladů řadu prvků, aby prokázala, že se stát jako skutečný řídící orgán společnosti SNCM dopustil v řízení společnosti chyb. |
| --- | --- |

(321)

V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že zpráva znalce společnosti SNCM uvádí na základě nevyčerpávajícího seznamu faktických podkladů řadu prvků, aby prokázala, že se stát jako skutečný řídící orgán společnosti SNCM dopustil v řízení společnosti chyb.

| (322) | Zejména se uvádí, že se francouzský stát dopustil chyb v investicích [...]. Stát se údajně rovněž dopustil mnoha chyb při řízení v oblasti [...]. |
| --- | --- |

(322)

Zejména se uvádí, že se francouzský stát dopustil chyb v investicích [...]. Stát se údajně rovněž dopustil mnoha chyb při řízení v oblasti [...].

| (323) | V tomto ohledu [...] (166). V dopise ze dne 30. dubna 2007 francouzské orgány označily riziko odsouzení státu za jeho odpovědnost za velmi vysoké s ohledem na kritéria [...] posuzování chyb řízení ve smyslu článku L. 651-2 obchodního zákoníku. Je ale jasné, že takovéto prohlášení učiněné v rámci řízení o státních podporách nemůže samo o sobě stačit k právní jistotě, že by soudce dospěl k závěru, že se vnitrostátní orgány dopustily zmíněných chyb, a zejména ke stanovení míry pravděpodobnosti této možnosti. |
| --- | --- |

(323)

V tomto ohledu [...] (166). V dopise ze dne 30. dubna 2007 francouzské orgány označily riziko odsouzení státu za jeho odpovědnost za velmi vysoké s ohledem na kritéria [...] posuzování chyb řízení ve smyslu článku L. 651-2 obchodního zákoníku. Je ale jasné, že takovéto prohlášení učiněné v rámci řízení o státních podporách nemůže samo o sobě stačit k právní jistotě, že by soudce dospěl k závěru, že se vnitrostátní orgány dopustily zmíněných chyb, a zejména ke stanovení míry pravděpodobnosti této možnosti.

iii)   Zjištění nedostatečnosti aktiv

| (324) | V tomto konkrétním případě Komise shledává, že francouzské orgány v dopise ze dne 16. listopady 2006 poskytly ocenění nedostatečnosti aktiv společnosti SNCM na základě výše uvedených znaleckých zpráv společnosti CGMF a kabinetu Oddo-Hastings. Komise bere na vědomí, že znalecké posudek společnosti SNCM týkající se vyrovnání pasiv předané Komisi v únoru 2008 je založené na stejných zprávách a konstatuje nedostatečnost aktiv v případě soudní likvidace společnosti. Zejména zpráva kabinetu Oddo-Hasting poukazuje na nedostatečnost aktiv ve výši [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005, vypočítanou jako rozdíl mezi hodnotou aktiv společnosti SNCM ([...] mil. EUR) a hodnotou pasiv podniku (přednostní závazky oceněné na [...] mil. EUR a nepřednostní na [...] mil. EUR). |
| --- | --- |

(324)

V tomto konkrétním případě Komise shledává, že francouzské orgány v dopise ze dne 16. listopady 2006 poskytly ocenění nedostatečnosti aktiv společnosti SNCM na základě výše uvedených znaleckých zpráv společnosti CGMF a kabinetu Oddo-Hastings. Komise bere na vědomí, že znalecké posudek společnosti SNCM týkající se vyrovnání pasiv předané Komisi v únoru 2008 je založené na stejných zprávách a konstatuje nedostatečnost aktiv v případě soudní likvidace společnosti. Zejména zpráva kabinetu Oddo-Hasting poukazuje na nedostatečnost aktiv ve výši [...] mil. EUR ke dni 30. září 2005, vypočítanou jako rozdíl mezi hodnotou aktiv společnosti SNCM ([...] mil. EUR) a hodnotou pasiv podniku (přednostní závazky oceněné na [...] mil. EUR a nepřednostní na [...] mil. EUR).

| (325) | Komise uvádí, že v souladu s uvedenými francouzskými právními předpisy je shledána nedostatečnost aktiv, jakmile likvidátor společnosti nemá k dispozici dostatečná aktiva, aby mohl uspokojit věřitele, ať už jsou přednostní, nebo ne. Pokud jde zejména o sociální pohledávky podniku, sociální pasiva podniku jsou minimálně tvořena klasickými zaměstnaneckými pohledávkami, tedy pohledávkami, které jsou dány přímo pracovní smlouvou, kolektivní smlouvou nebo zákonem a které likvidátor automaticky zapíše jako pasiva společnosti (167). |
| --- | --- |

(325)

Komise uvádí, že v souladu s uvedenými francouzskými právními předpisy je shledána nedostatečnost aktiv, jakmile likvidátor společnosti nemá k dispozici dostatečná aktiva, aby mohl uspokojit věřitele, ať už jsou přednostní, nebo ne. Pokud jde zejména o sociální pohledávky podniku, sociální pasiva podniku jsou minimálně tvořena klasickými zaměstnaneckými pohledávkami, tedy pohledávkami, které jsou dány přímo pracovní smlouvou, kolektivní smlouvou nebo zákonem a které likvidátor automaticky zapíše jako pasiva společnosti (167).

| (326) | Komise výše odhadla nedostatečnost aktiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(326)

Komise výše odhadla nedostatečnost aktiv společnosti SNCM ke dni 30. září 2005 na [...] mil. EUR.

iv)   Existence příčinné souvislosti mezi chybami a zjištěnou nedostatečností aktiv

| (327) | Podle francouzských orgánů není ve francouzském právu úkolem žadatele o vyrovnání pasiv určit částku navýšení pasiv vzniklou chybou řízení řídícího orgánu. Řídící orgán právnické osoby může být na základě článku L 624-3 obchodního zákoníku prohlášen za odpovědného, i když chyba v řízení, které se dopustil, je pouze jednou z příčin nedostatečnosti aktiv, a může být odsouzen k uhrazení všech nebo části sociálních závazků, přestože jeho chyba měla za následek pouze část z nich (168). |
| --- | --- |

(327)

Podle francouzských orgánů není ve francouzském právu úkolem žadatele o vyrovnání pasiv určit částku navýšení pasiv vzniklou chybou řízení řídícího orgánu. Řídící orgán právnické osoby může být na základě článku L 624-3 obchodního zákoníku prohlášen za odpovědného, i když chyba v řízení, které se dopustil, je pouze jednou z příčin nedostatečnosti aktiv, a může být odsouzen k uhrazení všech nebo části sociálních závazků, přestože jeho chyba měla za následek pouze část z nich (168).

| (328) | V tomto konkrétním případě bere Komise na vědomí, že znalec společnosti SNCM považuje zřejmý vztah mezi chybami v řízení a zjištěnou nedostatečností aktiv za zjištěný. Na základě odhadů předložených zmíněným znalcem by finanční škoda vyplývající z neúplného seznamu chyb státu v řízení uvedených v 322. bodě odůvodnění tohoto nařízení činila [...] mil. EUR (169). |
| --- | --- |

(328)

V tomto konkrétním případě bere Komise na vědomí, že znalec společnosti SNCM považuje zřejmý vztah mezi chybami v řízení a zjištěnou nedostatečností aktiv za zjištěný. Na základě odhadů předložených zmíněným znalcem by finanční škoda vyplývající z neúplného seznamu chyb státu v řízení uvedených v 322. bodě odůvodnění tohoto nařízení činila [...] mil. EUR (169).

| (329) | Francouzské orgány [...] (170). |
| --- | --- |

(329)

Francouzské orgány [...] (170).

| (330) | Komise mimoto konstatuje, že francouzské orgány v dopisech ze dne 16. listopadu 2006, 27. dubna 2007 a 28. března 2006 [...] (171). Francouzské orgány [...] (172). Samy francouzské orgány v dopise ze dne 16. listopadu 2005 přiznaly, že „bylo jasné, že akcionářský stát, jehož by soudce označil za skutečný řídící orgán společnosti SNCM, společnosti s ručením omezením, by byl nejspíš odsouzen podle článku L651-2 obchodního zákoníku, aby uhradil celou nedostatečnost aktiv společnosti SNCM“. |
| --- | --- |

(330)

Komise mimoto konstatuje, že francouzské orgány v dopisech ze dne 16. listopadu 2006, 27. dubna 2007 a 28. března 2006 [...] (171). Francouzské orgány [...] (172). Samy francouzské orgány v dopise ze dne 16. listopadu 2005 přiznaly, že „bylo jasné, že akcionářský stát, jehož by soudce označil za skutečný řídící orgán společnosti SNCM, společnosti s ručením omezením, by byl nejspíš odsouzen podle článku L651-2 obchodního zákoníku, aby uhradil celou nedostatečnost aktiv společnosti SNCM“.

| (331) | V okolnostech tohoto konkrétního případu není nutné, aby se Komise vyjadřovala více k posouzení informací uvedených francouzskými orgány s ohledem na závěr, k němuž dospěla ve výše uvedeném oddíle 0. |
| --- | --- |

(331)

V okolnostech tohoto konkrétního případu není nutné, aby se Komise vyjadřovala více k posouzení informací uvedených francouzskými orgány s ohledem na závěr, k němuž dospěla ve výše uvedeném oddíle 0.

b)   Odhad celkových nákladů soudní likvidace společnosti SNCM

| (332) | S ohledem na výše uvedené není při současné stavu věcí úkolem Komise stanovit skutečné ekonomické náklady spojené s odpovědností akcionáře. |
| --- | --- |

(332)

S ohledem na výše uvedené není při současné stavu věcí úkolem Komise stanovit skutečné ekonomické náklady spojené s odpovědností akcionáře.

| (333) | V tomto ohledu Komise uvádí, že za podobných okolností je na základě článku L624-3 obchodního zákoníku skutečný nebo zákonný řídící orgán společnosti v konkurzním řízení odsuzován k uhrazení části nebo celku zjištěné nedostatečnosti aktiv. |
| --- | --- |

(333)

V tomto ohledu Komise uvádí, že za podobných okolností je na základě článku L624-3 obchodního zákoníku skutečný nebo zákonný řídící orgán společnosti v konkurzním řízení odsuzován k uhrazení části nebo celku zjištěné nedostatečnosti aktiv.

| (334) | Komise shledává, že výše uvedený článek ponechává soudcům naprostou svobodu k posouzení, zda je na místě odsoudit vedoucího k zaplacení celého sociálního závazku nebo jen jeho části. Z příslušných judikatur vyplývá, že soudy přihlížejí k chování stíhaných řídících orgánů a upravují rozsudky na základě prokazatelných zjištění. |
| --- | --- |

(334)

Komise shledává, že výše uvedený článek ponechává soudcům naprostou svobodu k posouzení, zda je na místě odsoudit vedoucího k zaplacení celého sociálního závazku nebo jen jeho části. Z příslušných judikatur vyplývá, že soudy přihlížejí k chování stíhaných řídících orgánů a upravují rozsudky na základě prokazatelných zjištění.

| (335) | Jak bylo uvedeno výše, domnívají se francouzské orgány, že francouzský stát by musel uhradit částku pohybující se přibližně mezi [...] a [...] % zjištěné nedostatečnosti aktiv, to znamená [...] mil. EUR až [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(335)

Jak bylo uvedeno výše, domnívají se francouzské orgány, že francouzský stát by musel uhradit částku pohybující se přibližně mezi [...] a [...] % zjištěné nedostatečnosti aktiv, to znamená [...] mil. EUR až [...] mil. EUR.

| (336) | Komise zdůrazňuje, že společnost Les Mines de Salsignes, nepřímá dceřiná společnost společnosti BRGM (veřejná průmyslová a obchodní organizace) (173) se ocitla v podobné situaci jako společnost SNCM. V tomto případě obchodní senát Kasačního soudu odsoudil společnost BRGM a její dceřiné společnosti jako skutečné vedoucí orgány solidárně s ostatními vedoucími společnosti Les Mines de Salsignes k uhrazení celé částky nedostatečnosti aktiv (174). Podíl sociálních závazků, který musely uhradit společnosti Coframines a BRGM, a v konečném důsledku tedy stát, činil 73,6 %. Podle tohoto rozsudku soud zjistil, že správní rada společnosti byla postavena do závislého postavení vůči oběma dotčeným subjektům. |
| --- | --- |

(336)

Komise zdůrazňuje, že společnost Les Mines de Salsignes, nepřímá dceřiná společnost společnosti BRGM (veřejná průmyslová a obchodní organizace) (173) se ocitla v podobné situaci jako společnost SNCM. V tomto případě obchodní senát Kasačního soudu odsoudil společnost BRGM a její dceřiné společnosti jako skutečné vedoucí orgány solidárně s ostatními vedoucími společnosti Les Mines de Salsignes k uhrazení celé částky nedostatečnosti aktiv (174). Podíl sociálních závazků, který musely uhradit společnosti Coframines a BRGM, a v konečném důsledku tedy stát, činil 73,6 %. Podle tohoto rozsudku soud zjistil, že správní rada společnosti byla postavena do závislého postavení vůči oběma dotčeným subjektům.

| (337) | Komise se nicméně domnívá, že francouzské orgány s ohledem na pravidla o státních podporách neprokázaly, v čem jsou výše uvedené chyby státu v řízení, které poškodily podnik, chybami, které by mohl udělat jakýkoliv jiný soukromý akcionář v tržním hospodářství. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že pouze tyto řádně stanovené chyby mohou být zohledněny k určení, zda by soukromý informovaný subjekt s ohledem na možnost odsouzení k uhrazení těchto nákladů a vzhledem k jejich rozsahu (tzn. čistá aktualizovaná hodnota rizika budoucího odsouzení) upřednostnil okamžitě zaplatit zápornou cenu 158 mil. EUR nebo zda by se raději vystavil riziku odsouzení. Nelze totiž brát v potaz, že by chyby soukromého investora mohly být důsledkem nepodnikatelské motivace, ale motivace obecnější povahy (jako např. sociální účely nebo regionální rozvoj). |
| --- | --- |

(337)

Komise se nicméně domnívá, že francouzské orgány s ohledem na pravidla o státních podporách neprokázaly, v čem jsou výše uvedené chyby státu v řízení, které poškodily podnik, chybami, které by mohl udělat jakýkoliv jiný soukromý akcionář v tržním hospodářství. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že pouze tyto řádně stanovené chyby mohou být zohledněny k určení, zda by soukromý informovaný subjekt s ohledem na možnost odsouzení k uhrazení těchto nákladů a vzhledem k jejich rozsahu (tzn. čistá aktualizovaná hodnota rizika budoucího odsouzení) upřednostnil okamžitě zaplatit zápornou cenu 158 mil. EUR nebo zda by se raději vystavil riziku odsouzení. Nelze totiž brát v potaz, že by chyby soukromého investora mohly být důsledkem nepodnikatelské motivace, ale motivace obecnější povahy (jako např. sociální účely nebo regionální rozvoj).

| (338) | Komise nepopírá, že některé vnitrostátní právní předpisy umožňují v některých výjimečných případech, aby se třetí osoby obrátily proti akcionářům společnosti v likvidaci, a to zejména pokud lze tyto akcionáře považovat za skutečné nebo zákonné řídící orgány, které se dopustily chyb v řízení, jež poškodily podnik. Přesto, že takovou možnost francouzské právo zná, se Komise domnívá, že v tomto konkrétním případě nevyvrátily francouzské orgány v dostatečné míře její pochybnosti o argumentech založených na riziku možného odsouzení francouzského státu k vyrovnání pasiv společnosti SNCM v případě její likvidace. S ohledem na závěr, k němuž Komise došla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1, není nutné, pokud jde o tento bod, dojít v tomto rozhodnutí k závěru. |
| --- | --- |

(338)

Komise nepopírá, že některé vnitrostátní právní předpisy umožňují v některých výjimečných případech, aby se třetí osoby obrátily proti akcionářům společnosti v likvidaci, a to zejména pokud lze tyto akcionáře považovat za skutečné nebo zákonné řídící orgány, které se dopustily chyb v řízení, jež poškodily podnik. Přesto, že takovou možnost francouzské právo zná, se Komise domnívá, že v tomto konkrétním případě nevyvrátily francouzské orgány v dostatečné míře její pochybnosti o argumentech založených na riziku možného odsouzení francouzského státu k vyrovnání pasiv společnosti SNCM v případě její likvidace. S ohledem na závěr, k němuž Komise došla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1, není nutné, pokud jde o tento bod, dojít v tomto rozhodnutí k závěru.

| (339) | Kromě nedostatečnosti aktiv by podle francouzských orgánů soudce s ohledem na judikaturu v této oblasti (175) odsoudil francouzský stát k uhrazení doplňkové náhrady za propuštění (tzn. k částce [...] až [...] mil. EUR). Podle francouzských orgánů by se veškeré skutečné náklady, které by jakožto akcionář musela uhradit Francouzská republika, pohybovaly mezi [...] mil. EUR a [...] mil. EUR. |
| --- | --- |

(339)

Kromě nedostatečnosti aktiv by podle francouzských orgánů soudce s ohledem na judikaturu v této oblasti (175) odsoudil francouzský stát k uhrazení doplňkové náhrady za propuštění (tzn. k částce [...] až [...] mil. EUR). Podle francouzských orgánů by se veškeré skutečné náklady, které by jakožto akcionář musela uhradit Francouzská republika, pohybovaly mezi [...] mil. EUR a [...] mil. EUR.

| (340) | Francouzské orgány upřesňují, že v nedávných rozsudcích francouzské soudy odsoudily skutečný nebo zákonný řídící orgán kromě nedostatečnosti aktiv k uhrazení také doplňkové náhrady za propuštění vypočítané na základě sociálního plánu sestaveného podnikem před zahájením likvidace. |
| --- | --- |

(340)

Francouzské orgány upřesňují, že v nedávných rozsudcích francouzské soudy odsoudily skutečný nebo zákonný řídící orgán kromě nedostatečnosti aktiv k uhrazení také doplňkové náhrady za propuštění vypočítané na základě sociálního plánu sestaveného podnikem před zahájením likvidace.

| (341) | Francouzské orgány zejména uvádějí, že ve věci Aspocomp francouzská společnost Aspocomp SAS, z 99 % dceřiná společnost finské společnosti Aspocomp Group Oyj, podepsala dne 18. ledna 2002 podnikovou dohodu stanovující podmínky náhrad v rámci sociální plánu týkajícího se 210 zaměstnanců z celkového počtu 550. Tato dohoda pojednávala rovněž o částkách vyrovnávacích a doplňkových náhrad a o podporách při dobrovolném odchodu. V návaznosti na změnu strategie skupiny se mateřská společnost Aspocomp Group Oyj dne 21. února 2002 rozhodla, že již nebude financovat svoji dceřinou společnost Aspocomp SAS, která tak musela vyhlásit konkurz. Toto rozhodnutí ve skutečnosti dceřiné společnosti zabránilo splnit závazky přijaté v rámci podnikové dohody a vedlo k propuštění všech ostatních zaměstnanců. |
| --- | --- |

(341)

Francouzské orgány zejména uvádějí, že ve věci Aspocomp francouzská společnost Aspocomp SAS, z 99 % dceřiná společnost finské společnosti Aspocomp Group Oyj, podepsala dne 18. ledna 2002 podnikovou dohodu stanovující podmínky náhrad v rámci sociální plánu týkajícího se 210 zaměstnanců z celkového počtu 550. Tato dohoda pojednávala rovněž o částkách vyrovnávacích a doplňkových náhrad a o podporách při dobrovolném odchodu. V návaznosti na změnu strategie skupiny se mateřská společnost Aspocomp Group Oyj dne 21. února 2002 rozhodla, že již nebude financovat svoji dceřinou společnost Aspocomp SAS, která tak musela vyhlásit konkurz. Toto rozhodnutí ve skutečnosti dceřiné společnosti zabránilo splnit závazky přijaté v rámci podnikové dohody a vedlo k propuštění všech ostatních zaměstnanců.

| (342) | V této souvislosti rozsudek Odvolacího soudu v Rouen potvrdil rozhodnutí Conseil des Prud’hommes v Evreux a společnost Aspocomp Group Oyj, která z 99 % kontrolovala řízení své dceřiné společnosti, odsoudil k vyplacení: i) zaměstnancům, na něž se vztahovala podniková dohoda, veškerých vyrovnávacích a doplňkových náhrad stanovených v této jediné podnikové dohodě a dále pak náhrady škody za propuštění bez skutečných a závážných důvodů a ii) zaměstnancům propuštěným v rámci konkurzu společnosti Aspocomp odpovídající náhrady. Soud se domníval, že nesplněním přijatých závazků se mateřská společnost chovala neloajálně a pokáráníhodně. |
| --- | --- |

(342)

V této souvislosti rozsudek Odvolacího soudu v Rouen potvrdil rozhodnutí Conseil des Prud’hommes v Evreux a společnost Aspocomp Group Oyj, která z 99 % kontrolovala řízení své dceřiné společnosti, odsoudil k vyplacení: i) zaměstnancům, na něž se vztahovala podniková dohoda, veškerých vyrovnávacích a doplňkových náhrad stanovených v této jediné podnikové dohodě a dále pak náhrady škody za propuštění bez skutečných a závážných důvodů a ii) zaměstnancům propuštěným v rámci konkurzu společnosti Aspocomp odpovídající náhrady. Soud se domníval, že nesplněním přijatých závazků se mateřská společnost chovala neloajálně a pokáráníhodně.

| (343) | V tomto konkrétním případě Komise shledává, že z dokumentů tohoto případu vyplývá, že vyjednaný sociální plán vytvořený na základě sociálního plánu z roku 2002 a prováděný na jaře v roce 2005 byl dne 25. dubna 2005 akcionářem společnosti SNCM pozastaven bez konzultací s vedením společnosti. Komise mimo jiné konstatuje, že sociální plán byl vypracován ještě před rozhodnutím státu o prodeji společnosti. |
| --- | --- |

(343)

V tomto konkrétním případě Komise shledává, že z dokumentů tohoto případu vyplývá, že vyjednaný sociální plán vytvořený na základě sociálního plánu z roku 2002 a prováděný na jaře v roce 2005 byl dne 25. dubna 2005 akcionářem společnosti SNCM pozastaven bez konzultací s vedením společnosti. Komise mimo jiné konstatuje, že sociální plán byl vypracován ještě před rozhodnutím státu o prodeji společnosti.

| (344) | Komise se domnívá, že pokud by byla na společnost SNCM likvidována, její zaměstnanci by si jistě nenechali ujít příležitost prosadit uplatnění ustanovení zmíněného sociálního plánu před soudem. |
| --- | --- |

(344)

Komise se domnívá, že pokud by byla na společnost SNCM likvidována, její zaměstnanci by si jistě nenechali ujít příležitost prosadit uplatnění ustanovení zmíněného sociálního plánu před soudem.

| (345) | Aby podobný postup v dotčeném případě mohl být relevantní, musela by Komise posoudit, i) zda by soudce odsoudil členský stát za pozastavení zmíněného sociálního plánu bez porady s vedením podniku, ii) částku, kterou by členský stát musel v tomto případě na základě soudního rozhodnutí zaplatit, a iii) míru pravděpodobnosti této možnosti (176). |
| --- | --- |

(345)

Aby podobný postup v dotčeném případě mohl být relevantní, musela by Komise posoudit, i) zda by soudce odsoudil členský stát za pozastavení zmíněného sociálního plánu bez porady s vedením podniku, ii) částku, kterou by členský stát musel v tomto případě na základě soudního rozhodnutí zaplatit, a iii) míru pravděpodobnosti této možnosti (176).

| (346) | Komise poznamenává, že stejným směrem jako judikatura ve věci Aspocomp se ubírá i rozsudek obchodního senátu Kasačního soudu, v němž soud uvádí, že je připraven přijmout žalobu na odpovědnost dominantní společnosti, která svým chybným chováním způsobila zánik dceřiné společnosti, a tím hromadné propouštění (177). |
| --- | --- |

(346)

Komise poznamenává, že stejným směrem jako judikatura ve věci Aspocomp se ubírá i rozsudek obchodního senátu Kasačního soudu, v němž soud uvádí, že je připraven přijmout žalobu na odpovědnost dominantní společnosti, která svým chybným chováním způsobila zánik dceřiné společnosti, a tím hromadné propouštění (177).

| (347) | V tomto ohledu Komise nicméně shledává, že zásada vyplývající z rozsudku Odvolacího soudu v Rouen nebyla do dnešního dne podpořena jinými stejnými rozsudky. Komise se tak domnívá, že francouzské orgány nedostatečně vyvrátily pochybnosti Komise o skutečnosti, že by byl akcionář společnosti SNCM na základě této judikatury s dostatečnou jistotou volán k odpovědnosti a odsouzen k uhrazení doplňkových náhrad za propuštění. S ohledem na závěr, k němuž Komise došla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1, není nutné, pokud jde o tento bod, dojít v tomto rozhodnutí k závěru. |
| --- | --- |

(347)

V tomto ohledu Komise nicméně shledává, že zásada vyplývající z rozsudku Odvolacího soudu v Rouen nebyla do dnešního dne podpořena jinými stejnými rozsudky. Komise se tak domnívá, že francouzské orgány nedostatečně vyvrátily pochybnosti Komise o skutečnosti, že by byl akcionář společnosti SNCM na základě této judikatury s dostatečnou jistotou volán k odpovědnosti a odsouzen k uhrazení doplňkových náhrad za propuštění. S ohledem na závěr, k němuž Komise došla ve výše uvedeném oddíle 10.2.2.1, není nutné, pokud jde o tento bod, dojít v tomto rozhodnutí k závěru.

10.2.2.3   Závěr

| (348) | Komise se domnívá, že na základě výše uvedeného je volba prodeje společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR v souladu s volbou, kterou by učinila soukromá skupina v tržním hospodářství při zohlednění sociálních nákladů, které by si likvidace podniku vyžádala. |
| --- | --- |

(348)

Komise se domnívá, že na základě výše uvedeného je volba prodeje společnosti SNCM za zápornou cenu 158 mil. EUR v souladu s volbou, kterou by učinila soukromá skupina v tržním hospodářství při zohlednění sociálních nákladů, které by si likvidace podniku vyžádala.

| (349) | Komise se ve výše uvedené analýze opírala o předpoklady, které jí připadaly jako rozumné a dostatečně odůvodněné. Tyto odhady vedou k úvaze, že rozdíl mezi scénářem zvoleným francouzskými orgány a alternativní možností by byl přinejmenším [...] mil. EUR, což by mělo plně pokrýt případnou chybu v odhadech přijatých po analýze. |
| --- | --- |

(349)

Komise se ve výše uvedené analýze opírala o předpoklady, které jí připadaly jako rozumné a dostatečně odůvodněné. Tyto odhady vedou k úvaze, že rozdíl mezi scénářem zvoleným francouzskými orgány a alternativní možností by byl přinejmenším [...] mil. EUR, což by mělo plně pokrýt případnou chybu v odhadech přijatých po analýze.

| (350) | Komise se mimoto domnívá, že záporná cena 158 mil. EUR je výsledkem obchodních vyjednávání mezi státem a novými vlastníky na základě otevřeného, transparentního, nediskriminačního a bezpodmínečného výběrového řízení. V tomto ohledu se Komise domnívá, že tato cena, která je v rámci možností co nejméně záporná, je tržní cenou. |
| --- | --- |

(350)

Komise se mimoto domnívá, že záporná cena 158 mil. EUR je výsledkem obchodních vyjednávání mezi státem a novými vlastníky na základě otevřeného, transparentního, nediskriminačního a bezpodmínečného výběrového řízení. V tomto ohledu se Komise domnívá, že tato cena, která je v rámci možností co nejméně záporná, je tržní cenou.

| (351) | Navzdory omezením uvedeným v 284. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí Komise uvádí, že znalec Komise prověřil scénáře ocenění společnosti SNCM na základě metody diskontovaných volných provozních peněžních toků, které pocházejí ze zprávy banky HSBC objednané francouzskými orgány. Znalec Komise se domnívá, že výpočty banky HSBC byly provedeny správně. Na základě výsledků těchto simulací je možné dojít k závěru, že cena zaplacená za společnost SNCM odpovídá hodnotě podniku oceněné na základě metody diskontovaných volných provozních peněžních toků v okamžiku transakce. |
| --- | --- |

(351)

Navzdory omezením uvedeným v 284. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí Komise uvádí, že znalec Komise prověřil scénáře ocenění společnosti SNCM na základě metody diskontovaných volných provozních peněžních toků, které pocházejí ze zprávy banky HSBC objednané francouzskými orgány. Znalec Komise se domnívá, že výpočty banky HSBC byly provedeny správně. Na základě výsledků těchto simulací je možné dojít k závěru, že cena zaplacená za společnost SNCM odpovídá hodnotě podniku oceněné na základě metody diskontovaných volných provozních peněžních toků v okamžiku transakce.

| (352) | Aniž by bylo nutné dojít k závěru na základě informací uvedených v oddílu 10.2.2.1, vyplývá z výše uvedeného oddílu 10.2.2.2, že toto opatření neposkytuje ekonomické výhody ani společnosti SNCM, ani novým soukromým vlastníkům. Proto kapitálový vklad státu ve výši 158 mil. EUR provedený před prodejem podniku soukromým nabyvatelům, tedy záporná prodejní cena ve výši 158 mil. EUR, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(352)

Aniž by bylo nutné dojít k závěru na základě informací uvedených v oddílu 10.2.2.1, vyplývá z výše uvedeného oddílu 10.2.2.2, že toto opatření neposkytuje ekonomické výhody ani společnosti SNCM, ani novým soukromým vlastníkům. Proto kapitálový vklad státu ve výši 158 mil. EUR provedený před prodejem podniku soukromým nabyvatelům, tedy záporná prodejní cena ve výši 158 mil. EUR, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

10.3   Kapitálový vklad společnosti CGMF ve výši 8,75 mil. EUR

10.3.1   Referenční právní rámec

| (353) | Pokud k zásahu dotčených orgánů veřejné moci dochází souběžně s významným zásahem soukromých subjektů za srovnatelných podmínek, je možné ekonomické zvýhodnění (178) rovnou vyloučit. |
| --- | --- |

(353)

Pokud k zásahu dotčených orgánů veřejné moci dochází souběžně s významným zásahem soukromých subjektů za srovnatelných podmínek, je možné ekonomické zvýhodnění (178) rovnou vyloučit.

| (354) | Rozhodovací postup Komise, potvrzený soudcem Společenství, za těchto okolností rovnou vylučuje, že kapitálový vklad státu má povahu podpory, jsou-li dodrženy následující tři podmínky:






  — | soukromý zásah musí pocházet od hospodářských subjektů. Tak tomu není v případě účasti zaměstnanců na kapitálu dotčeného podniku (179), |
| --- | --- | --- |

(354)

Rozhodovací postup Komise, potvrzený soudcem Společenství, za těchto okolností rovnou vylučuje, že kapitálový vklad státu má povahu podpory, jsou-li dodrženy následující tři podmínky:

—

soukromý zásah musí pocházet od hospodářských subjektů. Tak tomu není v případě účasti zaměstnanců na kapitálu dotčeného podniku (179),

| — | soukromý zásah musí být významný. Tak tomu není například u soukromého zásahu, který se týká jen 3,3 % dotčené celkové částky (180), |
| --- | --- |

—

soukromý zásah musí být významný. Tak tomu není například u soukromého zásahu, který se týká jen 3,3 % dotčené celkové částky (180),

| — | soukromý zásah musí proběhnout současně s veřejným zásahem. Soudní dvůr tak potvrdil analýzu Komise, podle níž mohou veřejné vklady představovat státní podporu, pokud soukromé investice do stejného podniku jsou provedeny až po poskytnutí veřejného vkladu (181). Komise občas nicméně souhlasí s tím, že vezme v potaz soukromý zásah, k němuž došlo krátce po veřejném zásahu, a to zejména pokud soukromý investor již v okamžiku veřejného zásahu podepsal prohlášení o úmyslu (182). |
| --- | --- |

—

soukromý zásah musí proběhnout současně s veřejným zásahem. Soudní dvůr tak potvrdil analýzu Komise, podle níž mohou veřejné vklady představovat státní podporu, pokud soukromé investice do stejného podniku jsou provedeny až po poskytnutí veřejného vkladu (181). Komise občas nicméně souhlasí s tím, že vezme v potaz soukromý zásah, k němuž došlo krátce po veřejném zásahu, a to zejména pokud soukromý investor již v okamžiku veřejného zásahu podepsal prohlášení o úmyslu (182).

10.3.2   Uplatňování v tomto konkrétním případě

| (355) | Komise nejprve shledává, že akcie společnosti SNCM jsou prodány hospodářským subjektům, společnostem BCP a VT. Souběžně s ukončením prodejní transakce měl stát vložit do podniku částku 8,75 mil. EUR, aby si zachoval 25 % podíl ve společnosti SNCM, jak se tomu zavázal především zaměstnancům. |
| --- | --- |

(355)

Komise nejprve shledává, že akcie společnosti SNCM jsou prodány hospodářským subjektům, společnostem BCP a VT. Souběžně s ukončením prodejní transakce měl stát vložit do podniku částku 8,75 mil. EUR, aby si zachoval 25 % podíl ve společnosti SNCM, jak se tomu zavázal především zaměstnancům.

| (356) | Vklad francouzského státu ve výši 8,75 mil. EUR je nutné porovnat s vkladem 26,25 mil. EUR nových soukromých vlastníků. Jak je uvedeno výše, vyplývá toto rozdělení ze závazku francouzských orgánů zachovat si 25 % podíl v dotčeném podniku. Soukromý zásah ve výši 75 % celkové částky považuje Komise za významný. Komise na okraj ještě zdůrazňuje, že soukromí partneři mají pevnou finanční strukturu, nabytí společnosti SNCM dokonale zapadá do jejich podnikatelské strategie a podnikatelský plán zmíněných nabyvatelů počítá s návratem k výnosnosti na konci roku 2009. |
| --- | --- |

(356)

Vklad francouzského státu ve výši 8,75 mil. EUR je nutné porovnat s vkladem 26,25 mil. EUR nových soukromých vlastníků. Jak je uvedeno výše, vyplývá toto rozdělení ze závazku francouzských orgánů zachovat si 25 % podíl v dotčeném podniku. Soukromý zásah ve výši 75 % celkové částky považuje Komise za významný. Komise na okraj ještě zdůrazňuje, že soukromí partneři mají pevnou finanční strukturu, nabytí společnosti SNCM dokonale zapadá do jejich podnikatelské strategie a podnikatelský plán zmíněných nabyvatelů počítá s návratem k výnosnosti na konci roku 2009.

| (357) | Pokud jde o souběžnost obou operací kapitálového vkladu, znalec Komise ověřil, zda dotčené vklady byly vyplaceny všemi akcionáři společnosti SNCM, včetně společnosti CGMF. |
| --- | --- |

(357)

Pokud jde o souběžnost obou operací kapitálového vkladu, znalec Komise ověřil, zda dotčené vklady byly vyplaceny všemi akcionáři společnosti SNCM, včetně společnosti CGMF.

| (358) | Ověřil, že správní rada společnosti SNCM dne 31. května 2006 shledala, že všechny výše uvedené transakce proběhly. Zejména dne 31. května 2006 došlo ke společnému a souběžnému navýšení kapitálu všemi akcionáři v hodnotě 35 mil. EUR. Navýšení proběhlo ve dvou souběžných etapách: i) první navýšení kapitálu o [...] akcií bylo zcela upsáno nabyvateli nepeněžitými vklady a v nominální hodnotě ([...] EUR), ii) druhé navýšení kapitálu o [...] akcií (splatných po čtvrtinách) bylo upsáno částečně nabyvateli ([...] akcií, to znamená ve výši 26,25 mil. EUR) a částečně francouzským státem prostřednictvím společnosti CGMF ([...] akcií, to znamená ve výši 8,75 mil. EUR) za stejných podmínek, tedy upsáním nepeněžitým vkladem ve jmenovité hodnotě [...] EUR. |
| --- | --- |

(358)

Ověřil, že správní rada společnosti SNCM dne 31. května 2006 shledala, že všechny výše uvedené transakce proběhly. Zejména dne 31. května 2006 došlo ke společnému a souběžnému navýšení kapitálu všemi akcionáři v hodnotě 35 mil. EUR. Navýšení proběhlo ve dvou souběžných etapách: i) první navýšení kapitálu o [...] akcií bylo zcela upsáno nabyvateli nepeněžitými vklady a v nominální hodnotě ([...] EUR), ii) druhé navýšení kapitálu o [...] akcií (splatných po čtvrtinách) bylo upsáno částečně nabyvateli ([...] akcií, to znamená ve výši 26,25 mil. EUR) a částečně francouzským státem prostřednictvím společnosti CGMF ([...] akcií, to znamená ve výši 8,75 mil. EUR) za stejných podmínek, tedy upsáním nepeněžitým vkladem ve jmenovité hodnotě [...] EUR.

| (359) | Veřejné a soukromé kapitálové vklady jsou tak striktně souběžné. |
| --- | --- |

(359)

Veřejné a soukromé kapitálové vklady jsou tak striktně souběžné.

| (360) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že jsou splněna kritéria stanovená judikaturou pro to, aby bylo možno rovnou vyloučit povahu podpory u dotčeného opatření. Komise se proto domnívá, že kapitálový vklad francouzského státu ve výši 8,75 mil. EUR neposkytuje společnosti SNCM ekonomickou výhodu, protože tento vklad proběhl souběžně se soukromým vkladem kapitálu ve srovnatelných podmínkách ve smyslu judikatury Společenství. |
| --- | --- |

(360)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že jsou splněna kritéria stanovená judikaturou pro to, aby bylo možno rovnou vyloučit povahu podpory u dotčeného opatření. Komise se proto domnívá, že kapitálový vklad francouzského státu ve výši 8,75 mil. EUR neposkytuje společnosti SNCM ekonomickou výhodu, protože tento vklad proběhl souběžně se soukromým vkladem kapitálu ve srovnatelných podmínkách ve smyslu judikatury Společenství.

| (361) | V každém případě se Komise domnívá, že míra výnosnosti vkladu státu ve výši [...] % ročně představuje pro soukromého investora odpovídající výnosnost investovaného kapitálu v dlouhodobém horizontu. |
| --- | --- |

(361)

V každém případě se Komise domnívá, že míra výnosnosti vkladu státu ve výši [...] % ročně představuje pro soukromého investora odpovídající výnosnost investovaného kapitálu v dlouhodobém horizontu.

| (362) | V této souvislosti Komise shledává, že pevný výnos kapitálových investic státu do společnosti SNCM jej zbavuje všech rizik spojených s prováděním podnikatelského plánu, protože není nijak vázán na výkonnost (vyšší nebo nižší) podniku. Udělení pověření veřejnou službou společnosti SNCM neumožňuje státu zvýšit očekávanou výnosnost svého podílu. |
| --- | --- |

(362)

V této souvislosti Komise shledává, že pevný výnos kapitálových investic státu do společnosti SNCM jej zbavuje všech rizik spojených s prováděním podnikatelského plánu, protože není nijak vázán na výkonnost (vyšší nebo nižší) podniku. Udělení pověření veřejnou službou společnosti SNCM neumožňuje státu zvýšit očekávanou výnosnost svého podílu.

| (363) | Znalec Komise dospěl k závěru, že z hlediska rizik se kapitálový vklad francouzského státu spíše podobá dluhopisu s pevnou úrokovou mírou než investici do akcií. Z toho vyplývá, že míru výnosnosti ve výši [...] % je nutné porovnávat s mírou výnosnosti dluhopisů francouzského soukromého sektoru v okamžiku transakce. Podle znalce Komise byla tato míra na konci května 2006 4,15 %. |
| --- | --- |

(363)

Znalec Komise dospěl k závěru, že z hlediska rizik se kapitálový vklad francouzského státu spíše podobá dluhopisu s pevnou úrokovou mírou než investici do akcií. Z toho vyplývá, že míru výnosnosti ve výši [...] % je nutné porovnávat s mírou výnosnosti dluhopisů francouzského soukromého sektoru v okamžiku transakce. Podle znalce Komise byla tato míra na konci května 2006 4,15 %.

| (364) | Komise se domnívá, že zrušující doložka k prodeji společnosti SNCM nezpochybňuje zásadu rovného zacházení s investory. Tato doložka se týká úplného prodeje společnosti SNCM soukromým nabyvatelům, a ne souběžného investování (35 mil. EUR) ze strany soukromých nabyvatelů (26,25 mil. EUR) a státu (8,75 mil. EUR) do privatizované společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(364)

Komise se domnívá, že zrušující doložka k prodeji společnosti SNCM nezpochybňuje zásadu rovného zacházení s investory. Tato doložka se týká úplného prodeje společnosti SNCM soukromým nabyvatelům, a ne souběžného investování (35 mil. EUR) ze strany soukromých nabyvatelů (26,25 mil. EUR) a státu (8,75 mil. EUR) do privatizované společnosti SNCM.

| (365) | S ohledem na výše uvedené Komise shledává, že dotčené opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o EU. |
| --- | --- |

(365)

S ohledem na výše uvedené Komise shledává, že dotčené opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o EU.

10.4   Opatření podpory ve prospěch osoby (38,5 mil. EUR)

10.4.1   Referenční právní rámec

| (366) | Aby bylo možné rozhodnout, zda opatření uděluje podniku hospodářskou výhodu, „je třeba [...] určit, zda přijímající podnik získal hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek neobdržel“ (183), nebo naopak zda se pokouší zbavit se „nákladů, které by za běžné situace musel hradit z vlastních finančních zdrojů, a narušit tak běžné fungování tržních sil.“ (184). |
| --- | --- |

(366)

Aby bylo možné rozhodnout, zda opatření uděluje podniku hospodářskou výhodu, „je třeba [...] určit, zda přijímající podnik získal hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek neobdržel“ (183), nebo naopak zda se pokouší zbavit se „nákladů, které by za běžné situace musel hradit z vlastních finančních zdrojů, a narušit tak běžné fungování tržních sil.“ (184).

| (367) | Podle zavedené judikatury je běžným nákladem náklad, který musí podnik obvykle uhradit v rámci svého běžného řízení a svých běžných činností (185). Soudní dvůr přesněji řečeno uvedl, že snížení sociálních nákladů představuje státní podporu, pokud toto opatření je „určeno k částečnému osvobození podniků určitého specifického průmyslového odvětvi od finančních sociálních zatížení vyplývajících z běžného uplatňování obecného systému sociálního zabezpečení, aniž je tato výjimka odůvodněna povahou nebo ekonomií tohoto systému“ (186). Tímto rozsudkem Soudní dvůr jasně uvádí, že ekonomická výhoda musí být prokázána ve vztahu k obecnému systému sociálního zabezpečení, a uplatňuje tak odůvodnění podobné odůvodnění používaného v daňových záležitostech. |
| --- | --- |

(367)

Podle zavedené judikatury je běžným nákladem náklad, který musí podnik obvykle uhradit v rámci svého běžného řízení a svých běžných činností (185). Soudní dvůr přesněji řečeno uvedl, že snížení sociálních nákladů představuje státní podporu, pokud toto opatření je „určeno k částečnému osvobození podniků určitého specifického průmyslového odvětvi od finančních sociálních zatížení vyplývajících z běžného uplatňování obecného systému sociálního zabezpečení, aniž je tato výjimka odůvodněna povahou nebo ekonomií tohoto systému“ (186). Tímto rozsudkem Soudní dvůr jasně uvádí, že ekonomická výhoda musí být prokázána ve vztahu k obecnému systému sociálního zabezpečení, a uplatňuje tak odůvodnění podobné odůvodnění používaného v daňových záležitostech.

| (368) | Dne 20. září 2001 Soudní dvůr tento přístup potvrdil: „podpora spočívá ve snížení nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků vzhledem k povaze nebo struktuře předmětného režimu nákladů, zatímco zvláštní zatížení je naopak dodatečným nákladem vůči uvedeným obvyklým nákladům“ (187). |
| --- | --- |

(368)

Dne 20. září 2001 Soudní dvůr tento přístup potvrdil: „podpora spočívá ve snížení nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků vzhledem k povaze nebo struktuře předmětného režimu nákladů, zatímco zvláštní zatížení je naopak dodatečným nákladem vůči uvedeným obvyklým nákladům“ (187).

| (369) | Aby bylo tedy možné určit, co představuje výhodu ve smyslu judikatury týkající se pojmu státní podpory, je nezbytné stanovit referenční pravidlo nebo obecně použitelný režim v rámci daného právního režimu, podle něhož se bude tato výhoda posuzovat (188). Soudní dvůr v tomto ohledu již ostatně vynesl rozsudek, že určení referenčního rámce nabývá větší důležitosti v případě daňových opatření, jelikož samotná existence výhody může být zjištěna jedině ve vztahu k takzvanému „obvyklému“ zdanění, tedy k sazbě daně platné v referenční zeměpisné oblasti (189). |
| --- | --- |

(369)

Aby bylo tedy možné určit, co představuje výhodu ve smyslu judikatury týkající se pojmu státní podpory, je nezbytné stanovit referenční pravidlo nebo obecně použitelný režim v rámci daného právního režimu, podle něhož se bude tato výhoda posuzovat (188). Soudní dvůr v tomto ohledu již ostatně vynesl rozsudek, že určení referenčního rámce nabývá větší důležitosti v případě daňových opatření, jelikož samotná existence výhody může být zjištěna jedině ve vztahu k takzvanému „obvyklému“ zdanění, tedy k sazbě daně platné v referenční zeměpisné oblasti (189).

| (370) | Ostatně podle ustálené judikatury „pro účely uplatnění článku 92 Smlouvy je bez významu, že situace předpokládané osoby oprávněné z opatření se zlepšila nebo zhoršila vzhledem k dřívějšímu právnímu stavu, nebo se naopak plynutím času nezměnila [...]. Je třeba pouze vymezit, zda v rámci daného právního režimu může státní opatření zvýhodnit „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“ ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy vůči ostatním podnikům, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným opatřením ve srovnatelné skutkové a právní situaci.“ (190). |
| --- | --- |

(370)

Ostatně podle ustálené judikatury „pro účely uplatnění článku 92 Smlouvy je bez významu, že situace předpokládané osoby oprávněné z opatření se zlepšila nebo zhoršila vzhledem k dřívějšímu právnímu stavu, nebo se naopak plynutím času nezměnila [...]. Je třeba pouze vymezit, zda v rámci daného právního režimu může státní opatření zvýhodnit „určité podniky nebo určitá odvětví výroby“ ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy vůči ostatním podnikům, které se nacházejí s ohledem na cíl sledovaný uvedeným opatřením ve srovnatelné skutkové a právní situaci.“ (190).

10.4.2   Uplatňování v tomto konkrétním případě

| (371) | Z judikatury a z rozhodovacího postupu (191) Komise vyplývá, že aby bylo možné vyloučit povahu podpory dotčeného opatření, Komise musí ověřit, že opatření nesnižuje náklady společnosti SNCM na běžný provoz, tedy náklady vyplývající z běžného uplatňování sociálních právních předpisů použitelných na toto odvětví v rámci vypovězení pracovní smlouvy. |
| --- | --- |

(371)

Z judikatury a z rozhodovacího postupu (191) Komise vyplývá, že aby bylo možné vyloučit povahu podpory dotčeného opatření, Komise musí ověřit, že opatření nesnižuje náklady společnosti SNCM na běžný provoz, tedy náklady vyplývající z běžného uplatňování sociálních právních předpisů použitelných na toto odvětví v rámci vypovězení pracovní smlouvy.

| (372) | V tomto ohledu Komise shledává, že v souladu s memorandem o porozumění podepsaným stranami může k obstavení účtu dojít pouze s cílem financovat náhrady vyplácené jednotlivcům, jejichž pracovní smlouva se společností SNCM byla předtím přerušena. Cílem ani následkem těchto opatření tak není umožnit odchod zaměstnanců, u nichž náklady s nimi spojené by i v případě neexistence těchto opatření mohla hradit společnost SNCM. |
| --- | --- |

(372)

V tomto ohledu Komise shledává, že v souladu s memorandem o porozumění podepsaným stranami může k obstavení účtu dojít pouze s cílem financovat náhrady vyplácené jednotlivcům, jejichž pracovní smlouva se společností SNCM byla předtím přerušena. Cílem ani následkem těchto opatření tak není umožnit odchod zaměstnanců, u nichž náklady s nimi spojené by i v případě neexistence těchto opatření mohla hradit společnost SNCM.

| (373) | Komise rovněž poznamenává, že poskytnutí těchto vyrovnání propuštěným zaměstnancům po prodeji společnosti SNCM odsouhlasil stát jakožto veřejná moc, a ne podnik. |
| --- | --- |

(373)

Komise rovněž poznamenává, že poskytnutí těchto vyrovnání propuštěným zaměstnancům po prodeji společnosti SNCM odsouhlasil stát jakožto veřejná moc, a ne podnik.

| (374) | Komise mimo jiné poznamenává, že tato doplňková sociální opatření přesahují náhrady stanovená právními předpisy upravujícími sociální otázky a použitelnými kolektivními smlouvami. Náklady vyplývající z uplatňování kolektivních smluv hradí tedy celé společnost SNCM. |
| --- | --- |

(374)

Komise mimo jiné poznamenává, že tato doplňková sociální opatření přesahují náhrady stanovená právními předpisy upravujícími sociální otázky a použitelnými kolektivními smlouvami. Náklady vyplývající z uplatňování kolektivních smluv hradí tedy celé společnost SNCM.

| (375) | Komise shledává, že tato doplňková sociální opatření budou prováděna v případě, když noví vlastníci po prodeji společnosti SNCM budou provádět plán na snížení počtu zaměstnanců. Jinými slovy, tato vyrovnání neodpovídají plánům na snížení počtu zaměstnanců předpokládaných v souvislosti s plánem restrukturalizace z roku 2002. |
| --- | --- |

(375)

Komise shledává, že tato doplňková sociální opatření budou prováděna v případě, když noví vlastníci po prodeji společnosti SNCM budou provádět plán na snížení počtu zaměstnanců. Jinými slovy, tato vyrovnání neodpovídají plánům na snížení počtu zaměstnanců předpokládaných v souvislosti s plánem restrukturalizace z roku 2002.

| (376) | Komise se proto domnívá, že náklady na doplňkové sociální náhrady se neshodují s náklady sociálních plánů před prodejem, které hradil stát, ale ani se sociálními náklady vyhodnocenými výše v rámci soudní likvidace společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(376)

Komise se proto domnívá, že náklady na doplňkové sociální náhrady se neshodují s náklady sociálních plánů před prodejem, které hradil stát, ale ani se sociálními náklady vyhodnocenými výše v rámci soudní likvidace společnosti SNCM.

| (377) | Z toho vyplývá, že doplňková sociální opatření nepředstavují náklady vyplývající z běžného uplatňování sociálních právních předpisů použitelných v rámci zrušení pracovní smlouvy. |
| --- | --- |

(377)

Z toho vyplývá, že doplňková sociální opatření nepředstavují náklady vyplývající z běžného uplatňování sociálních právních předpisů použitelných v rámci zrušení pracovní smlouvy.

| (378) | Dále Komise shledává, že i kdyby se ke kapitálovému vkladu státu ve výši 142,5 mil. EUR připočetla částka 38,5 mil. EUR, tak by upravená záporná prodejní cena 196,50 mil. EUR byla stále výrazněji nižší než náklady na soudní likvidaci společnosti SNCM (viz bod 3 tohoto rozhodnutí). |
| --- | --- |

(378)

Dále Komise shledává, že i kdyby se ke kapitálovému vkladu státu ve výši 142,5 mil. EUR připočetla částka 38,5 mil. EUR, tak by upravená záporná prodejní cena 196,50 mil. EUR byla stále výrazněji nižší než náklady na soudní likvidaci společnosti SNCM (viz bod 3 tohoto rozhodnutí).

| (379) | S ohledem na výše uvedené a v souladu s rozhodovacím postupem (192) se Komise domnívá, že provedení doplňkových sociálních opatření ve prospěch propuštěných osob z veřejných prostředků, aniž by tato opatření snížila běžné náklady zaměstnavatele, spadá do sociální politiky členských států a nepředstavuje přímou podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Komise se domnívá, že nejde ani o nepřímou podporu, jelikož toto opatření je poskytnuto zaměstnancům pouze v případě propuštění. |
| --- | --- |

(379)

S ohledem na výše uvedené a v souladu s rozhodovacím postupem (192) se Komise domnívá, že provedení doplňkových sociálních opatření ve prospěch propuštěných osob z veřejných prostředků, aniž by tato opatření snížila běžné náklady zaměstnavatele, spadá do sociální politiky členských států a nepředstavuje přímou podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Komise se domnívá, že nejde ani o nepřímou podporu, jelikož toto opatření je poskytnuto zaměstnancům pouze v případě propuštění.

10.5   Zůstatek 22,52 mil. EUR oznámený jakožto podpora na restrukturalizaci

| (380) | Na základě výše uvedeného a v souladu s 258. bodem odůvodnění tohoto rozhodnutí částka dotací k posouzení jako státní podpora mimo vyrovnání za poskytování veřejných služeb činí 22,52 mil. EUR (193) a představuje část kapitálových příspěvků oznámených francouzskými orgány v roce 2002. |
| --- | --- |

(380)

Na základě výše uvedeného a v souladu s 258. bodem odůvodnění tohoto rozhodnutí částka dotací k posouzení jako státní podpora mimo vyrovnání za poskytování veřejných služeb činí 22,52 mil. EUR (193) a představuje část kapitálových příspěvků oznámených francouzskými orgány v roce 2002.

| (381) | Komise se domnívá, že tato částka uděluje společnosti SNCM selektivní hospodářskou výhodu, a proto tato dotace představuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(381)

Komise se domnívá, že tato částka uděluje společnosti SNCM selektivní hospodářskou výhodu, a proto tato dotace představuje státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

10.5.1   Slučitelnost opatření podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci

| (382) | Dotčené opatření oznámily francouzské orgány v roce 2002 podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 (194). |
| --- | --- |

(382)

Dotčené opatření oznámily francouzské orgány v roce 2002 podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci z roku 1999 (194).

| (383) | Pokyny Společenství pro státní podpory v námořní dopravě (195) v případě hodnocení podpor na restrukturalizaci námořních společností odkazují na výše uvedené pokyny. Podle bodu 19 těchto pokynů „je jediným základem, pomocí něhož lze považovat podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích za slučitelnou, ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c)“. |
| --- | --- |

(383)

Pokyny Společenství pro státní podpory v námořní dopravě (195) v případě hodnocení podpor na restrukturalizaci námořních společností odkazují na výše uvedené pokyny. Podle bodu 19 těchto pokynů „je jediným základem, pomocí něhož lze považovat podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích za slučitelnou, ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c)“.

| (384) | Pokud jde o slučitelnost státní podpory na restrukturalizaci s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, vyplývá z judikatury, že rozhodnutí Komise musí uvést důvody, proč se Komise domnívá, že podpory jsou odůvodněné s ohledem na podmínky stanovené pokyny, a to jsou zejména existence plánu restrukturalizace, uspokojivé prokázání dlouhodobé životaschopnosti a přiměřenost podpory v poměru k příspěvku příjemce. |
| --- | --- |

(384)

Pokud jde o slučitelnost státní podpory na restrukturalizaci s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, vyplývá z judikatury, že rozhodnutí Komise musí uvést důvody, proč se Komise domnívá, že podpory jsou odůvodněné s ohledem na podmínky stanovené pokyny, a to jsou zejména existence plánu restrukturalizace, uspokojivé prokázání dlouhodobé životaschopnosti a přiměřenost podpory v poměru k příspěvku příjemce.

| (385) | Podnik může být způsobilý pro udělení podpory na restrukturalizaci, pouze pokud ho lze označit za podnik v obtížích ve smyslu hlavních pokynů z roku 1999 (196). |
| --- | --- |

(385)

Podnik může být způsobilý pro udělení podpory na restrukturalizaci, pouze pokud ho lze označit za podnik v obtížích ve smyslu hlavních pokynů z roku 1999 (196).

| (386) | V tomto konkrétním případě Komise připomíná, že shledala dodržení tohoto kritéria jak v rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2002 o podpoře na záchranu společnosti SNCM (197), tak v rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ohledně plánu navýšení kapitálu na základě roční účetní závěrky společnosti SNCM za rok 2001. |
| --- | --- |

(386)

V tomto konkrétním případě Komise připomíná, že shledala dodržení tohoto kritéria jak v rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2002 o podpoře na záchranu společnosti SNCM (197), tak v rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ohledně plánu navýšení kapitálu na základě roční účetní závěrky společnosti SNCM za rok 2001.

| (387) | Pro účely tohoto rozhodnutí Komise ověřila na základě účetní uzávěrky podniku pro rok 2002, zda společnost SNCM tuto podmínku splňuje. Vlastní kapitál kromě předepsaných rezerv (198) zůstává i v roce 2002 záporný ve výši – 26,5 mil. EUR po schodku – 30,7 mil. EUR v roce 2001. Tato čísla představují více jak poloviční snížení základního kapitálu, přičemž více než čtvrtina připadá na období 12 měsíců po oznámení. Tím byla ověřena dostatečná a ne nutná podmínka obsažená v bodě 5 písm. a) pokynů. |
| --- | --- |

(387)

Pro účely tohoto rozhodnutí Komise ověřila na základě účetní uzávěrky podniku pro rok 2002, zda společnost SNCM tuto podmínku splňuje. Vlastní kapitál kromě předepsaných rezerv (198) zůstává i v roce 2002 záporný ve výši – 26,5 mil. EUR po schodku – 30,7 mil. EUR v roce 2001. Tato čísla představují více jak poloviční snížení základního kapitálu, přičemž více než čtvrtina připadá na období 12 měsíců po oznámení. Tím byla ověřena dostatečná a ne nutná podmínka obsažená v bodě 5 písm. a) pokynů.

| (388) | Kromě vývoje základního kapitálu Komise shledává, že:






  — | v období mezi lety 2001 a 2002 se běžný hospodářský výsledek před zdaněním snížil z hodnoty – 5,1 mil. EUR v roce 2001 na hodnotu – 5,8 mil. EUR v roce 2002 a čisté ztráty v roce 2002 mohly být zmírněny jen díky prodeji některých plavidel, |
| --- | --- | --- |

(388)

Kromě vývoje základního kapitálu Komise shledává, že:

—

v období mezi lety 2001 a 2002 se běžný hospodářský výsledek před zdaněním snížil z hodnoty – 5,1 mil. EUR v roce 2001 na hodnotu – 5,8 mil. EUR v roce 2002 a čisté ztráty v roce 2002 mohly být zmírněny jen díky prodeji některých plavidel,

| — | kapacita samofinancování společnosti SNCM, která byla 39,2 mil. EUR na konci roku 2001, se na konci roku 2002 snížila na 35,7 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

kapacita samofinancování společnosti SNCM, která byla 39,2 mil. EUR na konci roku 2001, se na konci roku 2002 snížila na 35,7 mil. EUR,

| — | čisté finanční závazky kromě leasingu se v období 2000 až 2002 zvýšily ze 135,8 mil. EUR na 144,8 mil. EUR, |
| --- | --- |

—

čisté finanční závazky kromě leasingu se v období 2000 až 2002 zvýšily ze 135,8 mil. EUR na 144,8 mil. EUR,

| — | finanční náklady (úroky a podobné náklady) se zvýšily ze 7,0 mil. EUR v roce 2000 na 9,503 mil. EUR v roce 2002. |
| --- | --- |

—

finanční náklady (úroky a podobné náklady) se zvýšily ze 7,0 mil. EUR v roce 2000 na 9,503 mil. EUR v roce 2002.

| (389) | Francouzské orgány ostatně Komisi potvrdily, že banky odmítají společnosti SNCM půjčit peníze kvůli jejímu zadlužení, a to přesto, že jim společnost SNCM nabídla jako záruku svá poslední plavidla nezatížená hypotékou nebo podobnými břemeny. |
| --- | --- |

(389)

Francouzské orgány ostatně Komisi potvrdily, že banky odmítají společnosti SNCM půjčit peníze kvůli jejímu zadlužení, a to přesto, že jim společnost SNCM nabídla jako záruku svá poslední plavidla nezatížená hypotékou nebo podobnými břemeny.

| (390) | Smlouva o pověření veřejnou službou na této analýze nic nemění. Přestože tato smlouva má ve spojení s úspěšně provedeným plánem restrukturalizace společnosti SNCM umožnit dosáhnout v dlouhodobém výhledu kladných provozních výsledků, zůstává skutečností, že akutní nedostatek vlastního kapitálu, rostoucí zadlužení a náklady na prováděcí opatření restrukturalizačního plánu ji za určitou dobu přivedou do stavu platební neschopnosti. |
| --- | --- |

(390)

Smlouva o pověření veřejnou službou na této analýze nic nemění. Přestože tato smlouva má ve spojení s úspěšně provedeným plánem restrukturalizace společnosti SNCM umožnit dosáhnout v dlouhodobém výhledu kladných provozních výsledků, zůstává skutečností, že akutní nedostatek vlastního kapitálu, rostoucí zadlužení a náklady na prováděcí opatření restrukturalizačního plánu ji za určitou dobu přivedou do stavu platební neschopnosti.

| (391) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že společnost SNCM splňuje jak podmínku uvedenou v bodě 5 písm. a) pokynů z roku 1999, tak podmínku bodu 6. Shledává proto, že společnost SNCM byla v roce 2002 společností v obtížích ve smyslu výše uvedených pokynů. |
| --- | --- |

(391)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že společnost SNCM splňuje jak podmínku uvedenou v bodě 5 písm. a) pokynů z roku 1999, tak podmínku bodu 6. Shledává proto, že společnost SNCM byla v roce 2002 společností v obtížích ve smyslu výše uvedených pokynů.

| (392) | V souladu s pokyny z roku 1999 je poskytnutí podpory podmíněné prováděním plánu restrukturalizace předtím schváleného Komisí. Jak bylo uvedeno v bodě 79 rozhodnutí o rozšíření formálního vyšetřovacího řízení z roku 2006 a vzhledem k tomu, že Komise shledala, že opatření prováděná po oznámení z roku 2002 nepředstavují státní podporou, se Komise domnívá, že slučitelnost kapitálového vkladu ve výši 22,52 mil. EUR s pokyny z roku 1999 musí být prověřena na základě plánu restrukturalizace z roku 2002. „Je třeba se přenést do kontextu doby, kdy bylo rozhodnuto o opatřeních finanční podpory [...], a vyvarovat se veškerého hodnocení podle pozdější situace“ (199). |
| --- | --- |

(392)

V souladu s pokyny z roku 1999 je poskytnutí podpory podmíněné prováděním plánu restrukturalizace předtím schváleného Komisí. Jak bylo uvedeno v bodě 79 rozhodnutí o rozšíření formálního vyšetřovacího řízení z roku 2006 a vzhledem k tomu, že Komise shledala, že opatření prováděná po oznámení z roku 2002 nepředstavují státní podporou, se Komise domnívá, že slučitelnost kapitálového vkladu ve výši 22,52 mil. EUR s pokyny z roku 1999 musí být prověřena na základě plánu restrukturalizace z roku 2002. „Je třeba se přenést do kontextu doby, kdy bylo rozhodnuto o opatřeních finanční podpory [...], a vyvarovat se veškerého hodnocení podle pozdější situace“ (199).

| (393) | Na základě informací poskytnutých francouzskými orgány Komise shledává, že bez ohledu na skutečnost, že plán restrukturalizace z roku 2002 předpokládal díky krokům rozvrženým hlavně na období 2002 až 2003 návrat k výnosnosti již od roku 2003, dosáhla společnost SNCM „dostatečné“ úrovně kapitálu až okolo let 2005–2006. Komise proto stanoví konec období restrukturalizaci na 31. prosinec 2006. |
| --- | --- |

(393)

Na základě informací poskytnutých francouzskými orgány Komise shledává, že bez ohledu na skutečnost, že plán restrukturalizace z roku 2002 předpokládal díky krokům rozvrženým hlavně na období 2002 až 2003 návrat k výnosnosti již od roku 2003, dosáhla společnost SNCM „dostatečné“ úrovně kapitálu až okolo let 2005–2006. Komise proto stanoví konec období restrukturalizaci na 31. prosinec 2006.

| (394) | S návratem k výnosnosti dopravního spojení mezi Marseille a Korsikou se počítá v blízké budoucnosti a spojení se zeměmi Maghrebu ziskovou činnost již představuje. Nejisté zůstává pouze spojení z Nice, ovšem jeho význam se snižuje a urychlený odpis Liamone v roce 2001 usnadní návrat ke kladným výsledkům na této trase. Komise přijímá argument, podle nějž je i omezená přítomnost společnosti na spojení z Nice nadále důležitá pro zajištění postavení společnosti na celém trhu. Přesun činnosti směrem k zemím Maghrebu přispěje ke snížení závislosti společnosti na zavedených spojích a měl by také přispět k návratu k životaschopnosti s ohledem na [...]. |
| --- | --- |

(394)

S návratem k výnosnosti dopravního spojení mezi Marseille a Korsikou se počítá v blízké budoucnosti a spojení se zeměmi Maghrebu ziskovou činnost již představuje. Nejisté zůstává pouze spojení z Nice, ovšem jeho význam se snižuje a urychlený odpis Liamone v roce 2001 usnadní návrat ke kladným výsledkům na této trase. Komise přijímá argument, podle nějž je i omezená přítomnost společnosti na spojení z Nice nadále důležitá pro zajištění postavení společnosti na celém trhu. Přesun činnosti směrem k zemím Maghrebu přispěje ke snížení závislosti společnosti na zavedených spojích a měl by také přispět k návratu k životaschopnosti s ohledem na [...].

| (395) | Pokud jde o dlouhodobou životaschopnost, to znamená o období po skončení platnosti nynější smlouvy o pověření veřejnou službou, se Komise domnívá, že provádění plánu má podniku umožnit účinně čelit konkurenci při obnovování smluv. Komise poznamenává, že i v případě částečné ztráty jednoho lodního spoje, tedy jednoho trajektového plavidla, by tato smlouva měla společnosti umožnit zachování kladných výsledků. Pokud by ztráta této smlouvy měla způsobit pokles o 40 % a více příjmů společnosti na jejím historickém trhu, jak předpokládá jiný scénář, Komise se domnívá, že bychom se tím dostali do situace, kterou by jen málo plánů restrukturalizace bylo schopno zvládnout, a to ať už s veřejnou podporou nebo bez ní. V současném stadiu je proto předčasné o tom uvažovat. |
| --- | --- |

(395)

Pokud jde o dlouhodobou životaschopnost, to znamená o období po skončení platnosti nynější smlouvy o pověření veřejnou službou, se Komise domnívá, že provádění plánu má podniku umožnit účinně čelit konkurenci při obnovování smluv. Komise poznamenává, že i v případě částečné ztráty jednoho lodního spoje, tedy jednoho trajektového plavidla, by tato smlouva měla společnosti umožnit zachování kladných výsledků. Pokud by ztráta této smlouvy měla způsobit pokles o 40 % a více příjmů společnosti na jejím historickém trhu, jak předpokládá jiný scénář, Komise se domnívá, že bychom se tím dostali do situace, kterou by jen málo plánů restrukturalizace bylo schopno zvládnout, a to ať už s veřejnou podporou nebo bez ní. V současném stadiu je proto předčasné o tom uvažovat.

| (396) | Pokud jde o „reálné předpoklady budoucích provozních podmínek“, Komise považuje studii trhu za spolehlivou a domnívá se, že je dobrým základem pro vytváření scénářů dalšího vývoje společnosti. |
| --- | --- |

(396)

Pokud jde o „reálné předpoklady budoucích provozních podmínek“, Komise považuje studii trhu za spolehlivou a domnívá se, že je dobrým základem pro vytváření scénářů dalšího vývoje společnosti.

| (397) | Komise shledává, že pro zajištění návratu k životaschopnosti podniku plán restrukturalizace předpokládá, že východisko zlepšení životaschopnosti spočívá hlavně ve vnitřních opatření, jako jsou lepší kontrola výrobních nákladů a lepší produktivita. Pokud plán restrukturalizace z roku 2002 vidí možnost vylepšení finanční situace společnosti SNCM v přesunu činnosti na spoje se zeměmi Maghrebu vzhledem k růstovému potenciálu tohoto trhu, počítá také s ukončením některých činností, jako například své dceřiné společnosti Corsica Maritima. |
| --- | --- |

(397)

Komise shledává, že pro zajištění návratu k životaschopnosti podniku plán restrukturalizace předpokládá, že východisko zlepšení životaschopnosti spočívá hlavně ve vnitřních opatření, jako jsou lepší kontrola výrobních nákladů a lepší produktivita. Pokud plán restrukturalizace z roku 2002 vidí možnost vylepšení finanční situace společnosti SNCM v přesunu činnosti na spoje se zeměmi Maghrebu vzhledem k růstovému potenciálu tohoto trhu, počítá také s ukončením některých činností, jako například své dceřiné společnosti Corsica Maritima.

| (398) | Komise soudí, že dopady opatření oznámeného plánu a jeho úspěch nezávisejí na vývoji trhu s výjimkou posílení spojů se zeměmi Maghrebu, kde jde hlavně o návrat do postavení, které zde společnost SNCM zaujímala až do poloviny devadesátých let. |
| --- | --- |

(398)

Komise soudí, že dopady opatření oznámeného plánu a jeho úspěch nezávisejí na vývoji trhu s výjimkou posílení spojů se zeměmi Maghrebu, kde jde hlavně o návrat do postavení, které zde společnost SNCM zaujímala až do poloviny devadesátých let.

| (399) | Komise zaznamenává, že plán restrukturalizace zohledňuje situaci a předpokládaný vývoj nabídky a poptávky na trhu s dotčenými výrobky a pracuje se scénáři založenými na optimistických, pesimistických a středních předpokladech a na specifických silných a slabých stránkách společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(399)

Komise zaznamenává, že plán restrukturalizace zohledňuje situaci a předpokládaný vývoj nabídky a poptávky na trhu s dotčenými výrobky a pracuje se scénáři založenými na optimistických, pesimistických a středních předpokladech a na specifických silných a slabých stránkách společnosti SNCM.

| (400) | Komise se domnívá, že plán restrukturalizace navrhuje takovou proměnu společnosti SNCM, aby mohla po skončení restrukturalizace čelit všem svým nákladům, včetně amortizace a finančních závazků. |
| --- | --- |

(400)

Komise se domnívá, že plán restrukturalizace navrhuje takovou proměnu společnosti SNCM, aby mohla po skončení restrukturalizace čelit všem svým nákladům, včetně amortizace a finančních závazků.

| (401) | S ohledem na výše uvedené Komise shledává, že na základě informací dostupných v době, kdy opatření o finanční pomoci byla přijata, je kritérium životaschopnosti podniku splněno. |
| --- | --- |

(401)

S ohledem na výše uvedené Komise shledává, že na základě informací dostupných v době, kdy opatření o finanční pomoci byla přijata, je kritérium životaschopnosti podniku splněno.

| (402) | Podle bodu 35 uvedených pokynů musí být přijata opatření, která nepříznivé důsledky podpory pro konkurenci v největší možné míře zmírní. V opačném případě by podpora musela být považována za odporující obecnému zájmu, a tedy neslučitelnou se společným trhem. |
| --- | --- |

(402)

Podle bodu 35 uvedených pokynů musí být přijata opatření, která nepříznivé důsledky podpory pro konkurenci v největší možné míře zmírní. V opačném případě by podpora musela být považována za odporující obecnému zájmu, a tedy neslučitelnou se společným trhem.

| (403) | V tomto konkrétním případě se musí touto podmínkou stát omezení přítomnosti podniku na jeho dřívějším trhu, tedy v zajištění dopravní obslužnosti Korsiky, který je zároveň trhem, kde čelí konkurenci společností sídlících ve Společenství, což není případ dopravní obslužnosti zemí Maghrebu. |
| --- | --- |

(403)

V tomto konkrétním případě se musí touto podmínkou stát omezení přítomnosti podniku na jeho dřívějším trhu, tedy v zajištění dopravní obslužnosti Korsiky, který je zároveň trhem, kde čelí konkurenci společností sídlících ve Společenství, což není případ dopravní obslužnosti zemí Maghrebu.

| (404) | Komise se domnívá, že trh námořní dopravy na Korsiku není vzhledem k silné sezónnosti a výraznému růstu provozu přesycen. Komise také poznamenává, že průměrná obsazenost lodí hlavního konkurenta společnosti SNCM je menší než u veřejné společnosti. Vzhledem k tomu, že trh není přesycen ve smyslu hlavních pokynů, není nutné přistoupit k jeho ozdravění. Prodej lodí – spíše než jejich ničení – představuje ve smyslu hlavních pokynů přijatelné snížení kapacity. |
| --- | --- |

(404)

Komise se domnívá, že trh námořní dopravy na Korsiku není vzhledem k silné sezónnosti a výraznému růstu provozu přesycen. Komise také poznamenává, že průměrná obsazenost lodí hlavního konkurenta společnosti SNCM je menší než u veřejné společnosti. Vzhledem k tomu, že trh není přesycen ve smyslu hlavních pokynů, není nutné přistoupit k jeho ozdravění. Prodej lodí – spíše než jejich ničení – představuje ve smyslu hlavních pokynů přijatelné snížení kapacity.

| (405) | Nucené omezení nebo snížení přítomnosti na dotčeném trhu nebo trzích, na nichž podnik provozuje svou činnost, představuje pro konkurenty protiplnění, jehož rozsah musí být úměrný důsledkům narušení trhu, které vyvolá nebo může vyvolat podpora na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(405)

Nucené omezení nebo snížení přítomnosti na dotčeném trhu nebo trzích, na nichž podnik provozuje svou činnost, představuje pro konkurenty protiplnění, jehož rozsah musí být úměrný důsledkům narušení trhu, které vyvolá nebo může vyvolat podpora na restrukturalizaci.

| (406) | Plán restrukturalizace významným způsobem připívá ke snížení přítomnosti podniku na trhu v přímý prospěch jeho konkurentů prováděním následujících kroků:






  — | uzavřením dceřiné společnosti Corsica Marittima (82 000 cestujících v roce 2000), která zajišťovala spojení Itálie s Korsikou, a tedy odchodem skupiny SNCM z trhu dopravní obslužnosti mezi Itálií a Korsikou, |
| --- | --- | --- |

(406)

Plán restrukturalizace významným způsobem připívá ke snížení přítomnosti podniku na trhu v přímý prospěch jeho konkurentů prováděním následujících kroků:

—

uzavřením dceřiné společnosti Corsica Marittima (82 000 cestujících v roce 2000), která zajišťovala spojení Itálie s Korsikou, a tedy odchodem skupiny SNCM z trhu dopravní obslužnosti mezi Itálií a Korsikou,

| — | téměř úplným odchodem společnosti SNCM ze spoje mezi Toulonem a Korsikou, tedy z trhu, který v roce 2002 představoval ne méně než 460 000 cestujících, |
| --- | --- |

—

téměř úplným odchodem společnosti SNCM ze spoje mezi Toulonem a Korsikou, tedy z trhu, který v roce 2002 představoval ne méně než 460 000 cestujících,

| — | omezením nabídky celkového počtu míst a rotací zajišťovaných od roku 2003 společností SNCM, a to především na spoji mezi Nice a Korsikou, |
| --- | --- |

—

omezením nabídky celkového počtu míst a rotací zajišťovaných od roku 2003 společností SNCM, a to především na spoji mezi Nice a Korsikou,

| — | prodejem čtyř lodí. |
| --- | --- |

—

prodejem čtyř lodí.

| (407) | V celé oblasti Janovského zálivu a města Toulon snižuje společnost SNCM v porovnání s rokem 2001 svou nabídku v přímý prospěch konkurentů o více než milion míst, tedy o polovinu, přestože jde o spoje s největším růstem. |
| --- | --- |

(407)

V celé oblasti Janovského zálivu a města Toulon snižuje společnost SNCM v porovnání s rokem 2001 svou nabídku v přímý prospěch konkurentů o více než milion míst, tedy o polovinu, přestože jde o spoje s největším růstem.

| (408) | Ačkoliv jde o opatření velkého rozsahu, byla doplněna uložením povinnosti společnosti SNCM nepodnikat během restrukturalizace nové investice, s výjimkou nákladů spojených s přesunem činnosti na spojení se zeměmi Maghrebu zahrnutými do plánu restrukturalizace. |
| --- | --- |

(408)

Ačkoliv jde o opatření velkého rozsahu, byla doplněna uložením povinnosti společnosti SNCM nepodnikat během restrukturalizace nové investice, s výjimkou nákladů spojených s přesunem činnosti na spojení se zeměmi Maghrebu zahrnutými do plánu restrukturalizace.

| (409) | S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že kritérium zabránění narušení hospodářské soutěže je splněno. |
| --- | --- |

(409)

S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že kritérium zabránění narušení hospodářské soutěže je splněno.

| (410) | Výše podpory musí být omezena na přísné minimum nutné k restrukturalizaci s přihlédnutím k dostupným finančním zdrojům společnosti, jejích akcionářů nebo obchodní skupiny, k níž náleží, aniž by se zatížila dluhem pravděpodobnost jejího návratu k životaschopnosti. |
| --- | --- |

(410)

Výše podpory musí být omezena na přísné minimum nutné k restrukturalizaci s přihlédnutím k dostupným finančním zdrojům společnosti, jejích akcionářů nebo obchodní skupiny, k níž náleží, aniž by se zatížila dluhem pravděpodobnost jejího návratu k životaschopnosti.

| (411) | Ve svém rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 vyjádřila Komise pochybnosti o metodě výpočtu, kterou použily francouzské orgány pro určení výše podpory. Přestože Francie poskytla doplňková vysvětlení, Komise provedla své vlastní vyhodnocení. |
| --- | --- |

(411)

Ve svém rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 vyjádřila Komise pochybnosti o metodě výpočtu, kterou použily francouzské orgány pro určení výše podpory. Přestože Francie poskytla doplňková vysvětlení, Komise provedla své vlastní vyhodnocení.

| (412) | Pokud jde o přístup zvolený francouzskými orgány, konkrétně přístup založený na poměru vlastního kapitálu k zadlužení, Komise se domnívá, že:






  — | seznam pěti podniků předložený francouzskými orgány není dostatečně reprezentativní pro odvětví námořní kabotáže, |
| --- | --- | --- |

(412)

Pokud jde o přístup zvolený francouzskými orgány, konkrétně přístup založený na poměru vlastního kapitálu k zadlužení, Komise se domnívá, že:

—

seznam pěti podniků předložený francouzskými orgány není dostatečně reprezentativní pro odvětví námořní kabotáže,

| — | míra 79 % pro poměr vlastního kapitálu k finančnímu zadlužení, ke které se dospělo na základě seznamu podniků, není v žádném případě věrohodným ukazatelem dobrého zdraví podniku, |
| --- | --- |

—

míra 79 % pro poměr vlastního kapitálu k finančnímu zadlužení, ke které se dospělo na základě seznamu podniků, není v žádném případě věrohodným ukazatelem dobrého zdraví podniku,

| — | francouzské orgány nevysvětlily, co přímo pokrývá částka finančních dluhů uvedených pěti společností, a nemohly tedy zaručit, že tyto údaje odpovídají složení zadlužení společnosti SNCM, jak je uvedené v plánu restrukturalizace, |
| --- | --- |

—

francouzské orgány nevysvětlily, co přímo pokrývá částka finančních dluhů uvedených pěti společností, a nemohly tedy zaručit, že tyto údaje odpovídají složení zadlužení společnosti SNCM, jak je uvedené v plánu restrukturalizace,

| — | francouzské orgány neprokázaly, že míra 79 % vyplývající z dotčeného seznamu podniků pro poměr vlastního kapitálu k finančnímu zadlužení je skutečně ve finanční části plánu restrukturalizace pro období 2002–2007 dodržena. |
| --- | --- |

—

francouzské orgány neprokázaly, že míra 79 % vyplývající z dotčeného seznamu podniků pro poměr vlastního kapitálu k finančnímu zadlužení je skutečně ve finanční části plánu restrukturalizace pro období 2002–2007 dodržena.

| (413) | U ostatních přístupů, které Komisi navrhla Francie k prokázání, že kapitálový vklad je omezen na minimum, kritizuje Komise jejich průkaznost (200). |
| --- | --- |

(413)

U ostatních přístupů, které Komisi navrhla Francie k prokázání, že kapitálový vklad je omezen na minimum, kritizuje Komise jejich průkaznost (200).

| (414) | Komise se domnívá, že prvním účelem kapitálového vkladu nemá být zvýšení vlastního kapitálu podniku (pouhá finanční restrukturalizace), ale podpora podniku při přechodu z monopolní situace v režimu upraveném smlouvou z roku 1976 k situaci konkurenční. Komise proto zaujímá zdrženlivý postoj vůči nastavení podpory pomocí metody zvolené francouzskými orgány kvůli potížím s určením vhodné úrovně vlastního kapitálu společnosti SNCM. Komise poznamenává, že pokud do seznamu vytvořeného francouzskými orgány přidá či odebere některý z podniků, může se průměrný poměr vlastního kapitálu k zadlužení výrazným způsobem měnit. |
| --- | --- |

(414)

Komise se domnívá, že prvním účelem kapitálového vkladu nemá být zvýšení vlastního kapitálu podniku (pouhá finanční restrukturalizace), ale podpora podniku při přechodu z monopolní situace v režimu upraveném smlouvou z roku 1976 k situaci konkurenční. Komise proto zaujímá zdrženlivý postoj vůči nastavení podpory pomocí metody zvolené francouzskými orgány kvůli potížím s určením vhodné úrovně vlastního kapitálu společnosti SNCM. Komise poznamenává, že pokud do seznamu vytvořeného francouzskými orgány přidá či odebere některý z podniků, může se průměrný poměr vlastního kapitálu k zadlužení výrazným způsobem měnit.

| (415) | Komise se domnívá, že podpora na restrukturalizaci může pokrývat náklady na různé činnosti v rámci plánu restrukturalizace (operační restrukturalizace), kterou si vyžádají změny v právních a konkurenčních souvislostech společnosti. Pokud jde o náklady spojené s operačními restrukturalizačními opatřeními, Komise souhlasí s částkou 47 mil. EUR (viz 55. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) (201). |
| --- | --- |

(415)

Komise se domnívá, že podpora na restrukturalizaci může pokrývat náklady na různé činnosti v rámci plánu restrukturalizace (operační restrukturalizace), kterou si vyžádají změny v právních a konkurenčních souvislostech společnosti. Pokud jde o náklady spojené s operačními restrukturalizačními opatřeními, Komise souhlasí s částkou 47 mil. EUR (viz 55. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) (201).

| (416) | Pokud jde o přesný výpočet potřeby podpory společnosti SNCM, Komise připomíná, že „je třeba se přenést do kontextu doby, kdy byla přijata opatření na finanční podporu [...], a vyvarovat se veškerého hodnocení vycházejícímu z pozdější situace“ (202). |
| --- | --- |

(416)

Pokud jde o přesný výpočet potřeby podpory společnosti SNCM, Komise připomíná, že „je třeba se přenést do kontextu doby, kdy byla přijata opatření na finanční podporu [...], a vyvarovat se veškerého hodnocení vycházejícímu z pozdější situace“ (202).

| (417) | V tomto konkrétním případě Komise s ohledem na bod 40 pokynů poznamenává, že k významnému prodeji aktiv, hlavně plavidel, ve výši 26,25 mil. EUR čistého výnosu po odečtení přidružených finančních závazků (203) došlo v období mezi 18. únorem 2002, kdy francouzského orgány oznámily podporu na restrukturalizaci, a 9. červencem 2003, kdy Komise předložila své rozhodnutí o schválení podpory na restrukturalizaci. |
| --- | --- |

(417)

V tomto konkrétním případě Komise s ohledem na bod 40 pokynů poznamenává, že k významnému prodeji aktiv, hlavně plavidel, ve výši 26,25 mil. EUR čistého výnosu po odečtení přidružených finančních závazků (203) došlo v období mezi 18. únorem 2002, kdy francouzského orgány oznámily podporu na restrukturalizaci, a 9. červencem 2003, kdy Komise předložila své rozhodnutí o schválení podpory na restrukturalizaci.

| (418) | Uvedené prodeje přesto nestačí k obnovení životaschopnosti společnosti SNCM, jejíž finanční situace je po zmíněných transakcích stále ovlivněna významnými pasivy (19,75 mil. EUR). Vzhledem k tomu, že přes nabídku postoupit svá poslední plavidla nezatížená hypotékou nebo jinými břemeny jako hypoteční záruku nedokáže společnost SNCM získat bankovní úvěr, domnívá se Komise, že podnik není schopen najít jiné vlastní zdroje pro financování své restrukturalizace. |
| --- | --- |

(418)

Uvedené prodeje přesto nestačí k obnovení životaschopnosti společnosti SNCM, jejíž finanční situace je po zmíněných transakcích stále ovlivněna významnými pasivy (19,75 mil. EUR). Vzhledem k tomu, že přes nabídku postoupit svá poslední plavidla nezatížená hypotékou nebo jinými břemeny jako hypoteční záruku nedokáže společnost SNCM získat bankovní úvěr, domnívá se Komise, že podnik není schopen najít jiné vlastní zdroje pro financování své restrukturalizace.

| (419) | S ohledem na výše uvedené dochází Komise k závěru, že částka 19,75 mil. EUR je oprávněná, aby se podniku umožnilo vrátit se v co nejkratší době na cestu životaschopnosti. |
| --- | --- |

(419)

S ohledem na výše uvedené dochází Komise k závěru, že částka 19,75 mil. EUR je oprávněná, aby se podniku umožnilo vrátit se v co nejkratší době na cestu životaschopnosti.

| (420) | Komise se tudíž domnívá, že ze zůstatku původně oznámeného jako podpory na restrukturalizaci, tedy 22,52 mil. EUR, pouze 19,75 mil. EUR může být odůvodněno na základě potřeby likvidity společnosti SNCM a prodeje aktiv uskutečněného ke dni 9. červenci 2003, za podmínky zohlednění výnosu z prodeje (viz níže), který byl uložen Komisí jejím rozhodnutím z roku 2003 a který byl dodatkem prodejů plánovaných v rámci plánu restrukturalizace. |
| --- | --- |

(420)

Komise se tudíž domnívá, že ze zůstatku původně oznámeného jako podpory na restrukturalizaci, tedy 22,52 mil. EUR, pouze 19,75 mil. EUR může být odůvodněno na základě potřeby likvidity společnosti SNCM a prodeje aktiv uskutečněného ke dni 9. červenci 2003, za podmínky zohlednění výnosu z prodeje (viz níže), který byl uložen Komisí jejím rozhodnutím z roku 2003 a který byl dodatkem prodejů plánovaných v rámci plánu restrukturalizace.

| (421) | Pokyny (204) stanoví, že společnost, které byla v minulosti poskytnuta podpora na restrukturalizaci, nemůže za běžných podmínek v následujících deseti letech po skončení restrukturalizace obdržet další podporu. Mezi podporami, které obdržela společnost SNCM, není uvedena žádná podpora na restrukturalizaci. Jde o první restrukturalizaci společnosti SNCM od doby jejího vzniku v roce 1976. |
| --- | --- |

(421)

Pokyny (204) stanoví, že společnost, které byla v minulosti poskytnuta podpora na restrukturalizaci, nemůže za běžných podmínek v následujících deseti letech po skončení restrukturalizace obdržet další podporu. Mezi podporami, které obdržela společnost SNCM, není uvedena žádná podpora na restrukturalizaci. Jde o první restrukturalizaci společnosti SNCM od doby jejího vzniku v roce 1976.

10.5.2   Zachování vyrovnávacích opatření

| (422) | Jak navrhl Soud v rozsudku z roku 2005 a jak je uvedeno v bodě 137 rozhodnutí o rozšíření z roku 2006, vyvstává vzhledem ke snížení částky podpory schválené na základě hlavních pokynů z roku 1999 otázka zachování vyrovnávacích opatření uložených Komisi rozhodnutím z roku 2003. |
| --- | --- |

(422)

Jak navrhl Soud v rozsudku z roku 2005 a jak je uvedeno v bodě 137 rozhodnutí o rozšíření z roku 2006, vyvstává vzhledem ke snížení částky podpory schválené na základě hlavních pokynů z roku 1999 otázka zachování vyrovnávacích opatření uložených Komisi rozhodnutím z roku 2003.

| (423) | Pro připomenutí: Komise svým rozhodnutím z roku 2003 schválila kapitálový příspěvek ve výši 76 mil. EUR na základě hlavních pokynů z roku 1999 a uložila přitom následující podmínky (205):






  i) | zdržení se nabývání nových plavidel a zákaz uzavírání smluv o stavbě, objednávkách nebo nájmu plavidel nových nebo po generální opravě až do 31. prosince 2006, |
| --- | --- | --- |

(423)

Pro připomenutí: Komise svým rozhodnutím z roku 2003 schválila kapitálový příspěvek ve výši 76 mil. EUR na základě hlavních pokynů z roku 1999 a uložila přitom následující podmínky (205):

i)

zdržení se nabývání nových plavidel a zákaz uzavírání smluv o stavbě, objednávkách nebo nájmu plavidel nových nebo po generální opravě až do 31. prosince 2006,

| ii) | výlučné provozování jedenácti plavidel, které společnost SNCM vlastnila až do 31. prosince 2006, |
| --- | --- |

ii)

výlučné provozování jedenácti plavidel, které společnost SNCM vlastnila až do 31. prosince 2006,

| iii) | prodej veškeré přímé a nepřímé účasti ve společnostech Amadeus France, Compagnie Corse Méditerranée, Société Civile Immobilière (SCI) Schuman, Société méditerranéenne d’investissements a Someca, |
| --- | --- |

iii)

prodej veškeré přímé a nepřímé účasti ve společnostech Amadeus France, Compagnie Corse Méditerranée, Société Civile Immobilière (SCI) Schuman, Société méditerranéenne d’investissements a Someca,

| iv) | zdržení se až do 31. prosince 2006 jakékoliv sazební politiky u zveřejněných cen, která by měla za cíl nabízet ceny nižší než nabízejí její konkurenti pro stejné destinace za obdobných služeb a ve stejných dnech, |
| --- | --- |

iv)

zdržení se až do 31. prosince 2006 jakékoliv sazební politiky u zveřejněných cen, která by měla za cíl nabízet ceny nižší než nabízejí její konkurenti pro stejné destinace za obdobných služeb a ve stejných dnech,

| v) | omezení počtu zpátečních plaveb na jednotlivých námořních spojeních na Korsiku až do 31. prosince 2006. |
| --- | --- |

v)

omezení počtu zpátečních plaveb na jednotlivých námořních spojeních na Korsiku až do 31. prosince 2006.

| (424) | Znalec Komise prověřil plnění všech podmínek uložených rozhodnutím Komise z roku 2003. |
| --- | --- |

(424)

Znalec Komise prověřil plnění všech podmínek uložených rozhodnutím Komise z roku 2003.

| (425) | Potvrdil dodržování podmínek týkajících se nenabývání lodí (výše uvedená podmínka i)). V této souvislosti je třeba zdůraznit, že loď Superfast, přejmenovanou na Jean Nicoli, získala společnost VT a společnost SNCM si ji mohla od února 2007 pronajímat, to znamená po skončení období stanoveného rozhodnutím z roku 2003 (206). |
| --- | --- |

(425)

Potvrdil dodržování podmínek týkajících se nenabývání lodí (výše uvedená podmínka i)). V této souvislosti je třeba zdůraznit, že loď Superfast, přejmenovanou na Jean Nicoli, získala společnost VT a společnost SNCM si ji mohla od února 2007 pronajímat, to znamená po skončení období stanoveného rozhodnutím z roku 2003 (206).

| (426) | Pokud jde o provozování stávající flotily společnosti SNCM (výše uvedená podmínka ii)), znalec Komise potvrdil, že společnost SNCM udržovala po výměně plavidla Aliso za Asco v roce 2004 (207) a prodeji Asca dne 24. května 2005 svou flotilu na počtu 10 plavidel, což je méně než 11 stanovených v rozhodnutí z roku 2003. |
| --- | --- |

(426)

Pokud jde o provozování stávající flotily společnosti SNCM (výše uvedená podmínka ii)), znalec Komise potvrdil, že společnost SNCM udržovala po výměně plavidla Aliso za Asco v roce 2004 (207) a prodeji Asca dne 24. května 2005 svou flotilu na počtu 10 plavidel, což je méně než 11 stanovených v rozhodnutí z roku 2003.

| (427) | Pokud jde o nahrazení plavidla Aliso plavidlem Asco, Komise nejprve poznamenává, že lodě Asco a Aliso jsou dvě „sesterské lodě“, to znamená dvě plavidla zkonstruovaná podle stejných výkresů v téže loděnici. Mají zcela stejné rozměry, stejný vzhled a stejnou kapacitu. Komise se domnívá, že cílem záměny těchto dvou lodí není zvýšit kapacitu společnosti SNCM. Komise připomíná, že ke změně složení povolené flotily společnosti SNCM může dojít jen z důvodů nezávislých na vůli společnosti SNCM. V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že problémy společnosti SNCM při prodeji plavidla Asco nezávisely na vůli společnosti. Komise se rovněž domnívá, že našla-li společnost SNCM místo kupce pro Asco kupce pro Aliso, měl prodej Alisa na kapacitu společnosti SNCM stejný dopad, jaký by měl prodej Asca, a že závazky francouzských orgánů dodržet restrukturalizační plán byly splněny, pokud jde o prodej čtyř plavidel z provozní flotily společnosti SNCM. |
| --- | --- |

(427)

Pokud jde o nahrazení plavidla Aliso plavidlem Asco, Komise nejprve poznamenává, že lodě Asco a Aliso jsou dvě „sesterské lodě“, to znamená dvě plavidla zkonstruovaná podle stejných výkresů v téže loděnici. Mají zcela stejné rozměry, stejný vzhled a stejnou kapacitu. Komise se domnívá, že cílem záměny těchto dvou lodí není zvýšit kapacitu společnosti SNCM. Komise připomíná, že ke změně složení povolené flotily společnosti SNCM může dojít jen z důvodů nezávislých na vůli společnosti SNCM. V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že problémy společnosti SNCM při prodeji plavidla Asco nezávisely na vůli společnosti. Komise se rovněž domnívá, že našla-li společnost SNCM místo kupce pro Asco kupce pro Aliso, měl prodej Alisa na kapacitu společnosti SNCM stejný dopad, jaký by měl prodej Asca, a že závazky francouzských orgánů dodržet restrukturalizační plán byly splněny, pokud jde o prodej čtyř plavidel z provozní flotily společnosti SNCM.

| (428) | Znalec na základě účetních pokladů shledal, že došlo ke všem prodejům aktiv uloženým rozhodnutím z roku 2003 (výše uvedená podmínka iii)). Čistý výnos z prodeje činí 5,02 mil. EUR (208). Komise zdůrazňuje, že kromě prodejů stanovených plánem restrukturalizace z roku 2002 nebo uložených rozhodnutím z roku 2003 prodala společnost SNCM aktiva (209) v celkové výši 12,6 mil. EUR čistého výnosu, přičemž znalec Komise uskutečnění těchto prodejů ověřil. |
| --- | --- |

(428)

Znalec na základě účetních pokladů shledal, že došlo ke všem prodejům aktiv uloženým rozhodnutím z roku 2003 (výše uvedená podmínka iii)). Čistý výnos z prodeje činí 5,02 mil. EUR (208). Komise zdůrazňuje, že kromě prodejů stanovených plánem restrukturalizace z roku 2002 nebo uložených rozhodnutím z roku 2003 prodala společnost SNCM aktiva (209) v celkové výši 12,6 mil. EUR čistého výnosu, přičemž znalec Komise uskutečnění těchto prodejů ověřil.

| (429) | Pokud jde o podmínku neexistence „price leadership“ (210), znalec Komise ověřil, že v rámci společnosti SNCM existuje kontrolní postup ohledně dodržování této podmínky. Prověřil také, zda společnost SNCM uplatňovala tuto podmínku na jednotlivých spojích v období od 16. března 2005 do 31. prosince 2006 (211). Na základě zmíněné prověrky dospěl znalec Komise k závěru, že v [...] % případů jízdenky prodané společností SNCM podmínku iv) dodržely. Na základě podkladů poskytnutých francouzskými orgány Komise poznamenává, že společnost SNCM dodržuje ještě dnes podmínky iv) a v), a to přesto, že k 31. prosinci 2006 přestalo rozhodnutí z roku 2003 platit. |
| --- | --- |

(429)

Pokud jde o podmínku neexistence „price leadership“ (210), znalec Komise ověřil, že v rámci společnosti SNCM existuje kontrolní postup ohledně dodržování této podmínky. Prověřil také, zda společnost SNCM uplatňovala tuto podmínku na jednotlivých spojích v období od 16. března 2005 do 31. prosince 2006 (211). Na základě zmíněné prověrky dospěl znalec Komise k závěru, že v [...] % případů jízdenky prodané společností SNCM podmínku iv) dodržely. Na základě podkladů poskytnutých francouzskými orgány Komise poznamenává, že společnost SNCM dodržuje ještě dnes podmínky iv) a v), a to přesto, že k 31. prosinci 2006 přestalo rozhodnutí z roku 2003 platit.

| (430) | Pokud jde o podmínku v), znalec zjistil, že společnost SNCM v rozpočtových letech 2005 a 2006 počet plaveb dodržela. Avšak v roce 2005 a 2006 překročila na spojích z Marseille normu maximálního počtu nabízených míst a v mnohem menší míře stanovený počet nabízených běžných metrů na spojích z Toulonu v roce 2005 a 2006 a z Marseille v roce 2006. |
| --- | --- |

(430)

Pokud jde o podmínku v), znalec zjistil, že společnost SNCM v rozpočtových letech 2005 a 2006 počet plaveb dodržela. Avšak v roce 2005 a 2006 překročila na spojích z Marseille normu maximálního počtu nabízených míst a v mnohem menší míře stanovený počet nabízených běžných metrů na spojích z Toulonu v roce 2005 a 2006 a z Marseille v roce 2006.

| (431) | K poslednímu bodu Komise poznamenává, že u počtu míst je vzhledem k pojmu výlučné kajuty pro jednu rodinu obtížné překročení přesně určit. Na základě této jediné okolnosti se ale nelze domnívat, že by společnost SNCM nesplnila podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003. |
| --- | --- |

(431)

K poslednímu bodu Komise poznamenává, že u počtu míst je vzhledem k pojmu výlučné kajuty pro jednu rodinu obtížné překročení přesně určit. Na základě této jediné okolnosti se ale nelze domnívat, že by společnost SNCM nesplnila podmínky uložené rozhodnutím z roku 2003.

| (432) | S ohledem na výše uvedené Komise došla k závěru, že společnost SNCM provedla vyrovnávací opatření uložená rozhodnutím z roku 2003. |
| --- | --- |

(432)

S ohledem na výše uvedené Komise došla k závěru, že společnost SNCM provedla vyrovnávací opatření uložená rozhodnutím z roku 2003.

10.5.3   Závěr

| (433) | Komise shledává, že téměř všechna vyrovnávací opatření rozhodnutí z roku 2003 byla dodržena. S ohledem na významné snížení částky podpory schválené podle hlavních pokynů z roku 1999 v porovnání s částkou schválenou v roce 2003, která vedla Komisi k uložení uvedených podmínek, Komise nepovažuje za nutné uložit doplňkové podmínky a povinnosti, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže tak, aby to bylo v rozporu se společným zájmem. |
| --- | --- |

(433)

Komise shledává, že téměř všechna vyrovnávací opatření rozhodnutí z roku 2003 byla dodržena. S ohledem na významné snížení částky podpory schválené podle hlavních pokynů z roku 1999 v porovnání s částkou schválenou v roce 2003, která vedla Komisi k uložení uvedených podmínek, Komise nepovažuje za nutné uložit doplňkové podmínky a povinnosti, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže tak, aby to bylo v rozporu se společným zájmem.

| (434) | S ohledem na výše uvedené a na přesnou částku čistého výnosu z prodejů uložených v okamžiku přijetí rozhodnutí z roku 2005 se Komise domnívá, že státní podpora ve formě kapitálového vkladu ve výši 15,81 mil. EUR (212) je slučitelná s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

(434)

S ohledem na výše uvedené a na přesnou částku čistého výnosu z prodejů uložených v okamžiku přijetí rozhodnutí z roku 2005 se Komise domnívá, že státní podpora ve formě kapitálového vkladu ve výši 15,81 mil. EUR (212) je slučitelná s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.

11.   ZÁVĚR

| (435) | Závěrem se Komise domnívá, že opatření, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí, nepředstavují státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES nebo jsou podporou slučitelnou se společným trhem. |
| --- | --- |

(435)

Závěrem se Komise domnívá, že opatření, která jsou předmětem tohoto rozhodnutí, nepředstavují státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES nebo jsou podporou slučitelnou se společným trhem.

| (436) | Komise vyzývá Francii:






  — | aby co nejrychleji a nejpozději do 15 pracovních dnů ode dne přijetí tohoto rozhodnutí upřesnila Komisi skutečnosti, na něž se podle ní má vztahovat služební nebo obchodní tajemství podle článku 25 nařízení Rady (ES) č. 659/1999, |
| --- | --- | --- |

(436)

Komise vyzývá Francii:

—

aby co nejrychleji a nejpozději do 15 pracovních dnů ode dne přijetí tohoto rozhodnutí upřesnila Komisi skutečnosti, na něž se podle ní má vztahovat služební nebo obchodní tajemství podle článku 25 nařízení Rady (ES) č. 659/1999,

| — | aby příjemce podpory co nejrychleji informovala o tomto rozhodnutí a případně pomlčela o některých skutečnostech, u nichž usoudí, že se na ně vztahuje služební a obchodní tajemství, a jejichž sdělení příjemci podpory by mohlo poškodit některé zúčastněné strany, a aby mu v předané verzi případně označila jiné skutečnosti, na které se podle ní profesní tajemství vztahovalo a o kterých nepomlčela. |
| --- | --- |

—

aby příjemce podpory co nejrychleji informovala o tomto rozhodnutí a případně pomlčela o některých skutečnostech, u nichž usoudí, že se na ně vztahuje služební a obchodní tajemství, a jejichž sdělení příjemci podpory by mohlo poškodit některé zúčastněné strany, a aby mu v předané verzi případně označila jiné skutečnosti, na které se podle ní profesní tajemství vztahovalo a o kterých nepomlčela.

| (437) | Komise připomíná Francii, že podle pokynů není možné za běžných podmínek, s výjimkou výjimečných, nepředvídatelných okolností, které nelze přičíst podniku, uvažovat o druhé podpoře na restrukturalizaci po dobu deseti let po skončení období restrukturalizace, to znamená v tomto konkrétním případě dne 31. prosince 2006, |
| --- | --- |

(437)

Komise připomíná Francii, že podle pokynů není možné za běžných podmínek, s výjimkou výjimečných, nepředvídatelných okolností, které nelze přičíst podniku, uvažovat o druhé podpoře na restrukturalizaci po dobu deseti let po skončení období restrukturalizace, to znamená v tomto konkrétním případě dne 31. prosince 2006,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Vyrovnání ve výši 53,48 mil. EUR vyplacené francouzským státem společnosti SNCM za závazky veřejné služby v období 1991–2001 představuje protiprávní státní podporu ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, je ale slučitelné se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 uvedené smlouvy.

Záporná prodejní cena společnosti SNCM ve výši 158 mil. EUR, převzetí sociálních opatření ve vztahu k zaměstnancům ve výši 38,5 mil. EUR společností CGMF a společné a současné navýšení kapitálu společnosti SNCM společností CGMF ve výši 8,75 mil. EUR nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.

Podpora na restrukturalizaci ve výši 15,81 mil. EUR, kterou Francie poskytla ve prospěch společnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) představuje protiprávní státní podporu ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES, která je ale slučitelná se společným trhem podle čl. 86 odst. 2 uvedené smlouvy.

Článek 2

Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

V Bruselu dne 8. července 2008.

Za Komisi

Antonio TAJANI

místopředseda

---

(1)  Úř. věst. C 308, 11.12.2002, s. 29.

1

(2)  Tento plán restrukturalizace následoval po oznámení francouzských orgánů ze dne 20. prosince 2001 o poskytnutí finanční zálohy společností Compagnie Générale Maritime společnosti SNCM ve výši 22,5 milionu EUR jakožto podpory na záchranu. Rozhodnutím ze dne 17. července 2002 (Úř. věst. C 148, 25.6.2003, s. 7), dále jen „rozhodnutí z roku 2002“, Komise schválila podporu na záchranu ve prospěch společnosti SNCM v rámci předběžného vyšetřovacího řízení týkajícího se podpor podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Dne 19. listopadu 2002 předložily francouzské orgány Komisi kopie smluv o zálohách uzavřených mezi společnostmi SNCM a CGMF s doklady o splacení zálohy společnosti CGMF společností SNCM dvěma bankovními převody z 13. května a 14. června 2002.

2

(3)  Zaevidováno pod číslem TREN A/61846.

3

(4)  Společnost CGMF je finanční holdingovou společností ve 100 % vlastnictví francouzského státu. Zajišťuje pro něj veškerou námořní dopravu, výstroj a pronajímání plavidel ve Středozemním moři.

4

(5)  Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1. Jelikož francouzské orgány požádaly dne 11. září 2002 o opravu několika faktických chyb v rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002, Komise přijala dne 27. listopadu 2002 rozhodnutí, kterým změnila rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002 (uveřejněné v Úř. věst. C 308, 11.12.2002, s. 29). Zúčastněné strany byly vyzvány, aby předkládaly své připomínky k návrhu podpory počínaje tímto datem.

5

(6)  Dne 11. září 2002 francouzské orgány požádaly o prodloužení lhůty k předložení svého vyjádření k rozhodnutí ze dne 19. srpna 2002, útvary Komise s tímto prodloužením souhlasily dne 17. září 2002.

6

(7)  Zaevidováno pod číslem SG(2002) A/10050.

7

(8)  Zaevidováno dne 15. ledna 2003 pod číslem DG TREN A/10962.

8

(9)  Zaevidováno pod číslem SG(2003) A/1691.

9

(10)  Zaevidováno pod číslem TREN A/21531.

10

(11)  Zaevidováno pod číslem SG(2003) A/1546.

11

(12)  Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.

12

(13)  Zaevidováno pod číslem TREN A/21701.

13

(14)  Úř. věst. L 61, 27.2.2004, s. 13. Rozhodnutím ze dne 8. září 2004 (dále jen „rozhodnutí z roku 2004“) pozměnila Komise okrajově své rozhodnutí z roku 2003 a umožnila tak změnou článku 2 rozhodnutí z roku 2003 společnosti SNCM případně zaměnit plavidla Aliso a Asco.

14

(15)  Úř. věst. L 19, 21.1.2005, s. 70.

15

(16)  Zaevidováno pod číslem TREN A/27546.

16

(17)  Zaevidováno pod číslem TREN A/30842.

17

(18)  Dodatečné informace byly předány dopisy ze dne 30. listopadu 2005 (SG(2005) A/10782), 14. prosince 2005 (SG(2005) A/11122), 30. prosince 2005 (TREN A/10016).

18

(19)  Zaevidováno pod číslem TREN A/16904.

19

(20)  Zaevidováno pod číslem TREN A/19105.

20

(21)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 24. července 2003, Altmark Trans GmbH e. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (280/00, Rec., s. 7747).

21

(22)  Veolia Transport je dceřinou společností se 100 % podílem společnosti Veolia Environnement. Pod názvem Connex provozuje služby dopravy cestujících pro veřejné samosprávy (hromadná městská doprava, doprava mezi obcemi a regionální doprava), a spravuje tak silniční a železniční spoje a v menší míře také zajišťuje námořní dopravu.

22

(23)  Úř. věst. C 103, 29.4.2006, s. 28.

23

(24)  Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1.

24

(25)  Úř. věst. C 148, 24.6.2006, s. 42.

25

(26)  Zaevidováno pod číslem TREN A/25295.

26

(27)  Zaevidováno pod číslem TREN/A/24111.

27

(28)  Úř. věst. C 303, 13.12.2006, s. 53.

28

(29)  Zaevidováno pod číslem TREN/A/37907.

29

(30)  Skupina Stef-TFE dne 28. prosince 2007 (A/20313) a společnost Corsica Ferries dne 27. prosince 2006 (A/20056).

30

Stef-TFE

(31)  Dopisy ze dne 4. ledna 2007 (D 2007 300067) zaslané skupině Stef-TFE a (D 2007 300068) společnosti Corsica Ferries.

31

Stef-TFE

(32)  Dne 11. ledna, 16. ledna a 9. února 2007 – zaevidováno pod čísly TREN/A/21142, respektive A/21669 a A/23798.

32

(33)  Dne 13. února 2007 – zaevidováno pod čísly TREN/A/24447, respektive TREN/A/23981.

33

(34)  Zaevidováno útvary Komise pod číslem TREN/A/30979. Francouzské orgány požádaly o dva dodatečné termíny v délce jednoho měsíce a byly jim uděleny; svá stanoviska zaslaly v dopisech ze dne 15. března 2007 a ze dne 19. dubna 2007, které byly zaevidovány pod čísly TREN/A/27002 a A/29928.

34

(35)  Tyto informace byly sděleny společností CFF dne 15.3.2007 (TREN/A/27058), dne 27.9.2007 (TREN/A/43510 ze dne 1.10.2007), dne 30.11.2007 (TREN/A/49918 ze dne 6.12.2007), dne 20.12.2007 (TREN/A/51600 ze dne 26.12.2007), dne 14. března 2008 (TREN/A/87084), společností Stim dne 20.12.2007 (TREN/A/51391) a společností SNCM dne 28. února 2008 (TREN/A/85681). Francie rovněž předala informace dne 21.12.2007 (TREN/A/51441), dne 7.1.2008 (TREN/A/86344) a dne 8.2.2008 (TREN/A/83661). Další podklady předaly francouzské orgány během pracovního zasedání dne 29. února 2008.

35

(36)  Společnost SNCM má přímý nemajoritní podíl ve společnosti CMN ve výši 45 % a nepřímý nemajoritní podíl přes společnost la Compagnie Générale de Tourisme et d’Hôtellerie (CGTH) ve výši 24,1 %. Skutečná kontrola byla v roce 1992 svěřena skupině Stef-TFE prostřednictvím jejího podílu ve výši 49 % ve společnosti Compagnie Méridionale de Participations (CMP). Společnosti SNCM a CMN byly partnery v rámci pověření veřejnou službou (DSP) v období 2001–2006 a získaly společně novou smlouvu o pověření veřejnou službou pro období 2007–2012/2013.

36

la Compagnie Générale de Tourisme et d’Hôtellerie

Stef-TFE

Compagnie Méridionale de Participations

(37)  Společnost CGTH je holdingovou společností vlastněnou ze 100 % společností SNCM.

37

(38)  Aliso Voyage je vlastním distribučním kanálem společnosti SNCM. Tvoří jej 17 poboček rozmístěných po celé Francii. Tato společnost má na starost prodej jízdenek pro námořní dopravu a zajišťuje 49,9 % prodeje lístků společnosti SNCM.

38

Aliso Voyage

(39)  V době přijetí rozhodnutí z roku 2003 vlastnila společnost SNCM paritní podíl s dopravním seskupením Delmas ve francouzské společnosti Sud-Cargos specializované na námořní nákladní dopravu do Maroka. Tento podíl byl koncem roku 2005 prodán za částku [...] milionů EUR (informace chráněná služebním tajemstvím), jak vyplývá z plánu investic z roku 2005, který předložily francouzské orgány dne 28. března 2006.

39

(40)  Společnost SNCM vlastní 100 % podíl v této společnosti, která zajišťuje zásobování plavidel společnosti SNCM.

40

(41)  Společnost Ferrytour je veřejnou obchodní společností se 100 % podílem SNCM. Předmětem její činnosti je organizování turistických cest. Nabízí námořní přepravu na Korsiku, Sardinii a do Tuniska. Nabízí ale také lety do celé řady destinací. Okrajově do její nabídky patří rovněž krátké vyjížďky výletními loděmi a služby podnikatelské turistiky.

41

Ferrytour

(42)  Dceřiná společnost Les Comptoirs du Sud byla založena v roce 1996 a společnost SNCM v ní má 100 % podíl. Spravuje všechny prodejny na palubách plavidel.

42

Les Comptoirs du Sud

(43)  Viz poznámka pod čarou na straně 12.

43

(44)  Napoléon Bonaparte (kapacita 2 150 cestujících a 708 vozidel, výkon 43 MW, rychlost 23,8 uzlu), luxusní velkokapacitní trajektová loď; Danielle Casanova, nové plavidlo dodané v květnu 2002 (kapacita 2 204 cestujících a 700 vozidel, výkon 37,8 MW, rychlost 23,8 uzlu), rovněž luxusní velkokapacitní trajektová loď; l’Ile de Beauté (kapacita 1 554 cestujících a 520 vozidel, výkon 37,8 MW, rychlost 21,5 uzlu), uvedena do provozu v roce 1979 a renovována v létech 1989/1990; Méditerranée (kapacita 2 254 cestujících a 800 vozidel, výkon 35,8 MW, rychlost 24 uzlů) a Corse (kapacita 2 150 cestujících a 600 vozidel, výkon 27,56 MW, rychlost 23,5 uzlu).

44

Napoléon Bonaparte

Danielle Casanova

l’Ile de Beauté

Méditerranée

Corse

(45)  Paglia Orba, (kapacita 500 cestujících, 2 000 běžných metrů nákladu a 120 vozidel, výkon 19,7 MW, rychlost 19 uzlů); Monte d’Oro (kapacita 508 cestujících, 1 615 běžných metrů nákladu a 130 vozidel, výkon 14,8 MW, rychlost 19,5 uzlu); Monte Cinto (kapacita 111 cestujících, 1 200 metrů nákladu, výkon 8,8 MW, rychlost 18 uzlů); od května 2003: Pascal Paoli (kapacita 594 cestujících, 2 300 běžných metrů nákladu a 130 vozidel, výkon 37,8 MW, rychlost 23 uzlů).

45

Paglia Orba

Monte d’Oro

Monte Cinto

Pascal Paoli

(46)  Vysokorychlostní plavidlo Liamone (kapacita 1 116 cestujících a 250 vozidel, výkon 65 MW, rychlost 42 uzlů), které zajišťuje také spojení s Toulonem.

46

Liamone

(47)  Všechna kromě Danielle Casanova, Pascal Paoli, Liamone, která jsou na leasing.

47

Danielle Casanova, Pascal Paoli, Liamone,

(48)  Nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (nařízení o kabotáži) (Úř. věst. L 364, 12.12.1992, s. 7).

48

(49)  Úř. věst. S 2001/10 – 007-005.

49

(50)  Orgán udělující pověření k povinnostem veřejné služby od roku 1991 na základě francouzského zákona č. 91-428 ze dne 13. května 1991.

50

(51)  Úř. věst. 2006/S 100-107350.

51

(52)  Státní podpora N 781/01, povolená rozhodnutím Komise ze dne 2.7.2002 (Úř. věst. C 186, 6.8.2002, s. 3).

52

(53)  Státní podpora N 13/07, povolená rozhodnutím Komise ze dne 24. dubna 2007, zveřejněném na internetových stránkách Komise: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports_2007.htm

53

(54)  Informace chráněná služebním tajemstvím.

54

(55)  Řidič provází soupravu po celou cestu po moři. V některých případech jeden řidič soupravu nalodí a jiný ji v cíli cesty vylodí. To je evidováno jako doprovázená přeprava na rozdíl od přepravy typu ro-ro, kdy je převážen pouze přívěs bez tahače.

55

(56)  Úř. věst. C 148, 25.6.2003, s. 7.

56

(57)  Podrobné rozdělení této částky bylo následující: 20,4 mil. EUR na restrukturalizační plán jako takový, 1,8 mil. EUR na náklady na odstrojení prodávaných plavidel, 14,8 mil. EUR na snížení hodnoty Liamone a 9 mil. EUR na náklady na přesun činností do zemí severní Afriky.

57

(58)  Tento plán byl přijat dne 17. prosince 2001 představenstvem společnosti SNCM.

58

(59)  Plán restrukturalizace počítal se snížením počtu plaveb z 4 138 (3 835 pro SNCM a 303 pro její dceřinou společnost Corsica Marittima) na 3 410 v roce 2003 s následujícími změnami v přepravě:

59

| — | změna námořních spojení mezi Marseille a Korsikou podle zadávacích podmínek smlouvy o veřejně službě na období 2001–2006, |
| --- | --- |

—

změna námořních spojení mezi Marseille a Korsikou podle zadávacích podmínek smlouvy o veřejně službě na období 2001–2006,

| — | téměř úplné zrušení spojů mezi Toulonem a Korsikou, |
| --- | --- |

—

téměř úplné zrušení spojů mezi Toulonem a Korsikou,

| — | omezení spojů mezi Nice a Korsikou, |
| --- | --- |

—

omezení spojů mezi Nice a Korsikou,

| — | uzavření linky mezi Livornem a Bastií provozované s vyhrazeným vybavením – skutečně uzavřeno v roce 2003, |
| --- | --- |

—

uzavření linky mezi Livornem a Bastií provozované s vyhrazeným vybavením – skutečně uzavřeno v roce 2003,

| — | posílení spojů do Alžírska a Tuniska plavidly „Méditerranée“, „Ile de Beauté“ a „Corse“, přerušení spojení mezi Janovem a Tunisem. |
| --- | --- |

—

posílení spojů do Alžírska a Tuniska plavidly „Méditerranée“, „Ile de Beauté“ a „Corse“, přerušení spojení mezi Janovem a Tunisem.

(60)  Snížení počtu zaměstnanců mělo proběhnout formou přirozených nebo předčasných odchodů na základě věku (předčasné ukončení pracovní činnosti), volna kvůli pracovní mobilitě a neprodloužení smluv na dobu určitou. Pro společnost SNCM to mělo přesto představovat náklady ve výši 20,4 mil. EUR.

60

(61)  Jako jsou doprava, výhledový růst hrubého domácího produktu (1,5 %), míra půjček (5,5 %), míra výnosnosti finančních produktů (4,5 %) a míra krátkodobých dluhů (5 %).

61

(62)  Francouzské orgány uvedly dvě možné metody, které ale odmítly jako příliš nákladné.

62

První metoda hodnocení spočívala v sečtení nákladů všech restrukturačních opatření. Umožnila dojít ke stanovení finančních potřeb ve výši 90,9 mil. EUR zahrnutím:

První metoda hodnocení

| — | celkových ztrát v období 1991–2001, tedy 41,7 mil. EUR (tedy 29 mil. EUR – částka schválená rozhodnutím 2002/149/ES ze dne 30. října 2001 (Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 66), 6,1 mil. EUR za rok 2000 a 6,6 mil. EUR za rok 2001 před zahrnutím restrukturačních výdajů), |
| --- | --- |

—

celkových ztrát v období 1991–2001, tedy 41,7 mil. EUR (tedy 29 mil. EUR – částka schválená rozhodnutím 2002/149/ES ze dne 30. října 2001 (Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 66), 6,1 mil. EUR za rok 2000 a 6,6 mil. EUR za rok 2001 před zahrnutím restrukturačních výdajů),

| — | snížení zdroje tvořeného zvláštními odpisy ve stejném období, tedy 24 mil. EUR (v rozvaze v tomto období se tato položka snížila z 86 na 62 mil. EUR, což odráží prodloužení doby odpisu z dvanácti na dvacet let, menší využívání tohoto zdroje a využívání „leasingu“ u posledních dodaných plavidel), |
| --- | --- |

—

snížení zdroje tvořeného zvláštními odpisy ve stejném období, tedy 24 mil. EUR (v rozvaze v tomto období se tato položka snížila z 86 na 62 mil. EUR, což odráží prodloužení doby odpisu z dvanácti na dvacet let, menší využívání tohoto zdroje a využívání „leasingu“ u posledních dodaných plavidel),

| — | výnosu z prodeje uskutečněného během této restrukturalizace, tedy 21 mil. EUR, snižujícího finanční potřeby a |
| --- | --- |

—

výnosu z prodeje uskutečněného během této restrukturalizace, tedy 21 mil. EUR, snižujícího finanční potřeby a

| — | celkového dopadu restrukturačních nákladů ve výši 46,2 mil. EUR (viz poznámka pod čarou 55). |
| --- | --- |

—

celkového dopadu restrukturačních nákladů ve výši 46,2 mil. EUR (viz poznámka pod čarou 55).

Druhá metoda hodnocení spočívala ve stanovení výše vlastního kapitálu, který by požadovaly banky pro celou flotilu se zohledněním skutečnosti, že banky pro úvěrování nákupu plavidla obvykle požadují vlastní příspěvek ve výši 20 až 25 % hodnoty plavidla. Výpočet provedený francouzskými orgány na základě historické pořizovací ceny flotily plavidel ve výši 843 mil. EUR vedl k výsledku potřeb vlastního kapitálu ve výši 157 až 196 mil. EUR. Po odečtení stávajícího vlastního kapitálu ke konci roku 2001 se došlo touto metodou ke stanovení potřeby navýšení kapitálu o 101 až 140 mil. EUR.

Druhá metoda hodnocení

(63)  Viz níže.

63

(64)  Ve svém plánu restrukturalizace z roku 2002 plánovala společnost SNCM odstrojit a prodat čtyři ze svých plavidel: Napoléon, Liberté, Monte Rotondo a vysokorychlostní trajekt Asco. Posledně jmenované plavidlo bylo nakonec zaměněno za sesterskou loď Aliso. Dnes jsou všechna tato plavidla prodána. Čistý výnos z převodů dosáhl částky 25 165 000 EUR.

64

V souladu s rozhodnutím z roku 2003 převedla společnost SNCM své podíly ve společnostech SCI Espace Shuman, Southerna Trader, Someca, Amadeus a CCM za čistý výnos ve výši 5,02 mil. EUR.

Od rozhodnutí z roku 2003 prodala společnost SNCM své podíly ve společnosti Sud Cargos, plavidlo Asco a byty z bytového fondu společnosti SNCM za celkovou částku 12,2 mil. EUR.

(65)  [...]

65

(66)  Výběrové řízení soukromých partnerů probíhalo od 26. ledna 2005 do konce září 2005.

66

Francouzská vláda oznámila dne 26. ledna a 17. února 2005, že začne hledat soukromého partnera, který by vstoupil do kapitálu společnosti SNCM s cílem posílit její finanční strukturu a doprovázet ji v krocích nutných pro její další rozvoj.

Agentura státních podílů (Agence des Participations de l'Etat – APE) nejprve jmenovala nezávislou osobnost k dohledu nad celým vyhledávacím řízením a poté pověřila poradenskou banku („HSBC“) oslovit možné nabyvatele.

V tomto rámci bylo osloveno sedmdesát dva odvětvových a finančních investorů s cílem stanovit finanční podmínky nabídky, která by měla za cíl posílit podnikatelský plán společnosti, chránit pracovní místa a zajistit řádné plnění veřejné služby. [...] z nich projevilo zájem, bylo podepsáno [...] dohod o důvěrnosti informací a rozesláno [...] informačních memorand. [...] podniků předložilo své nabídky v prvním kole dne 5. dubna 2005 a tři nabídky ([...], [...] a [...]) se dostaly do druhého kola dne 17. června 2005 stejně jako zájemce o menšinový podíl ([...]). Ve třetím kole dne 28. července 2005 se objevily tři nabídky.

Dne 14. září 2005 byla každá společnost vyzvána k předložení pevné a konečné nabídky do 15. září 2005. Jelikož k tomuto datu společnost [...] odstoupila, státní orgány dostaly dvě pevné nabídky navýšení kapitálu a převzetí celého kapitálu předložené francouzskými skupinami Butler Capital Partners (BCP) a [...].

Dne 27. září 2005 vydala Francie tiskové prohlášení, ve kterém oznámila, že na základě podrobného prověření obou nabídek byla vybrána nabídka skupiny BCP, protože je nejenom nejpřijatelnější z finančního hlediska, ale také nejlépe odpovídá zájmům společnosti, veřejné služby a zaměstnanosti. V původní nabídce skupina BCP navrhovala zápornou cenu [...] mil. EUR, a nabídka tak představovala nejnižší odhad záporné ceny.

Původní nabídka možných nabyvatelů výslovně předpokládala možnost úpravy původní nabídky podle výsledků provedených auditů. Francouzské orgány uvedly, že původní cena byla zvýšena po auditech předložených dne 16. prosince 2005 kvůli objektivním prvkům s vlivem na právní a hospodářský rámec, ve kterém podniká společnost SNCM a které vznikly po odevzdání nabídky dne 15. září 2005. Záporná cena byla změněna na [...] mil. EUR.

Jednání mezi francouzskými orgány a budoucími nabyvateli umožnila dohodnout se na částce 142,5 mil. EUR zvýšené o převzetí části nákladů spojených se vzájemnými pojišťovacími organizacemi důchodců společnosti SNCM (tedy 15,5 mil. EUR).

(67)  Interní postup ve společnosti SNCM při provádění navýšení kapitálu a privatizace začal formálně dne 12. dubna 2006 a byl ukončen dne 31. května 2006. Je nutno zdůraznit, že k 27. listopadu 2007 nebyly provedeny kroky k podílnictví zaměstnanců na kapitálu společnosti.

67

(68)  Tento mechanismus je uveden v článku II.2 protokolu o převodu ze dne 16. května 2006, který stanoví, že tento účet je určen „k financování části nákladů spojených s dobrovolnými odchody nebo s vypovězením pracovní smlouvy [...] a představuje přídavek k různým částkám povinně vyplácených zaměstnavatelem na základě zákonných a smluvních ustanovení“. Správce má „za úkol uvolňovat z fondu prostředky postupně podle toho, jak dotčení zaměstnanci, kteří nejsou převedeni na jiná pracovní místa v rámci skupiny SNCM, budou skutečně opouštět společnost a vyplatit zůstatek spravované částky v okamžiku, kdy skončí jeho úloha správce“. [...].

68

k financování části nákladů spojených s dobrovolnými odchody nebo s vypovězením pracovní smlouvy [...] a představuje přídavek k různým částkám povinně vyplácených zaměstnavatelem na základě zákonných a smluvních ustanovení“

za úkol uvolňovat z fondu prostředky postupně podle toho, jak dotčení zaměstnanci, kteří nejsou převedeni na jiná pracovní místa v rámci skupiny SNCM, budou skutečně opouštět společnost a vyplatit zůstatek spravované částky v okamžiku, kdy skončí jeho úloha správce“

(69)  Čtyři kritéria Altmark jsou:

69

Altmark

| i) | podnik-příjemce musí být skutečně pověřen plněním povinností veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány, |
| --- | --- |

i)

podnik-příjemce musí být skutečně pověřen plněním povinností veřejné služby a tyto povinnosti musí být jasně definovány,

| ii) | parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musí být předem stanoveny objektivně a transparentně, aby neobsahovala hospodářská zvýhodnění způsobilá upřednostnit podnik-příjemce ve vztahu ke konkurenčním podnikům, |
| --- | --- |

ii)

parametry, na jejichž základě je vyrovnání vypočteno, musí být předem stanoveny objektivně a transparentně, aby neobsahovala hospodářská zvýhodnění způsobilá upřednostnit podnik-příjemce ve vztahu ke konkurenčním podnikům,

| iii) | vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby se zohledněním k nim vztahujících se příjmů, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností, |
| --- | --- |

iii)

vyrovnání nemůže přesahovat meze toho, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vynaložených k plnění povinností veřejné služby se zohledněním k nim vztahujících se příjmů, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností,

| iv) | když výběr podniku, který má být pověřen plněním povinností veřejné služby, není v konkrétním případe učiněn v rámci postupu pro zadávání veřejných zakázek umožňujícího vybrat zájemce schopného poskytnout tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí být úroveň nutného vyrovnání určena na základě analýzy nákladů, které by průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený dopravními prostředky, aby mohl uspokojit požadavky veřejné služby, vynaložil při plnění těchto povinností se zohledněním k nim se vztahujících příjmů, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností. |
| --- | --- |

iv)

když výběr podniku, který má být pověřen plněním povinností veřejné služby, není v konkrétním případe učiněn v rámci postupu pro zadávání veřejných zakázek umožňujícího vybrat zájemce schopného poskytnout tyto služby za nejmenších nákladů pro územně správní celek, musí být úroveň nutného vyrovnání určena na základě analýzy nákladů, které by průměrný podnik, správně řízený a přiměřeně vybavený dopravními prostředky, aby mohl uspokojit požadavky veřejné služby, vynaložil při plnění těchto povinností se zohledněním k nim se vztahujících příjmů, jakož i zisku, který je přiměřený k plnění těchto povinností.

(70)  Francouzské orgány rovněž připomínají, že vyrovnání byla vypočítávána na základě přesně vymezených povinností (počet plaveb, nabízená místa, prostředky náhrady, maximální sazba atd.), a tudíž na základě parametrů, které jsou uvedeny v pětiletých úmluvách veřejné služby uzavřených v roce 1991 a 1996 mezi společností SNCM a příslušným orgánem veřejné samosprávy, a že tyto úmluvy předpokládají úpravu vyrovnání podle obdržených příjmů.

70

(71)  Francouzské orgány především předložily v dopise ze dne 8. října 2002 (TREN/A/10050) podklady, které měly dokládat, že struktura provozních nákladů společnosti SNCM za období 1991–2001 je srovnatelná se strukturou nákladů obdobných podniků námořní přepravy cestujících jako Brittany Ferries, Seafrance a CMN. Pokud jde o poslední uvedenou společnost, francouzské orgány údajně hodnotily účinnost společnosti SNCM jejím porovnáním v oblasti smíšené nákladní přepravy. Obě společnosti skutečně vyvíjejí činnost v podobných podmínkách, s téměř srovnatelnými plavidly (3 smíšené nákladní lodi u společnosti CMN a 4 u společnosti SNCM) a ve vztahu k podobným destinacím. Údaje získané za období 1991–2001 měly umožnit ověření, že poměry produktivity (poměr mezi mzdovými náklady na jedné straně a obchodní obrat, počet plaveb a lodí na straně druhé) v oblasti smíšené nákladní dopravy, které se lišily v roce 1993, se výrazně přiblížily ve sledovaném období. Tyto údaje tak měly prokázat, že během tohoto období se ukazatel produktivity společnosti SNCM přiblížil ukazateli středního podniku tohoto odvětví.

71

(72)  Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 66. Francouzské orgány skutečně připomínají, že Komise došla na základě zprávy znalce jím jmenovaného ve věci účetních a hospodářských podkladů předložených francouzskými orgány v odstavci 98 svého rozhodnutí ze dne 30. října 2001 k závěru, „že dotace poskytnuté na základě veřejné služby nesloužily k vyrovnání nákladů spojených s činností společnosti SNCM v konkurenčních odvětvích. Oddělení účtů pro výkon veřejné služby a audity provedené regionálními a vnitrostátními kontrolními orgány poskytují záruku, že roční vyúčtování využití dotací na zajištění územní návaznosti věrně odráží náklady spojené s poskytováním veřejné služby“.

72

„že dotace poskytnuté na základě veřejné služby nesloužily k vyrovnání nákladů spojených s činností společnosti SNCM v konkurenčních odvětvích. Oddělení účtů pro výkon veřejné služby a audity provedené regionálními a vnitrostátními kontrolními orgány poskytují záruku, že roční vyúčtování využití dotací na zajištění územní návaznosti věrně odráží náklady spojené s poskytováním veřejné služby“

(73)  Francouzské orgány v roce 2002 obhajovaly účast společnosti SNCM ve společnosti Sud-Cargos jakožto účast strategickou. Vývoj v přepravě zboží (rozvoj kontejnerové dopravy na úrok dopravy ro-ro), koupě společnosti Delmas, dalšího akcionáře společnosti Sud-Cargus, společností CMA CGM a hospodářské obtíže společnosti Sud-Cargos jsou faktory dostatečně vysvětlující, proč tato účast nebyla nadále považována za strategickou a proč mohla být v roce 2005 společností SNCM prodána.

73

(74)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 28. ledna 2003, Spolková republika Německo / Komise (334/99, Rec., s. I -1139).

74

(75)  Rozhodnutí Komise ze dne 7. prosince 2005 o podpoře, kterou poskytla Belgie společnosti ABX Logistics – státní podpora C 53/2003 (ex NN 62/03) – Úř. věst. L 383, 28.12.2006, s. 21.

75

(76)  Rozhodnutí Komise ze dne 8. července 1999 o podpoře, kterou poskytlo Německo společnosti Gröditzer Stahlwerke GmbH a její dceřiné společnosti Walzwerk Burg GmbH (Úř. věst. L 292, 13.11.1999).

76

(77)  Tato zpráva byla předána Komisi v březnu 2006 a vypracovala ji společnost CGMF za podpory společnosti Ernst & Young, zákonného auditora společnosti SNCM (dále jen „zpráva CGMF“).

77

(78)  Zpráva vypracovaná dne 29. března 2006 společností Oddo Corporate Finance a kanceláří Paul Hastings (zpráva Oddo) byla předána Komisi dne 7. dubna 2006. Skládá se z kritického přehledu vypracovaného na žádost agentury Agence des Participations de l’Etat (APE), ze zpráv společnosti CGMF a z přístupu likvidačních nákladů považovaných za přijatelné na úrovni Společenství.

78

(79)  S ohledem na hmotná aktiva ([...] mil. EUR) a finanční aktiva ([...] mil. EUR), pohledávky klientů ([...] mil. EUR), ostatní pohledávky ([...] mil. EUR) a schodek peněžního toku [...] mil. EUR. Francie upřesnila, že realističtější odhad zohledňující pozdější finanční informace by vedl k hodnotě [...] mil. EUR.

79

(80)  Rozsudek Soudu ze dne 14. září 1994, Španělsko v. Komise, (278/92, 279/92 a 280/92, Sb. rozh. s. I-4103).

80

(81)  Rozsudek č. 98-15129 Kasačního soudu ze dne 6. února 2001. Tato věc se týká veřejnoprávní společnosti BRGM (Bureau de Recherches Géologiques et Minières) odsouzené k uhrazení celé nedostatečnosti aktiv své dceřiné společnosti, dolů Salsignes, z důvodu, že společnost BRGM jako její skutečný řídící orgán, přestože věděla o zhoršujících se podmínkách činnosti a byla varována, se chovala chybně, protože nechala svou dceřinou společnost v činnosti pokračovat.

81

(82)  Věc Aspocomp Group Oyj; rozsudek Odvolacího soudu v Rouen ze dne 22. března 2005.

82

(83)  Pro srovnání byla 31. října 2006 míra výnosnosti francouzského státního dluhopisu OAT (Obligation Assimilable du Trésor, obligace vydané francouzským státem) na 30, 10, 5 let a na 2 roky 3,95 %, respektive 3,82 %, 3,75 % a 3,72 %.

83

(84)  Rozhodnutí Komise ze dne 17. července, Société Française de Production, C(2002) 2593 v konečném znění (Úř. věst. C 71, 25.3.2003, s. 3).

84

(85)  Podle nezávislé studie trhu předložené v této souvislosti Francií ovládá společnost CFF v současnosti přibližně [...] % trhu s cestujícími, zatímco podíl společnosti SNCM se změnil z 82 % v roce 2000 na [...] % v roce 2005. CFF také zaznamenala výrazný růst na trhu námořní nákladní dopravy, kde společnost SNCM zůstává stále hlavním subjektem díky svému podílu ve společnosti CMN.

85

(86)  Společnost CFF připomíná, že smlouva o pověření veřejnou službou společnosti zajišťuje veřejnou dotaci v průměrné výši 64,3 mil. EUR ročně, což činí celkem 321,5 mil. EUR za 5 let. Podle společnosti CFF článek 5 smlouvy o pověření veřejnou službou společnosti SNCM zajišťuje cash-flow ve výši 72,8 mil. EUR. Společnost Corsica Ferries zdůrazňuje, že ze 40,6 mil. EUR ztrát zaznamenaných společností SNCM v roce 2001 připadá 15 mil. EUR na snížení hodnoty uplatněné na vysokorychlostní plavidlo Liamone.

86

Corsica Ferries z

Liamone

(87)  Rozhodnutí o zahájení řízení uvádělo, že plán restrukturalizace mimo jiné počítá s „uzavřením trasy Bastia-Livorno s vyhrazeným vybavením“.

87

(88)  Společnost CFF obrátila svou kritiku k následujícím bodům: nedošlo ke skutečnému snížení počtu zaměstnanců, společnost SNCM nevyužila svých podílů ve prospěch restrukturalizace a nezohlednila výnos ze svých plavidel.

88

(89)  Částka 76 mil. EUR odpovídá podle společnosti CFF 500 mil. francouzských franků (FRF), které společnost měla ztratit na dotacích pro zajištění územní návaznosti v novém období 2002–2006.

89

(90)  S ohledem na poměry, které sama zjistila ve skupině deseti námořních společností. Tyto poměry se pohybují od 23,69 % (Moby Lines) do 55,09 % (Grimaldi) a 49,7 % v případě společnosti CMN.

90

Moby Lines

Grimaldi

(91)  Společnost CFF uvádí podíl 50 % v námořní společnosti Sud-Cargos, podíl 13 % ve společnosti Amadeus, která se zabývá systémy rezervace letenek, a dále podíl ve společnosti CMN a fond nemovitostí společnosti CGTH.

91

(92)  Hlavní akcionář společnosti CMN.

92

(93)  Je nutné připomenout, že společnost OTC je společně s korsickou územní samosprávou orgánem schvalujícím smlouvu o pověření veřejnou službou.

93

(94)  Pokud jde o pověření veřejnou službou na spojení Marseille-Korsika, většina připomínek společnosti CFF se týká postupu při přidělování nového pověření veřejnou službou na období 2007–2012/2013 a soudních žalob podaných společností CFF u vnitrostátních soudů, které je nakonec všechny zamítly.

94

(95)  V této souvislosti společnost CFF připomíná, že v druhém semestru roku 2005 byla zahájen pohotovostní postup před Obchodním soudem v Marseille a že o vyhlášení úpadku se mohlo uvažovat již od podzimu 2005 po ztrátách vyhodnocených v roce 2005 na 30 mil. EUR.

95

(96)  Podle společnosti CFF Kasační soud ve věci „Doly a chemické produkty Salsignes“ vůbec neuvádí přímou zodpovědnost akcionářského státu v případě likvidace podniku, jehož je akcionářem, ale zmiňuje spíše možnost podat kvůli platbě sociálních dluhů žalobu na veřejnoprávní instituci průmyslové a obchodní povahy a nemožnost jejich ředitelů vymanit se ze svých povinností odkazem na zásah veřejné moci.

96

Pokud jde o možnost uplatnění judikatury Odvolacího soudu v Rouen ve věci Aspocomp na tento konkrétní případ, společnost CFF zdůrazňuje, že případ, který je předmětem této judikatury o odsouzení mateřské společnosti k vyplacení sociálního odškodnění zaměstnancům dceřiné společnosti za „nedodržování dohody“ schválené mateřskou společností, je poměrně vzdálen od okolností případu společnosti SNCM. Neexistuje tedy jisté riziko, že by společnost CGMF nebo stát byly odsouzeny k úhradě odstupného při výpovědích v případě soudní likvidace. Společnost CFF vyjádřila pochybnosti o číselném odhadu ostatních sociálních nákladů, neboť se liší podle jednotlivých znalců vyzvaných k jejich stanovení.

Aspocomp

(97)  V této souvislosti se společnost CFF domnívá, že skutečná hodnota plavidel, tak jak ji uvedla společnost SNCM při prezentaci své nabídky v rámci pověření veřejnou službou, měla být zohledněna v odhadu aktiv společnosti SNCM provedeném ve zprávách společností Oddo a CGMF.

97

(98)  Společnost CFF tvrdí, že Francie trvá na mimořádně důležité funkci spojení z Nice, na zachování plavidel na současné úrovni a na podílu společnosti SNCM ve skupině CMN, který považuje za strategický.

98

(99)  K 1. lednu 2007 a zahájením provozu plavidla Superfast X.

99

(100)  Společnost CFF navrhuje omezit kapacity na každém z konkurenčních trhů (Nice, Tunisko a Alžírsko) na úroveň z roku 2005, neotvírat nová spojení a přeměnit plavidla na lince Marseille-Korsika na smíšená plavidla pro cestující a nákladní dopravu, a tak snížit náklady.

100

(101)  Společnost SNCM údajně zakoupila nová plavidla v rozporu s článkem 2 rozhodnutí Komise z roku 2003. Společnost SNCM dále nepostoupila svůj podíl ve společnosti CCM v rozporu s článkem 3 rozhodnutí Komise. A konečně společnost SNCM vedla od roku 2003 agresivní cenovou politiku a její ceny byly v rozporu s článkem 4 uvedeného rozhodnutí nižší než ceny společnosti CFF (jízdenky byly při stejných nebo srovnatelných službách až o 30 % levnější).

101

(102)  Z důvodu jednak nedostatečné znalosti účetních metod a účetního započítávání obou společností a jednak kvůli tomu, že se společnost CNM studie neúčastnila.

102

(103)  Podle společnosti STIM společnost SNCM úmyslně podhodnotila své finanční výsledky. Podle auditu nezávislého znalce vypracovaného pro korsický Office des Transports de Corse činil úhrnný schodek korsické sítě společnosti SNCM v období 1996–2001 125 mil. francouzských franků (přibližně 19 mil. EUR) bez započtení výjimečného výsledku dosaženého v roce 2001.

103

(104)  Rozsudek Soudu ze dne 8. května 2003 ve věci Itálie a SIM 2 Multimedia / Komise (328/99 a 399/00, Rec., s. I-4035).

104

(105)  Ze skutečností uvedených ve zprávě vyplývá, že [...].

105

(106)  Na základě jedné ze zpráv Účetního dvora zpráva například uvádí, že [...].

106

(107)  Ze skutečností uvedených ve zprávě vyplývá, že [...].

107

(108)  Stát například [...].

108

(109)  Zpráva vyzdvihuje mimo jiné následující chyby řízení: [...].

109

(110)  Plavební prostředky byly omezeny a program prodeje aktiv probíhá v souladu s podnikatelským záměrem. Dopravní trasy byly předělány a akční plán snížení mezispotřeby přinesl první výsledky. Postupně je prováděna část podnikatelského záměru věnovaná zaměstnanosti.

110

(111)  Pokud jde o podíl 0,497 udávaný společností Corsica Ferries pro společnost CMN v roce 2001, je to nepřesný údaj, protože v aktivech rozvahy nezohledňuje disponibilní prostředky. Po opravě tohoto nedostatku dosáhne tento poměr u společnosti CMN výše 0,557. Podle francouzských orgánů je i tak tato výše pro společnost CMN nedostatečná, jak ukazují finanční potíže společnosti v roce 2002. Společnost CMN si tak musela u společnosti Stef-TFE vypůjčit až 8 mil. EUR na financování finančního schodku, který nepokryly její banky.

111

Corsica Ferries

(112)  Ve svém dopise ze dne 9. ledna 2003 regionální rada Provence-Alpes-Côte d’Azur citovala studii trhu, která byla předána Komisi v rámci oznámení a jejíž kopii zřejmě získala, a zdůraznila: „Nabídka [na spojích mezi Korsikou a kontinentální Francií] je vzhledem k poptávce předimenzovaná. Míra obsazenosti lodí se v průměru pohybuje kolem 20 % v zimě a 50 % v létě“.

112

Provence-Alpes-Côte d’Azur

(113)  Zejména nesouhlasí s odhadem hodnoty podniku na přibližně 350 mil. EUR provedeným společností STIM. Posouzení zohlednilo pouze ty informace rozvahy, které zlepšují valorizaci vlastního kapitálu (odchylné odpisy, zbytkový výnos z lodí atd.), a nezohlednilo pasiva, která ji snižují. Tato čistě účetní metoda výpočtu údajně neodpovídá hospodářské skutečnosti námořní společnosti, jako je společnost SNCM, která má hodnotná aktiva uváděná v rozvaze, ale má zároveň omezenou výnosnost a důležitá podrozvahová pasiva.

113

(114)  Viz např. rozsudek Soudu ze dne 10. ledna 2006, Ministero dell’Economia e delle Finanze / Cassa di Risparmio di Firenze (222/04, Rec., s. I-289, bod 129).

114

(115)  Úř. věst. L 364, 12.12.1992, s. 7.

115

(116)  Úř. věst L 378, 31.12.1986, s. 1.

116

(117)  Komise není povinna zaujmout stanovisko ke všem argumentům uvedeným zúčastněnými stranami, ale stačí jí uvést skutečnosti a právní námitky mající podstatný význam při rozhodování (rozsudky Soudu ze dne 8. června 1995, Siemens/Komise, (459/93, Rec., s. II-1675, bod 31) a ze dne 13. června 2000, EPAC/Komise, (204/97 a 270/97, Rec., s. II-2267, bod 35).

117

(118)  Rozsudek Soudu ze dne 12. února 2008, BUPA e.a. / Komise (289/03).

118

(119)  Viz k tomuto tématu rozhodnutí Komise ze dne 30. října 2001 o státních podporách, které poskytla Francie společnosti SNCM (Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 66).

119

(120)  Číslo snížené o kapitálové zisky z vyřazení plavidel.

120

(121)  Pokud jde o spoje na Korsiku, u těchto dvou let, která odpovídají posledním dvěma rokům uplatňování smlouvy z roku 1996, v tehdejší znalecké zprávě nemohl být kvůli tehdy chybějícím údajům uveden výpočet hospodářského výsledku na základě analytického účetnictví.

121

(122)  Údaje pocházející z rozhodnutí 2002/149/ES.

122

(123)  V roce 2001 byla vytvořena rezerva 14,8 mil. EUR z titulu vysokorychlostního plavidla Liamone. Jejím účelem je snížit roční náklady na loď na úroveň nákladů plavidla přizpůsobeného novým požadavkům stanoveným pro tuto trasu a financovaných za stejných podmínek. Tato rezerva byla vytvořena v souladu s účetními pravidly, podle kterých musí podnik upravit svou účetní rozvahu zohledněním výjimečné opravné položky, jakmile zjistí, že některé z jeho aktiv má skutečnou nebo prodejní hodnotu nižší, než je hodnota účetní.

123

(124)  V souladu s rozhodovacím postupem je pro Komisi bezvýznamné, jaký způsob náhrady členský stát použil, pokud může ověřit, že nedošlo ke křížovému dotování ve prospěch konkurenčních činností. Viz zejména rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2002 o státních podporách, které Itálie poskytla společnosti Poste Italiane SpA (Úř. věst. L 282, 19.10.2002, s. 29) a rozhodnutí Komise ze dne 23. července 2003 o navýšení kapitálu o 297,5 mil. EUR ve prospěch společnosti La Poste Belge / De Post (Úř. věst. C 241, 8.10.2003, s. 13).

124

(125)  Je třeba připomenout, že Komise vypracovala v roce 1997 pokyny Společenství pro státní podpory námořní dopravě a upřesnila podmínky, kdy státní podpory poskytnuté jako vyrovnání za závazky veřejné služby jsou považovány za slučitelné se společným trhem (Úř. věst. C 205, 5.7.1997, s. 5).

125

(126)  Viz rozhodnutí Komise 2002/149/ES (Úř. věst. L 50, 21.2.2002, s. 66).

126

(127)  Podmínky pro vyrovnání státního finančního příspěvku jsou uvedeny v bodě IV pětileté smlouvy mezi SNCM a OTC na období 1996–2001.

127

(128)  Zejména, jak uvádí v poznámce pod čarou č. 71 tohoto rozhodnutí, Komise ověřila existenci oddělených účtů pro poskytování dotčených služeb v prověřovaném období.

128

(129)  Tato částka je výsledkem rozdílu mezi původně oznámenou částkou (76 mil. EUR) a částkou vyplacenou na základě závazku veřejné služby (53,48 mil. EUR).

129

(130)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 28. ledna 2003, Německo/Komise (334/99, Rec., p. I-1139, odstavec 142).

130

(131)  Sdělení Komise členským státům: uplatňování článku 92 a 93 Smlouvy o ES a článku 5 směrnice Komise 90/723/EHS na veřejné podniky zpracovatelského průmyslu (Úř. věst. C 307, 13.11.1993, s. 3 bod 11). Toto sdělení se týká zpracovatelského průmyslu, ale analogicky ho lze stejným způsobem použít i ostatní hospodářská odvětví.

131

(132)  Viz zejména rozsudek Soudu ze dne 6. března 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale / Komise (233/99, Rec., s. II-435).

132

(133)  Rozsudek Soudu ze dne 21. ledna 1999, Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH et Lech-Stahlwerke GmbH / Komise Evropských Společenství (2/96 a 129/95, Rec., s. II-17, odstavec 116).

133

(134)  Rozsudek Soudu ze dne 14. září, Španělsko/Komise, (278/92, 279/92 et 280/92, Rec., s. I-4103).

134

(135)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 28. ledna 2003, Německo/Komise (334/99, Rec., 2003, s. I-1139).

135

(136)  Rozhodnutí Komise 98/2004/ES ze dne 30. července 1997 o podmíněném schvalováním podpor poskytnutých Francií skupině GAN (Úř. věst. L 78, 16.3.1998, s. 1).

136

(137)  Viz v tomto ohledu rozhodnutí 2006/947/ES ze dne 7. prosince 2005 o podpoře, kterou poskytla Belgie společnosti ABX Logistics (Úř. věst. L 383, 28.12.2006, s. 21).

137

(138)  Viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 11. března 1991, Itálie/Komise (Rec. 1991, s. I-1433).

138

(139)  Viz například rozhodnutí Komise 92/266/EHS ze dne 27. listopadu 1991 o přeměně francouzských průmyslových skupin mimo ocelářský průmysl, uhelný průmysl a společnost Compagnie générale maritime podle článků 92 až 94 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 138, 21.5.1992, s. 24). Viz rovněž sociální plány, na něž je dále odkazováno.

139

(140)  Sluší se ale poznamenat, že polovina dotčeného počtu zaměstnanců byla zaměstnána jako dočasní zaměstnanci nebo jako subdodavatelé na místě. Proto je možné předpokládat, že v případě 5 000 pracovních míst zaměstnanců společnosti Airbus byly náklady na zaměstnance podstatně vyšší.

140

(141)  Na základě jednoho z nabídkových řízení byl Komisí pověřen nezávislý odborný znalec Moore Stephens ze společnosti Chartered Accountants, jehož závěrečná zpráva byla předána dne 25. ledna 2008.

141

(142)  Jde o následujících 7 plavidel: Corse, Ile de Beauté, Méditerranée, Napoléon Bonaparte, Paglia Orba, Monte d’Oro a Monte Cino.

142

(143)  Tento diskont, který činí [...] mil. EUR (což je průměrně [...] až [...] % hrubé prodejní ceny), je mimo jiné odůvodněn zvláštností lodí společnosti SNCM, které jsou přizpůsobeny dopravní obslužnosti zajišťované podnikem, stavem plavidel a skutečností, že všechna plavidla budou nabídnuta na trhu zároveň (a zejména oslabeným postavením prodejce). Ocenění makléřem BRS vychází hlavně z předpokladu prodeje za běžných obchodních podmínek plavidel v řádném stavu, úspěšně zkontrolovaných, dobře udržovaných a fungujících.

143

(144)  Oceněno na [...] mil. EUR.

144

(145)  Právní riziko je odůvodněno pravděpodobností, že by prozatímní správce společnosti byl nucen k rychlému prodeji plavidel, a přesycením trhu z důvodu jeho omezené schopnosti vstřebání.

145

(146)  Pokud jde o budovy (včetně sídla společnosti SNCM), francouzské orgány upřesňují, že stanovená likvidační hodnota je založena na hodnocení znalce v oboru nemovitostí z listopadu 2003 a byla aktualizována o +[...] %, aby zohlednila zvýšení cen.

146

(147)  Dlouhodobé investice se týkají pouze kapitálových podílů společnosti SNCM v společnostech Sudcargos, Aliso, CGTH, CMN a Ferrytour.

147

(148)  Tato položka se týká v zásadě pohledávek vůči státu, a to zejména vyrovnání za závazky veřejné služby za září 2005 a proplacení zaměstnavatelských sociálních srážek organizací Assedic za účetní rok 2004.

148

Zdroje: Zpráva Oddo-Hastings, zpráva odborného znalce Komise.

Zdroje

(149)  Jde o povinnost zavedenou článkem L.321-13 zákoníku práce, který stanoví, že zaměstnavatel zaplatí odškodnění v případě propuštění každému zaměstnanci ve věku minimálně 50 let.

149

(150)  Náklady na hospodářské oživení spádové oblasti zaměstnanosti ([...] mil. EUR, náklady plynoucí z dohod o pracovním přeřazení ([...] mil. EUR), náklady na asistenční struktury a pomoc při pracovním přeřazení známé pod názvem „mobilita“ ([...] mil. EUR).

150

(151)  Náklady plynoucí z propuštění smluvních zaměstnanců společnosti SNCM s detašovaným pracovištěm v přidružených společnostech a zaměstnanců v dceřiných společnostech v likvidaci ([...] mil. EUR) a náklady spojené se žalobami kvůli vypovězení pracovní smlouvy a žádostmi o přehodnocení pracovní smlouvy ([...] mil. EUR).

151

(152)  Ke dni 30. září 2005 provozovala společnost SNCM tři plavidla v rámci leasingu: vysokorychlostní Liamone (vlastněnou hospodářským zájmovým sdružením (GIE) Véronique Bail), Danielle Casanova (GIE Joliette Bail) a Pascal Paoli (GIE Castellane Bail).

152

Liamone

)

Danielle Casanova

Pascal Paoli

(153)  Zřejmé předpoklady tohoto ocenění jsou následující:

153

| — | společnost SNCM vypoví leasingové smlouvy ke dni 30. září 2005, což znamená, že plavidla jsou vrácena příslušným majitelům (GIE) a SNCM přestane platit splátky za pronájem, |
| --- | --- |

—

společnost SNCM vypoví leasingové smlouvy ke dni 30. září 2005, což znamená, že plavidla jsou vrácena příslušným majitelům (GIE) a SNCM přestane platit splátky za pronájem,

| — | nelze uplatnit opci konečné koupě, |
| --- | --- |

—

nelze uplatnit opci konečné koupě,

| — | plavidla jsou prodána bankami úvěrujícími GIE ke dni 30. září 2005; čistý výtěžek z prodeje plavidel je věnován přednostně na splacení bankovních a daňových pohledávek. |
| --- | --- |

—

plavidla jsou prodána bankami úvěrujícími GIE ke dni 30. září 2005; čistý výtěžek z prodeje plavidel je věnován přednostně na splacení bankovních a daňových pohledávek.

(154)  Plavidla Napoléon Bonaparte a Paglia Orba slouží jako záruka u půjček, které sloužily k jejich financování.

154

(155)  Tato položka se týká rámce, ve kterém se společnost SNCM zavazuje převzít část nákladů spojených s organizací vzájemného připojištění svých důchodců.

155

(156)  Až do ukončení likvidačního řízení. Ztráty spojené s odstavením lodí vycházejí z předpokladu vyplacení jednoměsíční mzdy. Zahrnují také odstrojení plavidel v přímem vlastnictví, které nebylo odečteno z hodnoty aktiv. Tento náklad odpovídá nákladům na odstavení plavidel v přístavu v očekávání jejich prodeje.

156

(157)  Nezajištěné závazky jsou zúčtovány následovně: rezervy na rizika a náklady ([...] mil. EUR), dlouhodobé závazky k podnikům ve skupině ([...] mil. EUR), provozní dodavatelé ([...] mil. EUR), náklady na reprezentaci ([...] mil. EUR), závazky k podnikům ve skupině a ke společníkům ([...] mil. EUR), přechodné účty pasiv ([...] mil. EUR).

157

Zdroje: Zpráva Oddo-Hastings, zpráva odborníka Komise.

Zdroje

(158)  S ohledem na rozsáhlé užívání smluv na dobu určitou ve společnosti SNCM.

158

(159)  Ve svém rozhodnutí 2006/947/ES ze dne 7. prosince 2005 o podpoře, kterou poskytla Belgie společnosti ABX Logistics (Úř. věst. L 383, 28.12.2006, s. 21) Komise uvedla: „Komise nepopírá, že v některých výjimečných případech některé národní právní předpisy uvádějí, že se třetí osoby mohou obrátit proti akcionářům společnosti v likvidaci, zejména pokud lze uvažovat, že jsou akcionáři [...] a/nebo že se dopustili chyb v řízení. Nicméně i když v tomto konkrétním případě ve francouzském právu taková možnost existuje a i když belgické orgány předložily určitý počet údajů o tomto riziku, dostatečně nevyvrátily pochybnosti, které byly vznesené v tomto spise právě při rozšíření řízení v dubnu 2005. Komise dospěla k závěru, že není oprávněné v tomto případě zahrnovat mezi náklady na tento scénář 58 milionů eur spojených podle belgických orgánů s rizikem [...].“

159

(160)  Sdělení Komise o podpoře, kterou Francie poskytla společnosti Marseillaise de crédit (Úř. věst. C 49, 19.2.1997, s. 2).

160

(161)  Např. čistá aktualizovaná hodnota rizika budoucího odsouzení se zohledněním skutečnosti, že by se osoby obviněné z odpovědnosti za pasivum proti tomuto obvinění bránily.

161

(162)  Zákon č. 85-89 ze dne 25. ledna 1986 o vyrovnání a soudní likvidaci podniků, kodifikovaný v Obchodním zákoníku v článku L620-1 a dalších; zákon č. 2005-845 ze dne 26. července 2005 o zachování, vyrovnání a likvidaci podniků, kodifikovaný v Obchodním zákoníku v článcích 620-1 až 670-8.

162

(163)  Scénář plánu na zachování se na tento konkrétní příklad nevztahuje, neboť výše uvedený zákon z roku 2005 vstoupil v platnost až později, zatímco na základě informací, které má Komise k dispozici, nic nedovoluje dospět k závěru, že by případné nucené vyrovnání společnosti SNCM bylo neúspěšné.

163

(164)  Podle příslušných právních předpisů se uplatňují na veřejné podníky s postavením soukroměprávního subjektu výše zmíněné zákonné úpravy, kterými se řídí soudní likvidace. Vedle toho právní předpisy umožňují postihnout odpovědnost právních subjektů podle veřejného práva jako vedoucích orgánů v rámci řízení o vyrovnání pasiv.

164

(165)  Francouzská judikatura vyžaduje, aby skutečný vedoucí provedl opakovaně aktivní kroky při správě či řízení.

165

(166)  Reakce francouzských orgánů na některé připomínky předložené společností SNCM (viz 172. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí).

166

(167)  Je zajímavé si uvědomit, že kromě klasických zaměstnaneckých pohledávek existují také soudní zaměstnanecké pohledávky, které vycházejí z rozhodování pracovního soudnictví. V tomto konkrétním případě to znamená, že se zaměstnanec obrátí na pracovní soud, aby posoudil oprávněnost jeho žádosti. Tato žádost je připsána mezi pohledávky společnosti v okamžiku, kdy ji soud přijme.

167

(168)  Rozsudek Kasačního soudu, 30. listopadu 1993, č. 91-20554, Bull. civ. IV, č. 440, s. 319.

168

(169)  Toto ocenění provedla poradenská společnost pro finanční investice Sorgem Evaluation. Autor hodnocení Maurice Nussenbaum je finančním znalcem u Odvolacího soudu v Paříži a schválen Kasačním soudem.

169

(170)  Reakce francouzských orgánů na některé připomínky ze strany společnosti SNCM (viz 174. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí).

170

(171)  Reakce francouzských orgánů na připomínky předložené společností SNCM (viz 175. a 176. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí).

171

(172)  Reakce francouzských orgánů na připomínky předložené společností SNCM (viz 175. a 176. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí).

172

(173)  Bureau de Recherches Géologiques et Minières (BRGM).

173

(174)  Viz například rozsudek Kasačního soudu ze dne 6. února 2001, č. 98-15129.

174

(175)  Viz rovněž dva rozsudky vynesené Odvolacím soudem v Rouen dne 22. března 2005 – rozsudek č. RG 04/02549 Aspocomp Group Oyj a rozsudek č. RG 01/02667 – 04/02675.

175

(176)  S ohledem na skutečnost, že osoby obviněné z chybného pozastavení plánu by se jistě rozhodně bránily, aby nebyly volány k odpovědnosti.

176

(177)  Cass. com., 19. dubna 2005, Métaleurop.

177

(178)  Uplatnění článků 92 a 93 Smlouvy o ES týkajících se účasti orgánů veřejné moci, Bulletin CE 9/1984, bod 3.2.

178

(179)  Rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 2000, Alitalia/Komise (296/97, Rec., s. II-3871).

179

(180)  Viz například rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 1995, Air France / Komise (358/94, Rec., s. II-2109, bod 70).

180

(181)  Viz rozsudek Soudního dvora ze dne 14. února 1990, Francie/Komise (301/87, Rec., s. I-307, bod 40).

181

(182)  Viz sdělení týkající se případné podpory v rámci projektu veřejného kapitálového vkladu do kapitálu Klöckner Stahl (Úř. věst. C 390, 31.12.1994, s. 1).

182

(183)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 11. července 1996, SFEI (39/94, Rec., s. I-3547, odstavec 60).

183

(184)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 14. února, Francie/Komise (301/87, Rec., s. I-307, odstavec 41).

184

(185)  Rozsudek Soudu ze dne 29. září 2000, Confederación Espańola de Transporte de Mercancías (CETM) / Komise (55/99, Rec., s. II-03207, odstavec 82).

185

(186)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 2. července 1974, Itálie/Komise (173/73, Rec., s. 709, odstavec 33).

186

(187)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 20. září 2001, HJ Banks (390/98, Rec., s. I-6117, odstavec 33).

187

(188)  Rozsudek Soudu ze dne 1. července 2004, Salzgitter/Komise (308/00, Rec., s. II-1933, odstavec 79). Viz rovněž sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3 bod 16).

188

(189)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2006, Portugalsko/Komise (88/03, Rec., s. I-7115, odstavec 56).

189

(190)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 8. listopadu 2001, Adria-Wien Pipeline GmbH (143/99, Rec., s. I-8365, odstavec 41).

190

(191)  Viz například rozhodnutí Komise ze dne 10. října 2007 týkající se reformy financování důchodů v oblasti bankovnictví v Řecku (Úř. věst. C 308, 19.12.2007, s. 9) a rozhodnutí Komise ze dne 10. října 2007 týkající se státní podpory v souvislosti s reformou způsobu financování důchodů státních úředníků pracujících u společnosti La Poste (Úř. věst. L 63, 7.3.2008, s. 16).

191

(192)  Viz rozhodnutí Komise ze dne 17. července 2002 týkající se Société française de production (Úř. věst. C 71, 25.3.2003, s. 3). „Státní financování plánu na snížení počtu zaměstnanců, které podniku umožní uvolnit část zaměstnanců, aniž by musel zcela uhradit náklady s tím spojené, je selektivní výhodou, která by mohla spadat pod zákaz státních podpor. Oproti tomu provádění doplňkových sociálních opatření ve prospěch propuštěných osob prostřednictvím veřejných prostředků, aniž by tato opatření snížila běžné náklady zaměstnavatele, spadá do sociální politiky členských států a nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. [...] Společnost SFP plně uhradí tyto náklady. Doplňková sociální opatření ve prospěch propuštěných zaměstnanců společnosti SFP, která budou provedena poté, co zaměstnanci opustí podnik, proto nezprošťují podnik jeho povinností a neobsahují státní podporu ve prospěch společnosti SFP.“

192

(193)  Tato částka pochází z rozdílu mezi již oznámenou částkou (76 mil. EUR) a částkou schválenou jakožto náhrady za poskytování veřejných služeb (53,48 mil. EUR).

193

(194)  Úř. věst. C 288, 9.10.1999, s. 2.

194

(195)  Úř. věst. C 205, 5.7.1997, s. 5.

195

(196)  Viz bod 30 hlavních pokynů z roku 2002.

196

(197)  Výše uvedené rozhodnutí.

197

(198)  Zákonné rezervy jsou náklady zapisované na účty podle francouzských daňových předpisů.

198

(199)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise (482/99, Rec., 2002, s. I-4397, odstavec 71).

199

(200)  První alternativní metoda založená na vlastním kapitálu nutném k financování stávajících plavidel se nejeví jako vhodná, protože francouzské orgány při výpočtu vycházely z pořizovací ceny plavidel, a ne z jejich prodejní ceny v roce 2002. Pokud by totiž měla vzniknout nová společnost se stenými plavidly, jaká dnes vlastní společnost SNCM, musela by mít vlastní kapitál odpovídající nákupní hodnotě všech těchto plavidel, a ne jejich výrobní hodnotě. Tento přístup navíc nezohledňuje ostatní aktiva, jako jsou informační rezervační systém nebo budovy sídla společnosti.

200

Druhou alternativní metodu založenou na výdajích společnosti SNCM považuje Komise za vhodnější. Komise si přesto přeje znovu přezkoumat hodnotu 41,7 mil. EUR týkající se dřívějších ztrát, aby mohla zejména zohlednit hospodářský výsledek z roku 2002 a pouze ztráty spojené s dopravní obslužností Korsiky před rokem 1999.

(201)  Je třeba poznamenat, že nezávislý znalec Komise stanovil reálné náklady plánu restrukturalizace z roku 2002 na základě účetnictví společnosti SNCM na [...] mil. EUR.

201

(202)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. května 2002, Francie/Komise (482/99, Rec. 2002, s. I-4397, odstavec 71).

202

(203)  Viz tabulka 2 tohoto rozhodnutí. Součástí této částky je prodej aktiv uskutečněný v době rozhodnutí z roku 2003, konkrétně prodej lodí Napoléon, Monte Rotondo a Liberté a prodej nemovitostí (komplex nemovitostí Schuman a SCI Espace Schuman).

203

(204)  Viz bod 48 pokynů.

204

(205)  Viz příloha I.

205

(206)  Je třeba poznamenat, že dne 11. prosince 2007 společnost VT podepsala s třetím nabyvatelem předkupní smlouvu o prodeji plavidla Jean Nicoli s převodem vlastnických práv v dubnu 2008.

206

Jean Nicoli

(207)  Oznámeno Komisi dopisem ze dne 23. června 2004.

207

(208)  Tato částka zohledňuje prodej nemovitosti SCI Espace Schuman ([...] mil. EUR) uskutečněný dne 24. června 2003, ale nezohledňuje čistý výnos ze záporného prodeje lodě Aliso ([...] mil. EUR) uskutečněného dne 30. září 2004.

208

(209)  Plavidlo Asco, podíl ve společnosti Sudcargos a nemovitosti.

209

(210)  Komise se domnívá, že v rámci vyhodnocení dodržování článku 4 rozhodnutí z roku 2003 je třeba zohlednit zveřejněné ceny, to znamená ceny uváděné ve všech druzích reklam nebo veřejných sděleních, která by společnost SNCM mohla šířit. Tato podmínka se netýká cen pocházejících z informačního rezervačního systému společnosti SNCM, neboť tyto ceny podléhají, ať už u společnosti SNCM nebo u konkurentů, kvótám dynamicky stanoveným v rámci řízení výnosů („yield management“). Nastavení systémů neumožňuje zjistit, zda konkurenti společnosti SNCM nenabízejí akční ceny, a proto ani ověřit neexistenci „price leadership“ ve společnosti SNCM.

210

(211)  Na základě informací poskytnutých francouzskými orgány se ukazuje, že v období od 9. července 2003 do 16. března 2005 společnost SNCM nikdy neuváděla ve svých podnikových sděleních, reklamních kampaních nebo jiných zveřejněných dokumentech nižší ceny, než uváděli její konkurenti.

211

(212)  Tato částka je rozdílem mezi čistou potřebou likvidity společnosti SNCM (tedy 19,75 mil. EUR) a čistým výnosem z prodeje aktiv podle rozhodnutí z roku 2003 (tedy [...] mil. EUR odpovídajících prodeji plavidla Aliso a podílů ve společnostech Southern Trader, Someca a Amadeus). Touto částkou dosáhl kapitálový vklad státu do společnosti SNCM výše 69,29 mil. EUR.

212

---

PŘÍLOHA I

NORMATIVNÍ ČÁST ROZHODNUTÍ Z ROKU 2003

Článek 1

Podpora na restrukturalizaci, kterou Francie zamýšlí poskytnout ve prospěch Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM), je slučitelná se společným trhem za podmínek uvedených v článcích 2 až 5.

Článek 2

SNCM se od okamžiku oznámení tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2006 zdrží nabývání nových lodí, jakož i podpisu smluv o stavbě, objednávkách nebo nájmu nových lodí nebo lodí po generální opravě.

SNCM smí od okamžiku oznámení tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2006 provozovat jen těch jedenáct lodí, které již vlastní, tj.: Napoléon Bonaparte, Danielle Casanova, Île de Beauté, Corse, Liamone, Aliso, Méditerranée, Pascal Paoli, Paglia Orba, Monte Cinto a Monte d’Oro.

Bude-li SNCM muset na základě událostí, které jsou nezávislé na její vůli, nahradit některou ze svých lodí před 31. prosincem 2006, může Komise na základě řádně odůvodněného oznámení Francie tuto náhradu povolit.

Článek 3

Skupina SNCM prodá veškeré přímé nebo nepřímé účasti na následujících společnostech:

| — | Amadeus France, |
| --- | --- |

—

Amadeus France,

| — | Compagnie Corse Méditerranée, |
| --- | --- |

—

Compagnie Corse Méditerranée,

| — | société civile immobilière Schuman, |
| --- | --- |

—

société civile immobilière Schuman,

| — | Société Méditerranéenne d’Investissements et de Participations; |
| --- | --- |

—

Société Méditerranéenne d’Investissements et de Participations;

| — | Someca. |
| --- | --- |

—

Someca.

Namísto prodeje účasti na Société Méditerranéenne d’Investissements et de Participations může SNCM také prodat jediné aktivum této společnosti, Southern Trader, a uzavřít tuto dceřinou společnost.

Prodeje se mohou uskutečnit podle výběru francouzských orgánů buď na základě veřejné nabídky prodeje, nebo na základě předem oznámené veřejné výzvy k vyjádření zájmu s minimálně dvouměsíční lhůtou pro podání nabídky.

Francie Komisi prokáže veškeré prodeje. Nedostatečné nabídky obdržené SNCM nesmí být brány jako důvod pro neuskutečnění prodeje. V případě, že neexistuje nabídka a může-li Francie dokázat, že všechna nezbytná opatření týkající se zveřejnění byla učiněna, považuje se podmínka uvedená v prvním pododstavci za splněnou.

Článek 4

Na všech spojeních na Korsiku od okamžiku oznámení tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2006 se SNCM zdrží všech cenově politických opatření týkajících se zveřejněných cen, kterými by měly být nabízeny nižší ceny než ceny každého z jejích konkurentů za stejné destinace a služby ve stejných termínech.

Komise si vyhrazuje právo zahájit vyšetřovací řízení ve všech případech, ve kterých bude zjištěno nedodržení podmínek stanovených tímto rozhodnutím a především podmínek stanovených v prvním pododstavci.

Podmínka stanovená v prvním pododstavci je splněna, je-li nejnižší nabídnutá cena SNCM každý den vyšší než nejnižší nabídnutá akční cena za stejnou destinaci a služby každého z jejích konkurentů.

Podmínka stanovená v prvním pododstavci se neuplatní, jakmile ceny konkurentů překročí platné ceny SNCM v referenčním roce 1996 upravené s ohledem na inflaci.

Francie oznámí Komisi do 30. června každého roku všechny nezbytné informace, za účelem prokázání, že tyto podmínky byly na všech spojeních na Korsiku nebo z Korsiky v uplynulém roce splněny.

Článek 5

V souladu se závazky přijatými francouzskými orgány v restrukturalizačním plánu se stanoví roční počet zpátečních jízd lodí na jednotlivých námořních spojeních na Korsiku až do 31. prosince 2006 na maximální počet uvedený v tabulce 3 tohoto rozhodnutí (1), pokud nenastanou zvláštní okolnosti nepřičitatelné SNCM, pro které by bylo nutno přeložit určitá spojení do jiných přístavů, a pokud se nezmění závazky veřejné služby uložené podniku.

Článek 6

Francie je oprávněna napoprvé navýšit kapitál společnosti SNCM o částku 66 milionů EUR od okamžiku oznámení tohoto rozhodnutí.

Až do konce restrukturalizační doby, tj. do 31. prosince 2006, může Komise na návrh francouzských orgánů rozhodnout o schválení druhého navýšení SNCM, jehož výše bude odpovídat rozdílu mezi zbývajícími 10 miliony EUR a výnosem z prodejů vyžadovaných v článku 3 za podmínek stanovených v uvedeném článku.

Takové rozhodnutí smí být přijato, jen pokud byla provedena opatření vyžadovaná v článku 3, pokud výnos z prodejů nepřesáhne 10 milionů EUR a jestliže byly dodrženy podmínky stanovené v článcích 2, 4 a 5; bez ohledu na to je Komise oprávněna v případě nedodržení některého z těchto ustanovení zahájit v případě nutnosti formální vyšetřovací řízení. V případě nedodržení nebude druhá část podpory vyplacena.

Článek 7

Francie informuje Komisi do šesti měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních přijatých k dosažení souladu s tímto rozhodnutím.

Článek 8

Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

---

(1)  Viz příloha II tohoto rozhodnutí.

---

PŘÍLOHA II

TABULKA 3 ROZHODNUTÍ Z ROKU 2003

Vývoj nabídky společnosti SNCM

| | Počet plaveb | Počet nabízených míst | Nabízené běžné metry |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | > 2003 | 2001 | > 2003 | 2001 | > 2003 |
| Marseille-Korsika | 1 881 | (...) | 1 723 050 | (...) | 1 469 000 | (...) |
| Toulon-Korsika | 187 | (...) | 303 650 | (...) | 0 | (...) |
| Janovský záliv | 1 768 | (...) | 1 708 700 | (...) | 0 | (...) |
| Mezisoučet v Evropě | 3 836 | 3 067 | 3 735 400 | 2 357 500 | 1 469 000 | (...) |
| Maghreb | 302 | 372 | 444 000 | 635 000 | 0 | 0 |
| Celkem | 4 138 | 3 439 | 4 179 400 | 2 992 500 | 1 469 000 | (...) |

Počet plaveb

Počet nabízených míst

Nabízené běžné metry

2001

> 2003

2001

> 2003

2001

> 2003

Marseille-Korsika

1 881

(...)

1 723 050

(...)

1 469 000

(...)

Toulon-Korsika

187

(...)

303 650

(...)

0

(...)

Janovský záliv

1 768

(...)

1 708 700

(...)

0

(...)

Mezisoučet v Evropě

3 836

3 067

3 735 400

2 357 500

1 469 000

(...)

Maghreb

302

372

444 000

635 000

0

0

Celkem

4 138

3 439

4 179 400

2 992 500

1 469 000

(...)

---