# Eiropas Savienības L 261/2009

| | ISSN 1725-5112
  doi:10.3000/17255112.L_2009.261.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 261 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 52. sējums2009. gada 3. oktobris |

ISSN 1725-5112

doi:10.3000/17255112.L_2009.261.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 261

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

52. sējums2009. gada 3. oktobris

---

| Saturs | | I   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTĪVAS |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/57/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (
  1
  ) | 1 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/75/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (
  1
  ) | 40 |

Saturs

I   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta

Lappuse

DIREKTĪVAS

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/57/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (
  1
  )

1

1

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/75/EK (2009. gada 13. jūlijs) par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (
  1
  )

1

40

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

I Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta

DIREKTĪVAS

| 3.10.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 261/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.10.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 261/1

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/57/EK

(2009. gada 13. jūlijs)

par lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām

(kodificēta versija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Padomes Direktīva 77/536/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežkopības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās direktīvas kodifikāciju. |
| --- | --- |

(1)

Padomes Direktīva 77/536/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežkopības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās direktīvas kodifikāciju.

| (2) | Direktīva 77/536/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5), un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tātad Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai. |
| --- | --- |

(2)

Direktīva 77/536/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5), un kas nosaka tehniskos priekšrakstus attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūra, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tātad Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai.

| (3) | Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem X pielikuma B daļā minētās direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai, |
| --- | --- |

(3)

Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem X pielikuma B daļā minētās direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Šī direktīva attiecas uz Direktīvas 2003/37/EK 2. panta j) punktā definētajiem traktoriem, kuriem ir šādi parametri:

| a) | klīrenss zem pakaļējā tilta nepārsniedz 1 000 mm; |
| --- | --- |

a)

klīrenss zem pakaļējā tilta nepārsniedz 1 000 mm;

| b) | noteikts vai regulējams viena dzenošā tilta riteņu platums 1 150 mm vai vairāk; |
| --- | --- |

b)

noteikts vai regulējams viena dzenošā tilta riteņu platums 1 150 mm vai vairāk;

| c) | iespēja aprīkot ar daudziedaļu sakabes ierīci, kas paredzēta atkabināmu agregātu pievienošanai, un dīseli; |
| --- | --- |

c)

iespēja aprīkot ar daudziedaļu sakabes ierīci, kas paredzēta atkabināmu agregātu pievienošanai, un dīseli;

| d) | masa no 1,5 līdz 6 tonnām, kas atbilst Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā paredzētajai traktora pašmasai, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kura piestiprināta saskaņā ar šo direktīvu, un lielākā izmēra riepas, kādas iesaka izgatavotājs. |
| --- | --- |

d)

masa no 1,5 līdz 6 tonnām, kas atbilst Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā paredzētajai traktora pašmasai, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kura piestiprināta saskaņā ar šo direktīvu, un lielākā izmēra riepas, kādas iesaka izgatavotājs.

2. pants

1.   Jebkura dalībvalsts piešķir EK detaļas tipa apstiprinājumu jebkura tipa apgāšanās aizsargkonstrukcijai un tās stiprinājumam pie traktora, ja tie atbilst I līdz V pielikumā noteiktajām konstrukcijas un testēšanas prasībām.

2.   Dalībvalsts, kas piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai verificētu, ciktāl nepieciešams, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar kompetentajām iestādēm citās dalībvalstīs, ka ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šo verifikāciju ierobežo līdz pārbaudēm uz vietas.

3. pants

Par katru 2. panta kārtībā apstiprināto apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipu un tās stiprinājumu pie traktora dalībvalstis traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim izdod EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas atbilst VI pielikumā parādītajam paraugam.

Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu tādu zīmju lietošanu, kas rada iespēju sajaukt apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kurām atbilstīgi 2. pantam ir piešķirts detaļas tipa apstiprinājums, ar citām ierīcēm.

4. pants

1.   Dalībvalsts nedrīkst aizliegt laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas vai to stiprinājumus pie traktora, pamatojoties uz to uzbūvi, ja uz tiem ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.

2.   Tomēr dalībvalsts drīkst aizliegt ar EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi apzīmētu apgāšanās aizsargkonstrukciju laišanu tirgū, ja tās pastāvīgi neatbilst apstiprinātajam tipam.

Šī dalībvalsts nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem, pamatojot pieņemto lēmumu.

5. pants

Katras dalībvalsts kompetentās iestādes viena mēneša laikā nosūta pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātu eksemplāru, kura paraugs ir parādīts VII pielikumā un kuru aizpilda par katru apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipu, ko tās apstiprina vai kam atsaka apstiprinājumu.

6. pants

1.   Ja dalībvalsts, kas ir piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, konstatē, ka vairākas ar EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi apzīmētas apgāšanās aizsargkonstrukcijas un to stiprinājumi pie traktora neatbilst apstiprinātajam tipam, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu ražošanas paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam. Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem, kuri vajadzības gadījumā, ja neatbilstība ir ievērojama un atkārtojas, var ietvert EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu. Minētās iestādes veic tos pašus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informē par šādu neatbilstību.

2.   Dalībvalstu kompetentās iestādes vienā mēnesī informē cita citu par jebkuru EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanas gadījumu, pamatojot pieņemto lēmumu.

7. pants

Jebkuru lēmumu par apgāšanās aizsargkonstrukcijas un to stiprinājuma pie traktora detaļas tipa apstiprinājuma atteikumu vai anulēšanu vai arī aizliegumu laist tirgū vai lietot, ko pieņem saskaņā ar noteikumiem, kuri paredzēti šīs direktīvas īstenošanai, sīki pamato. Šo lēmumu dara zināmu ieinteresētajai pusei, kuru vienlaicīgi informē par iespējamiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kurus nosaka dalībvalstīs spēkā esošie tiesību akti, un par šo tiesiskās aizsardzības līdzekļu īstenošanas termiņiem.

8. pants

1.   Dalībvalstis nedrīkst atteikt piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 2003/37/EK 2. panta u) punktā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktora tipu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar apgāšanās aizsargkonstrukciju, ja tā atbilst I un IX pielikumā noteiktajām prasībām.

2.   Dalībvalstis nedrīkst izdot Direktīvas 2003/37/EK 2. panta u) punktā paredzēto dokumentu traktora tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas prasībām.

Dalībvalstis var atteikt piešķirt valsts tipa apstiprinājumu traktora tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas prasībām.

9. pants

Dalībvalsts nedrīkst atteikt traktoru reģistrāciju vai aizliegt to pārdošanu, pirmo nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar apgāšanās aizsargkonstrukciju, ja tā atbilst I līdz IX pielikumā noteiktajām prasībām.

10. pants

Sakarā ar EK tipa apstiprinājumu jebkurš traktors, uz kuru attiecas 1. pants, jāaprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas atbilst I līdz IV pielikumā noteiktajām prasībām.

11. pants

Grozījumus, kas vajadzīgi, lai I līdz IX pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 3. punktā minēto procedūru.

12. pants

Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

13. pants

Direktīvu 77/536/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar X pielikuma A daļā minētajiem aktiem, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem X pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu XI pielikumā.

14. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2010. gada 1. janvāra.

15. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē, 2009. gada 13. jūlijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

H.-G. PÖTTERING

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

E. ERLANDSSON

---

(1)  OV C 10, 15.1.2008., 21. lpp.

1

(2)  Parlamenta 2007. gada 25. septembra Atzinums (OV C 219 E, 28.8.2008., 68. lpp.) un Padomes 2009. gada 22. jūnija Lēmums.

2

(3)  OV L 220, 29.8.1977., 1. lpp.

3

(4)  Sk. X pielikuma A daļu.

4

(5)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp.

5

---

PIELIKUMU SARAKSTS

| I PIELIKUMS | EK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi |
| --- | --- |

I PIELIKUMS

| II PIELIKUMS | Apgāšanās aizsargkonstrukciju un to stiprinājuma pie traktora stiprības testēšanas nosacījumi |
| --- | --- |

II PIELIKUMS

| III PIELIKUMS | Testa procedūras |
| --- | --- |

III PIELIKUMS

| IV PIELIKUMS | Attēli |
| --- | --- |

IV PIELIKUMS

| V PIELIKUMS | Paraugs. EK detaļas tipa apstiprinājuma testa ziņojums attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijas (aizsargrāmja vai kabīnes) un tās stiprinājuma pie traktora stiprību |
| --- | --- |

V PIELIKUMS

| VI PIELIKUMS | Zīmes |
| --- | --- |

VI PIELIKUMS

| VII PIELIKUMS | EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs |
| --- | --- |

VII PIELIKUMS

| VIII PIELIKUMS | EK tipa apstiprinājuma nosacījumi |
| --- | --- |

VIII PIELIKUMS

| IX PIELIKUMS | Paraugs. Traktora EK tipa apstiprinājuma sertifikāta pielikums, kas attiecas uz traktora apgāšanās aizsargkonstrukcijas (aizsargrāmja vai kabīnes) un tās stiprinājuma pie traktora stiprību |
| --- | --- |

IX PIELIKUMS

| X PIELIKUMS | A daļa. Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu sarakstu
  B daļa. Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai |
| --- | --- |

X PIELIKUMS

A daļa. Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu sarakstu

B daļa. Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

| XI PIELIKUMS | Atbilstības tabula |
| --- | --- |

XI PIELIKUMS

I PIELIKUMS

EK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi

1.   DEFINĪCIJA

| 1.1. | Apgāšanās aizsargkonstrukcija (aizsargrāmis vai kabīne) ir traktora konstrukcija, kuras galvenais mērķis ir novērst vai mazināt risku, kādam vadītājs ir pakļauts, ja traktors apgāžas parastas lietošanas laikā. |
| --- | --- |

1.1.

Apgāšanās aizsargkonstrukcija (aizsargrāmis vai kabīne) ir traktora konstrukcija, kuras galvenais mērķis ir novērst vai mazināt risku, kādam vadītājs ir pakļauts, ja traktors apgāžas parastas lietošanas laikā.

| 1.2. | Konstrukcijām, kas minētas 1.1. punktā, raksturīgs tas, ka apgāšanās gadījumā tās nodrošina to iekšpusē brīvu telpu, kas ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju. |
| --- | --- |

1.2.

Konstrukcijām, kas minētas 1.1. punktā, raksturīgs tas, ka apgāšanās gadījumā tās nodrošina to iekšpusē brīvu telpu, kas ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju.

2.   VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

| 2.1. | Katra apgāšanās aizsargkonstrukcija un tās stiprinājums pie traktora jāprojektē un jāizgatavo tā, lai šī konstrukcija vai stiprinājums kalpotu 1. punktā noteiktajam mērķim. |
| --- | --- |

2.1.

Katra apgāšanās aizsargkonstrukcija un tās stiprinājums pie traktora jāprojektē un jāizgatavo tā, lai šī konstrukcija vai stiprinājums kalpotu 1. punktā noteiktajam mērķim.

| 2.2. | Atbilstību šai prasībai pārbauda pēc vienas no divām III pielikumā aprakstītajām testa metodēm. Metodi izvēlas atkarībā no traktora masas: | ja traktora masa ir noteikta 1. pantā, tad saskaņā ar III pielikuma B daļu; |
| --- | --- | --- |

2.2.

Atbilstību šai prasībai pārbauda pēc vienas no divām III pielikumā aprakstītajām testa metodēm. Metodi izvēlas atkarībā no traktora masas:

ja traktora masa ir noteikta 1. pantā, tad saskaņā ar III pielikuma B daļu;

| | ja traktora masa pārsniedz 1,5 tonnas, bet nav lielāka par 3,5 tonnām, tad saskaņā ar III pielikuma A daļu; |
| --- | --- |

ja traktora masa pārsniedz 1,5 tonnas, bet nav lielāka par 3,5 tonnām, tad saskaņā ar III pielikuma A daļu;

| | attiecībā uz traktoriem ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) vai traktoriem, kas aprīkoti ar papildu sēdekļiem, piemēro tikai III pielikuma B daļā aprakstīto testa metodi. |
| --- | --- |

attiecībā uz traktoriem ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) vai traktoriem, kas aprīkoti ar papildu sēdekļiem, piemēro tikai III pielikuma B daļā aprakstīto testa metodi.

3.   EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

| 3.1. | EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma pie traktora stiprību iesniedz traktora izgatavotājs vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas izgatavotājs, vai to pilnvaroti pārstāvji. |
| --- | --- |

3.1.

EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma pie traktora stiprību iesniedz traktora izgatavotājs vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas izgatavotājs, vai to pilnvaroti pārstāvji.

| 3.2. | EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trīs eksemplāros un šādas ziņas: | vispārīgs konfigurācijas rasējums ar tajā norādītu mērogu vai ar apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno izmēru norādēm. Šajā rasējumā īpaši sīki jāparāda montāžas daļas; |
| --- | --- | --- |

3.2.

EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentus trīs eksemplāros un šādas ziņas:

vispārīgs konfigurācijas rasējums ar tajā norādītu mērogu vai ar apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno izmēru norādēm. Šajā rasējumā īpaši sīki jāparāda montāžas daļas;

| | sānskata un aizmugures fotogrāfijas, kurās redzamas montāžas daļas; |
| --- | --- |

sānskata un aizmugures fotogrāfijas, kurās redzamas montāžas daļas;

| | apgāšanās aizsargkonstrukcijas īss apraksts, kurā ir ziņas par konstrukcijas tipu, montāžu uz traktora un, ja vajadzīgs, par armējumu, iekļūšanas un izkļūšanas līdzekļiem, interjera polsterējuma daļām un iespējām novērst nepārtrauktu kūleņošanu apgāšanās gadījumā, kā arī par apsildes un ventilācijas daļām; |
| --- | --- |

apgāšanās aizsargkonstrukcijas īss apraksts, kurā ir ziņas par konstrukcijas tipu, montāžu uz traktora un, ja vajadzīgs, par armējumu, iekļūšanas un izkļūšanas līdzekļiem, interjera polsterējuma daļām un iespējām novērst nepārtrauktu kūleņošanu apgāšanās gadījumā, kā arī par apsildes un ventilācijas daļām;

| | ziņas par izgatavošanā, tajā skaitā kronšteinos un fiksācijas skrūvēs, lietotajiem materiāliem (sk. V pielikumu). |
| --- | --- |

ziņas par izgatavošanā, tajā skaitā kronšteinos un fiksācijas skrūvēs, lietotajiem materiāliem (sk. V pielikumu).

| 3.3. | Tā traktoru tipa paraugs, kuram paredzēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, iesniedzams tehniskajam dienestam, kurš atbild par detaļu tipa apstiprinājuma testiem. Šo traktoru aprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.

Tā traktoru tipa paraugs, kuram paredzēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, iesniedzams tehniskajam dienestam, kurš atbild par detaļu tipa apstiprinājuma testiem. Šo traktoru aprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukciju.

| 3.4. | EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs drīkst lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem traktoru tipiem. Kompetentā iestāde, kas ir piešķīrusi sākotnējo daļu EK tipa apstiprinājumu, to attiecina arī uz citiem traktoru tipiem, ja apstiprinātā apgāšanās aizsargkonstrukcija un traktoru tips (tipi), uz kuriem apstiprinājumu lūdz attiecināt, atbilst šādiem nosacījumiem: | masa bez balasta, kā noteikts II pielikuma 1.3. punktā, nepārsniedz testā izmantoto atskaites masu vairāk par 5 %; |
| --- | --- | --- |

3.4.

EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs drīkst lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem traktoru tipiem. Kompetentā iestāde, kas ir piešķīrusi sākotnējo daļu EK tipa apstiprinājumu, to attiecina arī uz citiem traktoru tipiem, ja apstiprinātā apgāšanās aizsargkonstrukcija un traktoru tips (tipi), uz kuriem apstiprinājumu lūdz attiecināt, atbilst šādiem nosacījumiem:

masa bez balasta, kā noteikts II pielikuma 1.3. punktā, nepārsniedz testā izmantoto atskaites masu vairāk par 5 %;

| | stiprinājuma metode un traktora daļas, pie kurām stiprina, ir vienādas; |
| --- | --- |

stiprinājuma metode un traktora daļas, pie kurām stiprina, ir vienādas;

| | jebkuras daļas, piemēram, dubļusargi un motora pārsegi, kas var būt apgāšanās aizsargkonstrukcijas balsti, ir vienādi; |
| --- | --- |

jebkuras daļas, piemēram, dubļusargi un motora pārsegi, kas var būt apgāšanās aizsargkonstrukcijas balsti, ir vienādi;

| | sēdeklis ir tajā pašā vietā. |
| --- | --- |

sēdeklis ir tajā pašā vietā.

4.   MARĶĒJUMI

| 4.1. | Uz katras apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kas atbilst apstiprinātajam tipam, ir šādi marķējumi:






  4.1.1. | preču zīme vai tirdzniecības nosaukums; |
| --- | --- | --- |

4.1.

Uz katras apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kas atbilst apstiprinātajam tipam, ir šādi marķējumi:

4.1.1.

preču zīme vai tirdzniecības nosaukums;

| 4.1.2. | detaļu tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam VI pielikumā; |
| --- | --- |

4.1.2.

detaļu tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam VI pielikumā;

| 4.1.3. | apgāšanās aizsargkonstrukcijas sērijas numurs; |
| --- | --- |

4.1.3.

apgāšanās aizsargkonstrukcijas sērijas numurs;

| 4.1.4. | traktora marka un tips(-i), kuram(-iem) apgāšanās aizsargkonstrukcija paredzēta. |
| --- | --- |

4.1.4.

traktora marka un tips(-i), kuram(-iem) apgāšanās aizsargkonstrukcija paredzēta.

| 4.2. | Visām šīm ziņām jābūt uz mazas plāksnītes. |
| --- | --- |

4.2.

Visām šīm ziņām jābūt uz mazas plāksnītes.

| 4.3. | Šiem marķējumiem jābūt redzamiem, salasāmiem un neizdzēšamiem. |
| --- | --- |

4.3.

Šiem marķējumiem jābūt redzamiem, salasāmiem un neizdzēšamiem.

II PIELIKUMS

Apgāšanās aizsargkonstrukciju un to stiprinājuma pie traktora stiprības testēšanas nosacījumi

1.   VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

1.1.   Testa mērķi

Testi, kuros lieto speciālus izmēģinājuma stendus, ir paredzēti tādas slodzes modelēšanai, kādai apgāšanās aizsargkonstrukcija ir pakļauta apgāšanās gadījumā. Šiem testiem, kas aprakstīti III pielikumā, jānodrošina apgāšanās aizsargkonstrukciju un to stiprinājuma kronšteinu stiprības vērtējums.

1.2.   Gatavošanās testam

| 1.2.1. | Apgāšanās aizsargkonstrukcija jātestē uz tā tipa traktoriem, kam tā paredzēta. Tā jāpiestiprina pie traktora saskaņā ar traktora un/vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas izgatavotāja norādījumiem. |
| --- | --- |

1.2.1.

Apgāšanās aizsargkonstrukcija jātestē uz tā tipa traktoriem, kam tā paredzēta. Tā jāpiestiprina pie traktora saskaņā ar traktora un/vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas izgatavotāja norādījumiem.

| 1.2.2. | Gatavojot traktoru testam, tas jāaprīko ar visām sērijveida uzbūves daļām, kas var ietekmēt apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību vai kas var būt vajadzīgas stiprības testam.
  Traktors jāaprīko arī ar detaļām, kas var radīt apdraudējumus atstarpju zonā, lai var pārbaudīt to atbilstību šā pielikuma 4.1. punkta prasībām. |
| --- | --- |

1.2.2.

Gatavojot traktoru testam, tas jāaprīko ar visām sērijveida uzbūves daļām, kas var ietekmēt apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību vai kas var būt vajadzīgas stiprības testam.

Traktors jāaprīko arī ar detaļām, kas var radīt apdraudējumus atstarpju zonā, lai var pārbaudīt to atbilstību šā pielikuma 4.1. punkta prasībām.

| 1.2.3. | Testus izdara ar stāvošu traktoru. |
| --- | --- |

1.2.3.

Testus izdara ar stāvošu traktoru.

1.3.   Traktora masa

Nosvērtā masa W, ko izmanto formulās (sk. III pielikuma A un B daļu) svārsta kritiena augstuma un trieciena spēka aprēķināšanai, nav mazāka par masu, kas noteikta Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā, t. i., neskaitot neobligātas palīgierīces, bet ieskaitot dzesētāju, eļļas, degvielu, instrumentus un vadītāju, pieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukcijas masu un atņemot 75 kg. Neskaita neobligātu priekšējo vai pakaļējo pretsvaru, riteņu balastu, uzmontētu inventāru, uzmontētu aprīkojumu vai jebkuras speciālas nozīmes detaļas.

2.   APARATŪRA UN APRĪKOJUMS

2.1.   Svārsta svars

| 2.1.1. | Svārstu iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru piekares punkti nav zemāk par 6 m virs zemes. Nodrošina līdzekļus, ar ko var neatkarīgi regulēt svārsta piekares augstumu un leņķi starp svārstu un ķēdēm vai trosēm. |
| --- | --- |

2.1.1.

Svārstu iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru piekares punkti nav zemāk par 6 m virs zemes. Nodrošina līdzekļus, ar ko var neatkarīgi regulēt svārsta piekares augstumu un leņķi starp svārstu un ķēdēm vai trosēm.

| 2.1.2. | Svārsta svars ir 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu svaru, kuras pašas par sevi nepārsniedz 100 kg. Saskares šķautnes garums ir 680 ± 20 mm (sk. IV pielikuma 4. attēlu). Svārstu piepilda tā, ka tā smaguma centra stāvoklis nemainās. |
| --- | --- |

2.1.2.

Svārsta svars ir 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu svaru, kuras pašas par sevi nepārsniedz 100 kg. Saskares šķautnes garums ir 680 ± 20 mm (sk. IV pielikuma 4. attēlu). Svārstu piepilda tā, ka tā smaguma centra stāvoklis nemainās.

| 2.1.3. | Nodrošina līdzekļus svārsta atvilkšanai atpakaļ katra testa vajadzībām atbilstīgā augstumā. Ātrās palaišanas mehānisms ļauj svārstam šūpoties lejup, nemainot stāvokli attiecībā pret piekares ķēdēm vai trosēm. |
| --- | --- |

2.1.3.

Nodrošina līdzekļus svārsta atvilkšanai atpakaļ katra testa vajadzībām atbilstīgā augstumā. Ātrās palaišanas mehānisms ļauj svārstam šūpoties lejup, nemainot stāvokli attiecībā pret piekares ķēdēm vai trosēm.

2.2.   Svārsta piekare

Svārsta piekares punkti ir nostiprināti nekustīgi tā, ka to pārvietošanās nevienā virzienā nepārsniedz 1 % kritiena augstuma.

2.3.   Saites

| 2.3.1. | Lietojot fiksācijas un spriegošanas ierīces, traktoru piesien pie sliedēm, kas ir nekustīgi nostiprinātas uz stabila betona pamata. Sliedes novieto tā, ka traktoru var piesiet, kā parādīts IV pielikuma 5., 6. un 7. attēlā. Katrā testā traktora riteņi un jebkurš tilta balsts atrodas uz stabila pamata. |
| --- | --- |

2.3.1.

Lietojot fiksācijas un spriegošanas ierīces, traktoru piesien pie sliedēm, kas ir nekustīgi nostiprinātas uz stabila betona pamata. Sliedes novieto tā, ka traktoru var piesiet, kā parādīts IV pielikuma 5., 6. un 7. attēlā. Katrā testā traktora riteņi un jebkurš tilta balsts atrodas uz stabila pamata.

| 2.3.2. | Traktora piesiešanai papildus spriegošanas ierīcēm un stiprinājumiem pie sliedēm lieto noteikta izmēra trosi.
  Šī trose saskaņā ar ISO 2408 ir no apaļām stieplēm, ar šķiedras serdi, 6 × 19 vijumu. Troses nominālais diametrs ir 13 mm. |
| --- | --- |

2.3.2.

Traktora piesiešanai papildus spriegošanas ierīcēm un stiprinājumiem pie sliedēm lieto noteikta izmēra trosi.

Šī trose saskaņā ar ISO 2408 ir no apaļām stieplēm, ar šķiedras serdi, 6 × 19 vijumu. Troses nominālais diametrs ir 13 mm.

| 2.3.3. | Traktoriem ar šarnīrsavienojumu centrālo balstu nostiprina un traktoru piesien atbilstīgi priekšēja, aizmugurēja un sānu trieciena pārbaudei un saspiešanas testam, turklāt lieto sānu balstus triecienam no sāniem. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā virzienā, ja tā ir ērtāk piesiet troses. |
| --- | --- |

2.3.3.

Traktoriem ar šarnīrsavienojumu centrālo balstu nostiprina un traktoru piesien atbilstīgi priekšēja, aizmugurēja un sānu trieciena pārbaudei un saspiešanas testam, turklāt lieto sānu balstus triecienam no sāniem. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā virzienā, ja tā ir ērtāk piesiet troses.

2.4.   Riteņu balsts un sija

| 2.4.1. | Siju lieto par riteņa balstu sānu triecienam, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. |
| --- | --- |

2.4.1.

Siju lieto par riteņa balstu sānu triecienam, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā.

| 2.4.2. | Apmēram 150 × 150 mm šķērsgriezuma skuju koka siju ar skavām piestiprina pie grīdas, lai balstītu riepas pretī triecienam, kā parādīts IV pielikuma 5., 6. un 7. attēlā. |
| --- | --- |

2.4.2.

Apmēram 150 × 150 mm šķērsgriezuma skuju koka siju ar skavām piestiprina pie grīdas, lai balstītu riepas pretī triecienam, kā parādīts IV pielikuma 5., 6. un 7. attēlā.

2.5.   Balsti un saites traktoriem ar šarnīrsavienojumu

| 2.5.1. | Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un saites. To mērķis ir nodrošināt, ka tā traktora daļa, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, ir tikpat stingra kā traktoram bez šarnīrsavienojuma. |
| --- | --- |

2.5.1.

Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un saites. To mērķis ir nodrošināt, ka tā traktora daļa, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, ir tikpat stingra kā traktoram bez šarnīrsavienojuma.

| 2.5.2. | Konkrētas papildu ziņas, kas attiecas uz trieciena un saspiešanas pārbaudēm, ir iekļautas III pielikumā. |
| --- | --- |

2.5.2.

Konkrētas papildu ziņas, kas attiecas uz trieciena un saspiešanas pārbaudēm, ir iekļautas III pielikumā.

2.6.   Saspiešanas izmēģinājuma stends

IV pielikuma 8. attēlā parādītais izmēģinājuma stends ar stingu, apmēram 250 mm platu siju, kas ar kardāniem savienota ar slodzes mehānismu, spēj radīt lejup, uz apgāšanās aizsargkonstrukciju, vērstu spēku. Lieto piemērotus tiltu balstus, lai saspiešanas spēks nedarbotos uz traktora riepām.

2.7.   Mēraparatūra

| 2.7.1. | III pielikuma A un B daļā paredzētajos testos maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpības mērīšanas nolūkā sānu trieciena testā jālieto ierīce, kas sastāv no kustīga berzes ieliktņa, kurš ir stingri nostiprināts uz horizontāla stieņa. |
| --- | --- |

2.7.1.

III pielikuma A un B daļā paredzētajos testos maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpības mērīšanas nolūkā sānu trieciena testā jālieto ierīce, kas sastāv no kustīga berzes ieliktņa, kurš ir stingri nostiprināts uz horizontāla stieņa.

| 2.7.2. | III pielikuma A daļā paredzētajos testos mērījumus izdara pēc laboratorijas testa, lai noteiktu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa ir nokļuvusi atstarpju zonā, kas noteikta III pielikuma A daļas 2. punktā. |
| --- | --- |

2.7.2.

III pielikuma A daļā paredzētajos testos mērījumus izdara pēc laboratorijas testa, lai noteiktu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa ir nokļuvusi atstarpju zonā, kas noteikta III pielikuma A daļas 2. punktā.

| 2.7.3. | III pielikuma B daļā paredzētajos testos jānodrošina aprīkojums, kurā var ietilpt fotografēšanas iekārtas, lai pēc laboratorijas testiem varētu konstatēt, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa šo testu laikā ir nokļuvusi III pielikuma B daļas 2. punktā noteiktajā atstarpju zonā vai saskārusies ar to. |
| --- | --- |

2.7.3.

III pielikuma B daļā paredzētajos testos jānodrošina aprīkojums, kurā var ietilpt fotografēšanas iekārtas, lai pēc laboratorijas testiem varētu konstatēt, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa šo testu laikā ir nokļuvusi III pielikuma B daļas 2. punktā noteiktajā atstarpju zonā vai saskārusies ar to.

2.8.   Mērījumu pielaides

Pārbaudēs izdarītajos mērījumos ievēro šādas pielaides:

| 2.8.1. | testa laikā izdarītajos lineārajos mērījumos (izņemot 2.8.2. punktu); apgāšanās aizsargkonstrukcijas un traktora novietojumā, atstarpju zonas un piesietu riepu deformācijas mērījumos trieciena pārbaudē: ± 3 mm; |
| --- | --- |

2.8.1.

testa laikā izdarītajos lineārajos mērījumos (izņemot 2.8.2. punktu); apgāšanās aizsargkonstrukcijas un traktora novietojumā, atstarpju zonas un piesietu riepu deformācijas mērījumos trieciena pārbaudē: ± 3 mm;

| 2.8.2. | trieciena pārbaudei uzvilkta svārsta augstuma mērījumos: ± 6 mm; |
| --- | --- |

2.8.2.

trieciena pārbaudei uzvilkta svārsta augstuma mērījumos: ± 6 mm;

| 2.8.3. | traktora nosvērtās masas noteikšanā: ± 20 kg; |
| --- | --- |

2.8.3.

traktora nosvērtās masas noteikšanā: ± 20 kg;

| 2.8.4. | saspiešanas testos radītās slodzes mērījumos: ± 2 %; |
| --- | --- |

2.8.4.

saspiešanas testos radītās slodzes mērījumos: ± 2 %;

| 2.8.5. | svārsta ķēžu vai trošu leņķa mērījumos saskares punktā: ± 2°. |
| --- | --- |

2.8.5.

svārsta ķēžu vai trošu leņķa mērījumos saskares punktā: ± 2°.

3.   TESTI

3.1.   Vispārīgas prasības

3.1.1.   Testu secība

| 3.1.1.1. | Testu saraksts un secība ir šāda. Testu numerācija atbilst kārtībai, kādā testi ir aprakstīti III pielikuma A un B daļā:












  1) | trieciens no aizmugures: |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.

Testu saraksts un secība ir šāda. Testu numerācija atbilst kārtībai, kādā testi ir aprakstīti III pielikuma A un B daļā:

1)

trieciens no aizmugures:

1.1.,

| 2) | saspiešana aizmugurē: |
| --- | --- |

2)

saspiešana aizmugurē:

1.4.,

| 3) | trieciens no priekšas: |
| --- | --- |

3)

trieciens no priekšas:

1.2.,

| 4) | trieciens no sāniem: |
| --- | --- |

4)

trieciens no sāniem:

1.3.,

| 5) | saspiešana priekšā: |
| --- | --- |

5)

saspiešana priekšā:

1.5.,

| 3.1.1.2. | Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto. |
| --- | --- |

3.1.1.2.

Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto.

| 3.1.1.3. | Testa laikā nedrīkst labot vai regulēt traktoru vai apgāšanās aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.1.1.3.

Testa laikā nedrīkst labot vai regulēt traktoru vai apgāšanās aizsargkonstrukciju.

| 3.1.1.4. | Visā testa laikā traktora pārnesumkārba ir neitrālā režīmā un bremzes atlaistas. |
| --- | --- |

3.1.1.4.

Visā testa laikā traktora pārnesumkārba ir neitrālā režīmā un bremzes atlaistas.

| 3.1.1.5. | Traktors ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) pirmo triecienu saņem gareniski no smagākā gala (kurā ir vairāk nekā 50 % no traktora masas). Pēc tam veic saspiešanas testu no tā paša gala. Otrais trieciens ir no vieglākā gala, un trešais trieciens – no sāniem. Visbeidzot, no vieglākā gala veic otru saspiešanas testu. |
| --- | --- |

3.1.1.5.

Traktors ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) pirmo triecienu saņem gareniski no smagākā gala (kurā ir vairāk nekā 50 % no traktora masas). Pēc tam veic saspiešanas testu no tā paša gala. Otrais trieciens ir no vieglākā gala, un trešais trieciens – no sāniem. Visbeidzot, no vieglākā gala veic otru saspiešanas testu.

3.1.2.   Attālums starp riteņiem

Attālumu starp aizmugurējiem riteņiem izvēlas tā, lai, cik iespējams, testu laikā apgāšanās aizsargkonstrukcija nebalstītos uz riepām.

3.1.3.   Apdraudējumus neradošu daļu noņemšana

Visas traktora un apgāšanās aizsargkonstrukcijas detaļas, kuru bloki nodrošina vadītāja aizsardzību, tajā skaitā pret nelabvēlīgiem laika apstākļiem, nodod testam kopā ar pārbaudāmo traktoru. Atļauts noņemt priekšējos, sānu un aizmugurējos aizsargstikla vai līdzīga materiāla logus un jebkurus noņemamus paneļus, piederumus un palīgierīces, kurām nav stiprības nodrošināšanas funkciju un kuras apgāšanās gadījumā nevar radīt apdraudējumu.

3.1.4.   Triecienu virziens

Triecienam no sāniem izvēlas tos traktora sānus, kuros paredzama vislielākā deformācija. Triecienu no aizmugures raida pret stūri, kurš ir vistālāk no sānu trieciena vietas, un triecienu no priekšas raida pret stūri, kurš ir vistuvāk sānu trieciena vietai.

3.1.5.   Spiediens riepās un deformācija

Riepās nav balasta ūdens. Dažādo testu laikā piesietajās riepās spiedienu un deformāciju nosaka šāda tabula:

| | Spiediens riepās (bar) | Deformācija (mm) |
| --- | --- | --- |
| Radiālajās riepās | Diagonālajās riepās | Priekšējās | Pakaļējās |
| Priekšējās | Pakaļējās | Priekšējās | Pakaļējās |
| Četri velkošie riteņi, priekšējie vienādi ar pakaļējiem | 1,20 | 1,20 | 1,00 | 1,00 | 25 | 25 |
| Četri velkošie riteņi, priekšējie mazāki par pakaļējiem | 1,80 | 1,20 | 1,50 | 1,00 | 20 | 25 |
| Divi velkošie riteņi | 2,40 | 1,20 | 2,00 | 1,00 | 15 | 25 |

Spiediens riepās (bar)

Deformācija (mm)

Radiālajās riepās

Diagonālajās riepās

Priekšējās

Pakaļējās

Priekšējās

Pakaļējās

Priekšējās

Pakaļējās

Četri velkošie riteņi, priekšējie vienādi ar pakaļējiem

1,20

1,20

1,00

1,00

25

25

Četri velkošie riteņi, priekšējie mazāki par pakaļējiem

1,80

1,20

1,50

1,00

20

25

Divi velkošie riteņi

2,40

1,20

2,00

1,00

15

25

4.   REZULTĀTU INTERPRETĀCIJA

| 4.1. | EK detaļas tipa apstiprinājumam nodotu apgāšanās aizsargkonstrukciju uzskata par stiprības prasībām atbilstīgu, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:






  4.1.1. | tai nav lūzumu un plaisu, kas aprakstītas III pielikuma A un B daļas 3.1. punktā; |
| --- | --- | --- |

4.1.

EK detaļas tipa apstiprinājumam nodotu apgāšanās aizsargkonstrukciju uzskata par stiprības prasībām atbilstīgu, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:

4.1.1.

tai nav lūzumu un plaisu, kas aprakstītas III pielikuma A un B daļas 3.1. punktā;

| 4.1.2. | III pielikuma A daļā paredzētajos testos: neviena atstarpju zonas daļa nav ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas;
  III pielikuma B daļā paredzētajos testos: apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vai saspiešanas pārbaudes laikā nav nokļuvusi nevienā atstarpju zonas daļā vai ir ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kā aprakstīts III pielikuma B daļas 3.2. punktā; |
| --- | --- |

4.1.2.

III pielikuma A daļā paredzētajos testos: neviena atstarpju zonas daļa nav ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas;

III pielikuma B daļā paredzētajos testos: apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vai saspiešanas pārbaudes laikā nav nokļuvusi nevienā atstarpju zonas daļā vai ir ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kā aprakstīts III pielikuma B daļas 3.2. punktā;

| 4.1.3. | III pielikuma A daļā paredzētajos testos: III pielikuma A daļas 3.3. punktā minētā maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpība nepārsniedz 15 cm;
  III pielikuma B daļā paredzētajos testos: sānu trieciena testa laikā maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpība, kas minēta III pielikuma B daļas 3.3. punktā, nepārsniedz 25 cm. |
| --- | --- |

4.1.3.

III pielikuma A daļā paredzētajos testos: III pielikuma A daļas 3.3. punktā minētā maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpība nepārsniedz 15 cm;

III pielikuma B daļā paredzētajos testos: sānu trieciena testa laikā maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpība, kas minēta III pielikuma B daļas 3.3. punktā, nepārsniedz 25 cm.

| 4.2. | Nav nekā cita, kas var radīt konkrētu apdraudējumu vadītājam, piemēram, plīstoša tipa stikli, nepietiekams jumta iekšpuses vai citas vietas polsterējums, kur var atsisties vadītāja galva. |
| --- | --- |

4.2.

Nav nekā cita, kas var radīt konkrētu apdraudējumu vadītājam, piemēram, plīstoša tipa stikli, nepietiekams jumta iekšpuses vai citas vietas polsterējums, kur var atsisties vadītāja galva.

5.   TESTA ZIŅOJUMS

| 5.1. | Testa ziņojumu pievieno VII pielikumā minētajam EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātam. Ziņojumu noformē, kā parādīts V pielikumā. Ziņojumā iekļauj šādas ziņas:






  5.1.1. | apgāšanās aizsargkonstrukcijas formas un uzbūves vispārīgu aprakstu, tajā skaitā ziņas par materiāliem un aprīkojumu; ar apgāšanās aizsargkonstrukciju aprīkota traktora ārējos izmērus; galvenos iekšējos izmērus; minimālo attālumu no stūres rata; sānu attālumu no stūres rata līdz apgāšanās aizsargkonstrukcijas sāniem; apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta augstumu virs sēdekļa vai sēdekļa atskaites punkta un virs kāju paliktņa, ja tāds ir; ziņas par paredzēto parasto iekļūšanu un izkļūšanu, un avārijas izeju, ko nosaka apgāšanās aizsargkonstrukcijas uzbūve; un ziņas par apsildīšanas un, ja vajadzīgs, ventilācijas sistēmu; |
| --- | --- | --- |

5.1.

Testa ziņojumu pievieno VII pielikumā minētajam EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātam. Ziņojumu noformē, kā parādīts V pielikumā. Ziņojumā iekļauj šādas ziņas:

5.1.1.

apgāšanās aizsargkonstrukcijas formas un uzbūves vispārīgu aprakstu, tajā skaitā ziņas par materiāliem un aprīkojumu; ar apgāšanās aizsargkonstrukciju aprīkota traktora ārējos izmērus; galvenos iekšējos izmērus; minimālo attālumu no stūres rata; sānu attālumu no stūres rata līdz apgāšanās aizsargkonstrukcijas sāniem; apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta augstumu virs sēdekļa vai sēdekļa atskaites punkta un virs kāju paliktņa, ja tāds ir; ziņas par paredzēto parasto iekļūšanu un izkļūšanu, un avārijas izeju, ko nosaka apgāšanās aizsargkonstrukcijas uzbūve; un ziņas par apsildīšanas un, ja vajadzīgs, ventilācijas sistēmu;

| 5.1.2. | ziņas par jebkurām speciālām daļām, piemēram, ierīcēm, kas paredzētas traktora nepārtrauktas kūleņošanas novēršanai; |
| --- | --- |

5.1.2.

ziņas par jebkurām speciālām daļām, piemēram, ierīcēm, kas paredzētas traktora nepārtrauktas kūleņošanas novēršanai;

| 5.1.3. | jebkura galvas vai plecu traumu vai trokšņa mazināšanai paredzēta interjera polsterējuma īsu aprakstu; |
| --- | --- |

5.1.3.

jebkura galvas vai plecu traumu vai trokšņa mazināšanai paredzēta interjera polsterējuma īsu aprakstu;

| 5.1.4. | priekšējā stikla un stiklojuma tipa norādi. |
| --- | --- |

5.1.4.

priekšējā stikla un stiklojuma tipa norādi.

| 5.2. | Ziņojumā skaidri jānorāda, kāda tipa traktors (marka, tips, komercapraksts utt.) ir izmantots testos un kādu tipu traktoriem apgāšanās aizsargkonstrukcija ir paredzēta. |
| --- | --- |

5.2.

Ziņojumā skaidri jānorāda, kāda tipa traktors (marka, tips, komercapraksts utt.) ir izmantots testos un kādu tipu traktoriem apgāšanās aizsargkonstrukcija ir paredzēta.

| 5.3. | Ja EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecina arī uz citiem traktoru tipiem, ziņojumā jāiekļauj precīza norāde uz sākotnējo EK detaļas tipa apstiprinājuma ziņojumu un precīzas norādes uz I pielikuma 3.4. punktā noteiktajām prasībām. |
| --- | --- |

5.3.

Ja EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecina arī uz citiem traktoru tipiem, ziņojumā jāiekļauj precīza norāde uz sākotnējo EK detaļas tipa apstiprinājuma ziņojumu un precīzas norādes uz I pielikuma 3.4. punktā noteiktajām prasībām.

III PIELIKUMS

TESTA PROCEDŪRAS

A –   I testa metode

1.   TRIECIENA UN SASPIEŠANAS TESTI

1.1.   Trieciens no aizmugures

| 1.1.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20 ° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20 ° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz aizmuguri vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir viena sestdaļa apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas platuma virzienā uz iekšu no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidus plaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.
  Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizmugurē sākas lielākā attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidus plakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).
  Ja izvirzījuma dēļ svārstam nav piemērotas vietas, tad pie izvirzījuma piestiprina piemērota biezuma un platuma tērauda plāksni, kuras garums ir apmēram 300 mm, tā, lai neietekmētu apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību. |
| --- | --- |

1.1.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20 ° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20 ° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz aizmuguri vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir viena sestdaļa apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas platuma virzienā uz iekšu no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidus plaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.

Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizmugurē sākas lielākā attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidus plakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).

Ja izvirzījuma dēļ svārstam nav piemērotas vietas, tad pie izvirzījuma piestiprina piemērota biezuma un platuma tērauda plāksni, kuras garums ir apmēram 300 mm, tā, lai neietekmētu apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību.

| 1.1.2. | Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz aizmugurējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā. Tie atrodas plaknē, kurā šūposies svārsta smaguma centrs, vai arī rezultējošo spēku šajā plaknē dod vairāk nekā viena saite (IV pielikuma 5. attēls).
  Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aizmugurējo riteņu priekšā ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju. |
| --- | --- |

1.1.2.

Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz aizmugurējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā. Tie atrodas plaknē, kurā šūposies svārsta smaguma centrs, vai arī rezultējošo spēku šajā plaknē dod vairāk nekā viena saite (IV pielikuma 5. attēls).

Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aizmugurējo riteņu priekšā ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju.

| 1.1.3. | Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 5. attēla nolūkā uzskata par pakaļējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar 100 × 100 mm siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm. |
| --- | --- |

1.1.3.

Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 5. attēla nolūkā uzskata par pakaļējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar 100 × 100 mm siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm.

| 1.1.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 125 + 0,020 W
  kur H ir kritiena augstums milimetros un W – traktora masa saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu.
  Tad svārstu palaiž un ļauj tam triekties pret apgāšanās aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

1.1.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 125 + 0,020 W

kur H ir kritiena augstums milimetros un W – traktora masa saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu.

Tad svārstu palaiž un ļauj tam triekties pret apgāšanās aizsargkonstrukciju.

1.2.   Trieciens no priekšas

| 1.2.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi, kustībā uz priekšu esošam traktoram gāžoties uz sāniem, parasti – augšējais priekšējais stūris. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir ne vairāk kā 80 mm no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.
  Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas priekšpusē sākas lielākā nekā 80 mm attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu). |
| --- | --- |

1.2.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi, kustībā uz priekšu esošam traktoram gāžoties uz sāniem, parasti – augšējais priekšējais stūris. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir ne vairāk kā 80 mm no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.

Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas priekšpusē sākas lielākā nekā 80 mm attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).

| 1.2.2. | Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien, kā norādīts IV pielikuma 6. attēlā. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā.
  Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aiz aizmugurējiem riteņiem ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina apmēram 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju. |
| --- | --- |

1.2.2.

Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien, kā norādīts IV pielikuma 6. attēlā. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā.

Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aiz aizmugurējiem riteņiem ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina apmēram 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju.

| 1.2.3. | Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 6. attēlā uzskata par priekšējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar apmēram 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm. |
| --- | --- |

1.2.3.

Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 6. attēlā uzskata par priekšējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar apmēram 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm.

| 1.2.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 125 + 0,020 W. |
| --- | --- |

1.2.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 125 + 0,020 W.

1.3.   Trieciens no sāniem

| 1.3.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav nevertikālā stāvoklī. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz sāniem vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Ja nav pamata spriest, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs šķautnes daļa, tad saskares punkts ir plaknē, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni un iet caur sēdekļa vidu, kad sēdeklis ir noregulēts vidējā stāvoklī. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. |
| --- | --- |

1.3.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav nevertikālā stāvoklī. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz sāniem vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Ja nav pamata spriest, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs šķautnes daļa, tad saskares punkts ir plaknē, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni un iet caur sēdekļa vidu, kad sēdeklis ir noregulēts vidējā stāvoklī. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu.

| 1.3.2. | Pārbaudot traktorus, kuriem nav šarnīrsavienojumu, jebkuru to tiltu, kas ir nekustīgs attiecībā pret apgāšanās aizsargkonstrukciju, piesien tajā pusē, kurā dod triecienu. Traktoriem ar diviem velkošajiem riteņiem tas parasti ir pakaļējais tilts; attiecīgais kopskats parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Abas saites, no kurām vienu nostiprina punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m tilta priekšā, un otru punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m aiz tilta, pārliek pāri tiltam no stiprinājuma punktiem, kas atrodas tieši zem tilta. Saites nospriego tā, lai riepā, kura atrodas blakus saitēm, rastos deformācija, kāda noteikta II pielikuma 3.1.5. punktā. Pēc saišu nostiprināšanas pie riteņa triecienam pretējā pusē pieliek koka sijas balstu un piestiprina pie grīdas tā, lai trieciena laikā tas stingri turētos pret riteņa malu, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Balsta garumu izvēlas tādu, lai pēc nostiprināšanas tas veidotu 30 ± 3° attiecībā pret horizontāli. Tā garums ir no 20 līdz 25 reizēm lielāks par biezumu un platums no divām līdz trijām reizēm lielāks par biezumu. Abu tiltu pārvietošanos uz sāniem novērš, riteņa ārpusē triecienam pretējā pusē ar skavām pie grīdas piestiprinot siju. |
| --- | --- |

1.3.2.

Pārbaudot traktorus, kuriem nav šarnīrsavienojumu, jebkuru to tiltu, kas ir nekustīgs attiecībā pret apgāšanās aizsargkonstrukciju, piesien tajā pusē, kurā dod triecienu. Traktoriem ar diviem velkošajiem riteņiem tas parasti ir pakaļējais tilts; attiecīgais kopskats parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Abas saites, no kurām vienu nostiprina punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m tilta priekšā, un otru punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m aiz tilta, pārliek pāri tiltam no stiprinājuma punktiem, kas atrodas tieši zem tilta. Saites nospriego tā, lai riepā, kura atrodas blakus saitēm, rastos deformācija, kāda noteikta II pielikuma 3.1.5. punktā. Pēc saišu nostiprināšanas pie riteņa triecienam pretējā pusē pieliek koka sijas balstu un piestiprina pie grīdas tā, lai trieciena laikā tas stingri turētos pret riteņa malu, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Balsta garumu izvēlas tādu, lai pēc nostiprināšanas tas veidotu 30 ± 3° attiecībā pret horizontāli. Tā garums ir no 20 līdz 25 reizēm lielāks par biezumu un platums no divām līdz trijām reizēm lielāks par biezumu. Abu tiltu pārvietošanos uz sāniem novērš, riteņa ārpusē triecienam pretējā pusē ar skavām pie grīdas piestiprinot siju.

| 1.3.3. | Posmainie traktori jāpiesien tā, lai traktora daļa, uz kuras atrodas apgāšanās aizsargkonstrukcija, būtu nekustīgi piestiprināta pie zemes, tāpat kā traktors bez šarnīrsavienojuma.
  Posmainiem traktoriem abus tiltus piesien pie zemes. Traktora tās daļas tiltu un riteņus, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, piesien un atbalsta, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Šarnīrsavienojumu atbalsta uz vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma sijas un piesien pie sliedēm. Balstu novieto pret šarnīrsavienojumu un piestiprina pie grīdas tā, lai tam būtu tāda pati nozīme kā balstam pret aizmugurējo riteni un lai tas nodrošinātu stabilitāti, kas ir līdzvērtīga traktora bez šarnīrsavienojuma stabilitātei. |
| --- | --- |

1.3.3.

Posmainie traktori jāpiesien tā, lai traktora daļa, uz kuras atrodas apgāšanās aizsargkonstrukcija, būtu nekustīgi piestiprināta pie zemes, tāpat kā traktors bez šarnīrsavienojuma.

Posmainiem traktoriem abus tiltus piesien pie zemes. Traktora tās daļas tiltu un riteņus, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, piesien un atbalsta, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Šarnīrsavienojumu atbalsta uz vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma sijas un piesien pie sliedēm. Balstu novieto pret šarnīrsavienojumu un piestiprina pie grīdas tā, lai tam būtu tāda pati nozīme kā balstam pret aizmugurējo riteni un lai tas nodrošinātu stabilitāti, kas ir līdzvērtīga traktora bez šarnīrsavienojuma stabilitātei.

| 1.3.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 125 + 0,150 W. |
| --- | --- |

1.3.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 125 + 0,150 W.

1.4.   Saspiešana aizmugurē

Traktoru novieto izmēģinājumu stendā, kas aprakstīts II pielikuma 2.6. punktā un parādīts IV pielikuma 8. un 10. attēlā, tā, lai sijas aizmugurējā šķautne būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji aizmugurējās augšējās slodzi nesošās daļas un traktora vidus garenvirziena plakne būtu vidū starp sijas spēka pielikšanas punktiem.

Tiltu balstus novieto zem tiltiem tā, lai trieciena spēks nedarbotos uz riepām. Pieliktais spēks atbilst divkāršai traktora masai, kas noteikta saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu. Var būt nepieciešams piesiet traktora priekšpusi.

1.5.   Saspiešana priekšā

| 1.5.1. | Šis tests ir tāds pats kā aizmugures saspiešanas tests, tikai sijas priekšējā šķautne ir virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji priekšējās augšējās daļas. |
| --- | --- |

1.5.1.

Šis tests ir tāds pats kā aizmugures saspiešanas tests, tikai sijas priekšējā šķautne ir virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji priekšējās augšējās daļas.

| 1.5.2. | Ja apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neiztur visu trieciena spēku, tad spēku turpina pielikt, kamēr jumtu deformē tā, ka tas sakrīt ar plakni, kas savieno apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšu un to traktora priekšējo daļu, kura apgāšanās gadījumā spēj izturēt traktora masu. Tad spēka pielikšanu pārtrauc un traktoru novieto tā, lai sija būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas punkta, kurš pilnīgas apgāšanās gadījumā balstīs traktora aizmuguri, kā parādīts IV pielikuma 10. attēlā, un pilnā mērā no jauna pieliek spēku. |
| --- | --- |

1.5.2.

Ja apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neiztur visu trieciena spēku, tad spēku turpina pielikt, kamēr jumtu deformē tā, ka tas sakrīt ar plakni, kas savieno apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšu un to traktora priekšējo daļu, kura apgāšanās gadījumā spēj izturēt traktora masu. Tad spēka pielikšanu pārtrauc un traktoru novieto tā, lai sija būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas punkta, kurš pilnīgas apgāšanās gadījumā balstīs traktora aizmuguri, kā parādīts IV pielikuma 10. attēlā, un pilnā mērā no jauna pieliek spēku.

2.   ATSTARPJU ZONA

| 2.1. | Ja traktors ir uz horizontālas virsmas, tad “atstarpju zonu” ar plaknēm definē šādi: | horizontālā: 95 cm virs saspiesta sēdekļa; |
| --- | --- | --- |

2.1.

Ja traktors ir uz horizontālas virsmas, tad “atstarpju zonu” ar plaknēm definē šādi:

horizontālā: 95 cm virs saspiesta sēdekļa;

| | vertikālā: perpendikulāra traktora vidusplaknei un 10 cm aiz sēdekļa atzveltnes; |
| --- | --- |

vertikālā: perpendikulāra traktora vidusplaknei un 10 cm aiz sēdekļa atzveltnes;

| | vertikālā: paralēla traktora vidusplaknei un 25 cm pa kreisi no sēdekļa centra; |
| --- | --- |

vertikālā: paralēla traktora vidusplaknei un 25 cm pa kreisi no sēdekļa centra;

| | vertikālā: paralēla traktora vidusplaknei un 25 cm pa labi no sēdekļa centra; |
| --- | --- |

vertikālā: paralēla traktora vidusplaknei un 25 cm pa labi no sēdekļa centra;

| | slīpā: slīpa plakne, kurā ir horizontāla līnija, kas atrodas taisnā leņķī pret traktora vidusplakni 95 cm virs saspiesta sēdekļa un 45 cm (plus sēdekļa normāla kustība uz priekšu un atpakaļ) sēdekļa atzveltnes priekšā. Šī slīpā plakne atrodas stūres rata priekšā, un mazākais attālums no tās līdz stūres rata malai ir 4 cm. |
| --- | --- |

slīpā: slīpa plakne, kurā ir horizontāla līnija, kas atrodas taisnā leņķī pret traktora vidusplakni 95 cm virs saspiesta sēdekļa un 45 cm (plus sēdekļa normāla kustība uz priekšu un atpakaļ) sēdekļa atzveltnes priekšā. Šī slīpā plakne atrodas stūres rata priekšā, un mazākais attālums no tās līdz stūres rata malai ir 4 cm.

| 2.2. | Sēdekļa atzveltni nosaka, neņemot vērā tās polsterējumus. Sēdeklis ir noregulēts galēji aizmugurējā stāvoklī, kāds paredzēts traktora darbināšanai sēdus, un augstākajā stāvoklī, ja augstums regulējams atsevišķi. Ja sēdekļa atsperojums ir regulējams, to noregulē vidējā stāvoklī un noslogo ar 75 kg. |
| --- | --- |

2.2.

Sēdekļa atzveltni nosaka, neņemot vērā tās polsterējumus. Sēdeklis ir noregulēts galēji aizmugurējā stāvoklī, kāds paredzēts traktora darbināšanai sēdus, un augstākajā stāvoklī, ja augstums regulējams atsevišķi. Ja sēdekļa atsperojums ir regulējams, to noregulē vidējā stāvoklī un noslogo ar 75 kg.

3.   MĒRĪJUMI

3.1.   Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa visas traktora konstrukcijas detaļas, savienojumus un kronšteinus apskata, lai konstatētu lūzumus vai plaisas, neskaitot nelielas plaisas nenozīmīgās daļās.

3.2.   Atstarpju zona

| 3.2.1. | Pēc katra testa apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata, lai konstatētu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa nav nokļuvusi atstarpju zonā ap vadītāja sēdekli, kas noteikta 2. punktā. |
| --- | --- |

3.2.1.

Pēc katra testa apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata, lai konstatētu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa nav nokļuvusi atstarpju zonā ap vadītāja sēdekli, kas noteikta 2. punktā.

| 3.2.2. | Apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata arī, lai konstatētu, vai kāda atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas. Uzskata, ka atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas, ja tā būtu saskārusies ar līdzenu zemes virsmu, traktoram apgāžoties tajā virzienā, no kura tas saņēma triecienu. Šajā nolūkā izvēlas mazākos izgatavotāja norādītos riepu un attāluma starp riteņiem parametrus. |
| --- | --- |

3.2.2.

Apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata arī, lai konstatētu, vai kāda atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas. Uzskata, ka atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas, ja tā būtu saskārusies ar līdzenu zemes virsmu, traktoram apgāžoties tajā virzienā, no kura tas saņēma triecienu. Šajā nolūkā izvēlas mazākos izgatavotāja norādītos riepu un attāluma starp riteņiem parametrus.

3.3.   Maksimālā momentānā deformācija

Sānu trieciena testa laikā reģistrē maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpību 950 mm virs noslogota sēdekļa. II pielikuma 2.7.1. punktā aprakstītā stieņa vienu galu piestiprina pie apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšdaļas un otru izlaiž pa atvērumu vertikālajā statnī. Berzes ieliktņa stāvoklis uz stieņa pēc trieciena atbilst maksimālajai momentānajai deformācijai.

3.4.   Paliekošā deformācija

Pēc pēdējā saspiešanas testa reģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijā paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa reģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvokli attiecībā pret sēdekli.

B –   II testa metode

1.   TRIECIENA UN SASPIEŠANAS TESTI

1.1.   Trieciens no aizmugures

| 1.1.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz aizmuguri vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir viena sestdaļa apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas platuma virzienā uz iekšu no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.
  Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizmugurē sākas lielākā attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).
  Ja izvirzījuma dēļ svārstam nav piemērotas vietas, tad pie izvirzījuma piestiprina piemērota biezuma un platuma tērauda plāksni, kuras garums ir apmēram 300 mm, tā, lai neietekmētu apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību. |
| --- | --- |

1.1.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz aizmuguri vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir viena sestdaļa apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas platuma virzienā uz iekšu no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.

Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizmugurē sākas lielākā attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).

Ja izvirzījuma dēļ svārstam nav piemērotas vietas, tad pie izvirzījuma piestiprina piemērota biezuma un platuma tērauda plāksni, kuras garums ir apmēram 300 mm, tā, lai neietekmētu apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību.

| 1.1.2. | Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā. Tie atrodas plaknē, kurā šūposies svārsta smaguma centrs, vai arī rezultējošo spēku šajā plaknē dod vairāk nekā viena saite – kā IV pielikuma 5. attēlā.
  Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aizmugurējo riteņu priekšā ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju. |
| --- | --- |

1.1.2.

Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā. Tie atrodas plaknē, kurā šūposies svārsta smaguma centrs, vai arī rezultējošo spēku šajā plaknē dod vairāk nekā viena saite – kā IV pielikuma 5. attēlā.

Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskan ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aizmugurējo riteņu priekšā ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju.

| 1.1.3. | Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 5. attēlā uzskata par pakaļējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm. |
| --- | --- |

1.1.3.

Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 5. attēlā uzskata par pakaļējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm.

| 1.1.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 2,165 × 10–8 × WL2 vai H = 5,73 × 10–2 × I
  kur:







  H | = | kritiena augstums milimetros, |
| --- | --- | --- | --- |
| W | = | traktora masa saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu, |
| L | = | traktora maksimālā garenbāze milimetros, |
| I | = | pakaļējā tilta inerces moments kilogramos uz kvadrātmetru (kg/m2) (ar noņemtiem riteņiem). |

1.1.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 2,165 × 10–8 × WL2 vai H = 5,73 × 10–2 × I

kur:

H

=

kritiena augstums milimetros,

W

=

traktora masa saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu,

L

=

traktora maksimālā garenbāze milimetros,

I

=

pakaļējā tilta inerces moments kilogramos uz kvadrātmetru (kg/m2) (ar noņemtiem riteņiem).

Tad svārstu palaiž un ļauj tam triekties pret apgāšanās aizsargkonstrukciju.

| 1.1.5. | Triecienu no aizmugures nedod traktoram, no kura masas saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu vismaz 50 % balstās uz priekšējā tilta. |
| --- | --- |

1.1.5.

Triecienu no aizmugures nedod traktoram, no kura masas saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu vismaz 50 % balstās uz priekšējā tilta.

1.2.   Trieciens no priekšas

| 1.2.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi, kustībā uz priekšu esošam traktoram gāžoties uz sāniem, parasti – augšējais priekšējais stūris. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir ne vairāk kā 80 mm no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.
  Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas priekšpusē sākas lielākā nekā 80 mm attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidus plakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu). |
| --- | --- |

1.2.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir 20° leņķī pret vertikāli, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav lielākā leņķī pret vertikāli. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot 20° leņķī pret vertikāli. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi, kustībā uz priekšu esošam traktoram gāžoties uz sāniem, parasti – augšējais priekšējais stūris. Svārsta smaguma centra stāvoklis ir ne vairāk kā 80 mm no vertikālas plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei, kura pieskaras apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšas pašam ārējam punktam.

Ja izliekums apgāšanās aizsargkonstrukcijas priekšpusē sākas lielākā nekā 80 mm attālumā šajā vertikālajā plaknē, triecienu tomēr raida pret izliekuma sākumu, t. i., pret punktu, kur šis izliekums pieskaras līnijai, kas ir taisnā leņķī pret traktora vidus plakni (sk. IV pielikuma 9. attēlu).

| 1.2.2. | Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien, kā norādīts IV pielikuma 6. attēlā. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā.
  Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskanētu ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aiz aizmugurējiem riteņiem ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju. |
| --- | --- |

1.2.2.

Traktorus, kuru korpusiem nav šarnīrsavienojumu, piesien, kā norādīts IV pielikuma 6. attēlā. Saišu stiprinājuma punkti ir apmēram 2 m aiz pakaļējā tilta un 1,5 m priekšējā tilta priekšā.

Saites nospriego tā, lai deformācija priekšējās un aizmugurējās riepās saskanētu ar II pielikuma 3.1.5. punktā noteikto. Kad saites ir nospriegotas, aiz aizmugurējiem riteņiem ar skavām stingri pret riteņiem piestiprina 150 × 150 mm šķērsgriezuma koka siju.

| 1.2.3. | Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 6. attēlā uzskata par priekšējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm. |
| --- | --- |

1.2.3.

Posmainiem traktoriem piesien abus tiltus. Tās traktora daļas tiltu, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, IV pielikuma 6. attēlā uzskata par priekšējo tiltu. Šarnīru tādā gadījumā atbalsta ar vismaz 100 × 100 mm šķērsgriezuma siju un stingri piesien ar trosēm, kas piestiprinātas pie sliedēm.

| 1.2.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 125 + 0,020 W. |
| --- | --- |

1.2.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 125 + 0,020 W.

1.3.   Trieciens no sāniem

| 1.3.1. | Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav nevertikālā stāvoklī. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.
  Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz sāniem vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Ja nav pamata spriest, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs šķautnes daļa, tad saskares punkts ir plaknē, kura ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni un iet caur sēdekļa vidu, kad sēdeklis ir noregulēts vidējā stāvoklī. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Attiecībā uz traktoru ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) trieciena punktu nosaka attiecībā pret traktora vidusplaknes un tai perpendikulārās plaknes krustošanās taisni, kas šķērso punktu, kurš atrodas vienādā attālumā no abu sēdekļu atskaites punktiem. |
| --- | --- |

1.3.1.

Traktoru attiecībā pret svārstu novieto tā, lai apgāšanās aizsargkonstrukcija saņemtu svārsta triecienu, kad svārsta saskares šķautne un piekares ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja apgāšanās aizsargkonstrukcija trieciena vietā deformācijas laikā nav nevertikālā stāvoklī. Tādā gadījumā svārsta saskares šķautni noregulē ar papildu piekari tā, lai maksimālās deformācijas laikā tā būtu paralēla apgāšanās aizsargkonstrukcijai trieciena vietā, piekares ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī. Svārsta piekares augstumu noregulē tā, lai tā smaguma centra trajektorija ietu caur saskares punktu.

Saskares punkts ir apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa, kura, visdrīzāk, pirmā atsitīsies pret zemi uz sāniem vērstas apgāšanās gadījumā, parasti – augšējā šķautne. Ja nav pamata spriest, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs šķautnes daļa, tad saskares punkts ir plaknē, kura ir taisnā leņķī pret traktora vidusplakni un iet caur sēdekļa vidu, kad sēdeklis ir noregulēts vidējā stāvoklī. Jāveic pasākumi, lai mazinātu svārsta tendenci griezties ap saskares punktu. Attiecībā uz traktoru ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) trieciena punktu nosaka attiecībā pret traktora vidusplaknes un tai perpendikulārās plaknes krustošanās taisni, kas šķērso punktu, kurš atrodas vienādā attālumā no abu sēdekļu atskaites punktiem.

| 1.3.2. | Pārbaudot traktorus, kuriem nav šarnīrsavienojumu, jebkuru to tiltu, kas ir nekustīgs attiecībā pret apgāšanās aizsargkonstrukciju, piesien tajā pusē, kurā dod triecienu. Traktoriem ar diviem velkošajiem riteņiem tas parasti ir pakaļējais tilts; attiecīgais kopskats parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Abas saites, no kurām vienu nostiprina punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m tilta priekšā, un otru punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m aiz tilta, pārliek pāri tiltam no stiprinājuma punktiem, kas atrodas tieši zem tilta. Saites nospriego tā, lai riepā, kura atrodas blakus saitēm, rastos deformācija, kāda noteikta II pielikuma 3.1.5. punktā. Pēc saišu nostiprināšanas pie riteņa triecienam pretējā pusē pieliek koka sijas balstu un piestiprina pie grīdas tā, lai trieciena laikā tas stingri turētos pret riteņa malu, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Balsta garumu izvēlas tādu, lai pēc nostiprināšanas tas veidotu 30 ± 3° leņķi attiecībā pret horizontāli. Tā garums ir no 20 līdz 25 reizēm lielāks par biezumu un platums no divām līdz trijām reizēm lielāks par biezumu. Abu tiltu pārvietošanos uz sāniem novērš, riteņa ārpusē triecienam pretējā pusē ar skavām pie grīdas piestiprinot siju. |
| --- | --- |

1.3.2.

Pārbaudot traktorus, kuriem nav šarnīrsavienojumu, jebkuru to tiltu, kas ir nekustīgs attiecībā pret apgāšanās aizsargkonstrukciju, piesien tajā pusē, kurā dod triecienu. Traktoriem ar diviem velkošajiem riteņiem tas parasti ir pakaļējais tilts; attiecīgais kopskats parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Abas saites, no kurām vienu nostiprina punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m tilta priekšā, un otru punktā, kas atrodas apmēram 1,5 m aiz tilta, pārliek pāri tiltam no stiprinājuma punktiem, kas atrodas tieši zem tilta. Saites nospriego tā, lai riepā, kura atrodas blakus saitēm, rastos deformācija, kāda noteikta II pielikuma 3.1.5. punktā. Pēc saišu nostiprināšanas pie riteņa triecienam pretējā pusē pieliek koka sijas balstu un piestiprina pie grīdas tā, lai trieciena laikā tas stingri turētos pret riteņa malu, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Balsta garumu izvēlas tādu, lai pēc nostiprināšanas tas veidotu 30 ± 3° leņķi attiecībā pret horizontāli. Tā garums ir no 20 līdz 25 reizēm lielāks par biezumu un platums no divām līdz trijām reizēm lielāks par biezumu. Abu tiltu pārvietošanos uz sāniem novērš, riteņa ārpusē triecienam pretējā pusē ar skavām pie grīdas piestiprinot siju.

| 1.3.3. | Posmainie traktori jāpiesien tā, lai traktora daļa, uz kuras atrodas apgāšanās aizsargkonstrukcija, būtu nekustīgi piestiprināta pie zemes, tāpat kā traktors bez šarnīrsavienojuma.
  Posmainiem traktoriem abus tiltus piesien pie zemes. Traktora tās daļas tiltu un riteņus, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, piesien un atbalsta, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Šarnīrsavienojumu atbalsta uz vismaz 100 × 100 mm sijas un piesien pie sliedēm. Balstu novieto pret šarnīrsavienojumu un piestiprina pie grīdas tā, lai tam būtu tāda pati nozīme kā balstam pret aizmugurējo riteni un lai tas nodrošinātu stabilitāti, kas ir līdzvērtīga traktora bez šarnīrsavienojuma stabilitātei. |
| --- | --- |

1.3.3.

Posmainie traktori jāpiesien tā, lai traktora daļa, uz kuras atrodas apgāšanās aizsargkonstrukcija, būtu nekustīgi piestiprināta pie zemes, tāpat kā traktors bez šarnīrsavienojuma.

Posmainiem traktoriem abus tiltus piesien pie zemes. Traktora tās daļas tiltu un riteņus, uz kuras ir uzmontēta apgāšanās aizsargkonstrukcija, piesien un atbalsta, kā parādīts IV pielikuma 7. attēlā. Šarnīrsavienojumu atbalsta uz vismaz 100 × 100 mm sijas un piesien pie sliedēm. Balstu novieto pret šarnīrsavienojumu un piestiprina pie grīdas tā, lai tam būtu tāda pati nozīme kā balstam pret aizmugurējo riteni un lai tas nodrošinātu stabilitāti, kas ir līdzvērtīga traktora bez šarnīrsavienojuma stabilitātei.

| 1.3.4. | Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:
  H = 125 + 0,150 W. |
| --- | --- |

1.3.4.

Svārstu atvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs saskares punkta izteiktu formula:

H = 125 + 0,150 W.

1.4.   Saspiešana aizmugurē

Traktoru novieto izmēģinājumu stendā, kas aprakstīts II pielikuma 2.6. punktā un parādīts IV pielikuma 8. un 10. attēlā, tā, lai sijas aizmugurējā šķautne būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji aizmugurējās augšējās slodzi nesošās daļas un traktora vidus garenvirziena plakne būtu vidū starp sijas spēka pielikšanas punktiem.

Tiltu balstus novieto zem tiltiem tā, lai trieciena spēks nedarbotos uz riepām. Pieliktais spēks atbilst divkāršai traktora masai, kas noteikta saskaņā ar II pielikuma 1.3. punktu. Var būt nepieciešams piesiet traktora priekšpusi.

1.5.   Saspiešana priekšā

| 1.5.1. | Šis tests ir tāds pats kā aizmugures saspiešanas tests, tikai sijas priekšējā šķautne ir virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji priekšējās augšējās daļas. |
| --- | --- |

1.5.1.

Šis tests ir tāds pats kā aizmugures saspiešanas tests, tikai sijas priekšējā šķautne ir virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas galēji priekšējās augšējās daļas.

| 1.5.2. | Ja apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neiztur visu trieciena spēku, tad spēku turpina pielikt, kamēr jumtu deformē tā, ka tas sakrīt ar plakni, kas savieno apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšu un to traktora priekšējo daļu, kura apgāšanās gadījumā spēj izturēt traktora masu. Tad spēka pielikšanu pārtrauc un traktoru novieto tā, lai sija būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas punkta, kurš pilnīgas apgāšanās gadījumā balstīs traktora aizmuguri, kā parādīts IV pielikuma 10. attēlā, un pilnā mērā no jauna pieliek spēku. |
| --- | --- |

1.5.2.

Ja apgāšanās aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neiztur visu trieciena spēku, tad spēku turpina pielikt, kamēr jumtu deformē tā, ka tas sakrīt ar plakni, kas savieno apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšu un to traktora priekšējo daļu, kura apgāšanās gadījumā spēj izturēt traktora masu. Tad spēka pielikšanu pārtrauc un traktoru novieto tā, lai sija būtu virs apgāšanās aizsargkonstrukcijas punkta, kurš pilnīgas apgāšanās gadījumā balstīs traktora aizmuguri, kā parādīts IV pielikuma 10. attēlā, un pilnā mērā no jauna pieliek spēku.

2.   ATSTARPJU ZONA

| 2.1. | Atstarpju zona ir parādīta IV pielikuma 3. attēlā un definēta attiecībā pret vertikālu atskaites plakni, kas parasti ir garenvirzienā attiecībā pret traktoru un iet caur 2.3. punktā aprakstīto atskaites punktu sēdeklī un stūres rata centru. Pieņem, ka atskaites plakne ar sēdekli un stūres ratu trieciena laikā pārvietojas pa horizontāli, bet paliek perpendikulāra attiecībā pret traktora vai – elastīga piestiprinājuma gadījumā – apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu.
  Ja stūres rats ir regulējams, to noregulē atbilstīgi vadīšanai normālā sēdus stāvoklī. |
| --- | --- |

2.1.

Atstarpju zona ir parādīta IV pielikuma 3. attēlā un definēta attiecībā pret vertikālu atskaites plakni, kas parasti ir garenvirzienā attiecībā pret traktoru un iet caur 2.3. punktā aprakstīto atskaites punktu sēdeklī un stūres rata centru. Pieņem, ka atskaites plakne ar sēdekli un stūres ratu trieciena laikā pārvietojas pa horizontāli, bet paliek perpendikulāra attiecībā pret traktora vai – elastīga piestiprinājuma gadījumā – apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu.

Ja stūres rats ir regulējams, to noregulē atbilstīgi vadīšanai normālā sēdus stāvoklī.

| 2.2. | Par zonas robežām pieņem:






  2.2.1. | vertikālas plaknes, kas atrodas 300 mm virs sēdekļa atskaites punkta 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; |
| --- | --- | --- |

2.2.

Par zonas robežām pieņem:

2.2.1.

vertikālas plaknes, kas atrodas 300 mm virs sēdekļa atskaites punkta 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes;

| 2.2.2. | paralēlas plaknes, kas no 2.2.1. punktā minēto plakņu augšējās malas turpinās ne augstāk kā līdz 900 mm virs sēdekļa atskaites punkta un ir tik slīpas, ka sānu trieciena pusē esošās plaknes augšējā mala ir vismaz 100 mm no atskaites plaknes; |
| --- | --- |

2.2.2.

paralēlas plaknes, kas no 2.2.1. punktā minēto plakņu augšējās malas turpinās ne augstāk kā līdz 900 mm virs sēdekļa atskaites punkta un ir tik slīpas, ka sānu trieciena pusē esošās plaknes augšējā mala ir vismaz 100 mm no atskaites plaknes;

| 2.2.3. | horizontālu plakni 900 mm virs sēdekļa atskaites punkta; |
| --- | --- |

2.2.3.

horizontālu plakni 900 mm virs sēdekļa atskaites punkta;

| 2.2.4. | slīpu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un kurā atrodas punkts, kurš ir 900 mm tieši virs sēdekļa atskaites punkta, un sēdekļa konstrukcijas galēji aizmugurējais punkts, ieskaitot atsperojumu; |
| --- | --- |

2.2.4.

slīpu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un kurā atrodas punkts, kurš ir 900 mm tieši virs sēdekļa atskaites punkta, un sēdekļa konstrukcijas galēji aizmugurējais punkts, ieskaitot atsperojumu;

| 2.2.5. | vertikālu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura atrodas uz leju no sēdekļa galēji aizmugurējā punkta; |
| --- | --- |

2.2.5.

vertikālu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura atrodas uz leju no sēdekļa galēji aizmugurējā punkta;

| 2.2.6. | atskaites plaknei perpendikulāru 120 mm rādiusa liektu virsmu, kas ir 2.2.3. un 2.2.4. punktā noteikto plakņu pieskare; |
| --- | --- |

2.2.6.

atskaites plaknei perpendikulāru 120 mm rādiusa liektu virsmu, kas ir 2.2.3. un 2.2.4. punktā noteikto plakņu pieskare;

| 2.2.7. | atskaites plaknei perpendikulāru 900 mm rādiusa liektu virsmu, kas turpinās 400 mm uz priekšu no 2.2.3. punktā noteiktās plaknes un 150 mm uz priekšu no sēdekļa atskaites punkta pieskaras šai plaknei; |
| --- | --- |

2.2.7.

atskaites plaknei perpendikulāru 900 mm rādiusa liektu virsmu, kas turpinās 400 mm uz priekšu no 2.2.3. punktā noteiktās plaknes un 150 mm uz priekšu no sēdekļa atskaites punkta pieskaras šai plaknei;

| 2.2.8. | atskaites plaknei perpendikulāru slīpu plakni, kas robežojas ar 2.2.7. punktā noteikto virsmu pa tās priekšējo malu un atrodas 40 mm no stūres rata. Ja stūres rats ir augstākajā stāvoklī, šo plakni aizstāj ar plakni, kas ir 2.2.7. punktā noteiktās virsmas pieskare; |
| --- | --- |

2.2.8.

atskaites plaknei perpendikulāru slīpu plakni, kas robežojas ar 2.2.7. punktā noteikto virsmu pa tās priekšējo malu un atrodas 40 mm no stūres rata. Ja stūres rats ir augstākajā stāvoklī, šo plakni aizstāj ar plakni, kas ir 2.2.7. punktā noteiktās virsmas pieskare;

| 2.2.9. | atskaites plaknei perpendikulāru vertikālu plakni, kas atrodas 40 mm uz priekšu no stūres rata; |
| --- | --- |

2.2.9.

atskaites plaknei perpendikulāru vertikālu plakni, kas atrodas 40 mm uz priekšu no stūres rata;

| 2.2.10. | horizontālu plakni, kurā atrodas sēdekļa atskaites punkts; |
| --- | --- |

2.2.10.

horizontālu plakni, kurā atrodas sēdekļa atskaites punkts;

| 2.2.11. | attiecībā uz traktoru ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) atstarpi veido divu brīvo atstarpju summa, kas atbilst stūres rata un sēdekļa diviem stāvokļiem; |
| --- | --- |

2.2.11.

attiecībā uz traktoru ar grozāmo vadītāja vietu (t. i., ar grozāmo sēdekli un stūres ratu) atstarpi veido divu brīvo atstarpju summa, kas atbilst stūres rata un sēdekļa diviem stāvokļiem;

| 2.2.12. | attiecībā uz traktoru, kuru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testus balsta uz summāro atstarpi starp sēdekļu atskaites punktiem visiem iespējamiem sēdekļu stiprinājuma variantiem. Apgāšanās aizsargkonstrukcija nedrīkst iespiesties summārajā atstarpē no dažādiem sēdekļa atskaites punktiem; |
| --- | --- |

2.2.12.

attiecībā uz traktoru, kuru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testus balsta uz summāro atstarpi starp sēdekļu atskaites punktiem visiem iespējamiem sēdekļu stiprinājuma variantiem. Apgāšanās aizsargkonstrukcija nedrīkst iespiesties summārajā atstarpē no dažādiem sēdekļa atskaites punktiem;

| 2.2.13. | ja pēc testa veikšanas piedāvā jaunu sēdekļu izvietojumu, veic aprēķinus, lai noteiktu, vai atstarpe no jauno sēdekļa atskaites punkta pilnībā iekļaujas iepriekš noteiktajā summārajā atstarpē. Ja tas tā nav, jāveic jauns tests. |
| --- | --- |

2.2.13.

ja pēc testa veikšanas piedāvā jaunu sēdekļu izvietojumu, veic aprēķinus, lai noteiktu, vai atstarpe no jauno sēdekļa atskaites punkta pilnībā iekļaujas iepriekš noteiktajā summārajā atstarpē. Ja tas tā nav, jāveic jauns tests.

| 2.3. | Sēdekļa novietojums un sēdekļa atskaites punkts |
| --- | --- |

2.3.

Sēdekļa novietojums un sēdekļa atskaites punkts

| 2.3.1. | Atstarpju zonas noteikšanas nolūkā 2.1. punktā sēdeklis ir horizontālā regulācijas diapazona galējā aizmugurējā punktā. To noregulē vidējā stāvoklī vertikālajā regulācijas diapazonā, ja tas ir neatkarīgs no tā horizontālā stāvokļa pieregulēšanas.
  Atskaites punktu nosaka ar IV pielikuma 1. un 2. attēlā parādīto ierīci, lai modelētu cilvēka radītu slodzi. Ierīce sastāv no sēdekļa pamatnes plāksnes un atzveltnes plāksnes. Apakšējo atzveltnes plāksni ar locīklu nostiprina atbilstīgi sēžas pauguru (A) un gurnu (B) rajonam, turklāt plāksnes posma (B) augstums ir regulējams. |
| --- | --- |

2.3.1.

Atstarpju zonas noteikšanas nolūkā 2.1. punktā sēdeklis ir horizontālā regulācijas diapazona galējā aizmugurējā punktā. To noregulē vidējā stāvoklī vertikālajā regulācijas diapazonā, ja tas ir neatkarīgs no tā horizontālā stāvokļa pieregulēšanas.

Atskaites punktu nosaka ar IV pielikuma 1. un 2. attēlā parādīto ierīci, lai modelētu cilvēka radītu slodzi. Ierīce sastāv no sēdekļa pamatnes plāksnes un atzveltnes plāksnes. Apakšējo atzveltnes plāksni ar locīklu nostiprina atbilstīgi sēžas pauguru (A) un gurnu (B) rajonam, turklāt plāksnes posma (B) augstums ir regulējams.

| 2.3.2. | Par atskaites punktu nosaka punktu, kas atrodas sēdekļa vidus garenvirziena plaknē, kur apakšējās atzveltnes plāksnes pieskares plakne krustojas ar horizontālu plakni. Šī horizontālā plakne šķērso sēdekļa pamatnes plāksnes apakšējo virsmu 150 mm uz priekšu no minētās pieskares. |
| --- | --- |

2.3.2.

Par atskaites punktu nosaka punktu, kas atrodas sēdekļa vidus garenvirziena plaknē, kur apakšējās atzveltnes plāksnes pieskares plakne krustojas ar horizontālu plakni. Šī horizontālā plakne šķērso sēdekļa pamatnes plāksnes apakšējo virsmu 150 mm uz priekšu no minētās pieskares.

| 2.3.3. | Ja sēdekļa atsperojums ir regulējams atbilstīgi vadītāja svaram, to noregulē tā, lai sēdeklis būtu kustību diapazona vidū.
  Ierīci noliek uz sēdekļa. Tad 50 mm uz priekšu no posma (A) to noslogo ar 550 N spēku un abas atzveltnes plāksnes daļas netieši viegli piespiež pie atzveltnes pamatnes. |
| --- | --- |

2.3.3.

Ja sēdekļa atsperojums ir regulējams atbilstīgi vadītāja svaram, to noregulē tā, lai sēdeklis būtu kustību diapazona vidū.

Ierīci noliek uz sēdekļa. Tad 50 mm uz priekšu no posma (A) to noslogo ar 550 N spēku un abas atzveltnes plāksnes daļas netieši viegli piespiež pie atzveltnes pamatnes.

| 2.3.4. | Ja nav iespējams noteikt konkrētas pieskares vietas katram atzveltnes rajonam (virs un zem jostasvietas), būtu jārīkojas šādi:






  2.3.4.1. | ja nav iespējams noteikt konkrētu pieskares vietu zemākajam rajonam, atzveltnes plāksnes apakšējo daļu piespiež pie atzveltnes pamatnes vertikāli; |
| --- | --- | --- |

2.3.4.

Ja nav iespējams noteikt konkrētas pieskares vietas katram atzveltnes rajonam (virs un zem jostasvietas), būtu jārīkojas šādi:

2.3.4.1.

ja nav iespējams noteikt konkrētu pieskares vietu zemākajam rajonam, atzveltnes plāksnes apakšējo daļu piespiež pie atzveltnes pamatnes vertikāli;

| 2.3.4.2. | ja nav iespējams noteikt konkrētu pieskares vietu augstākajam rajonam – posmu (B) nostiprina 230 mm augstumā virs sēdekļa atskaites punkta, ja atzveltnes plāksnes apakšējā daļa ir vertikāla. Tad abas atzveltnes plāksnes daļas netieši viegli piespiež pie atzveltnes pamatnes. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

ja nav iespējams noteikt konkrētu pieskares vietu augstākajam rajonam – posmu (B) nostiprina 230 mm augstumā virs sēdekļa atskaites punkta, ja atzveltnes plāksnes apakšējā daļa ir vertikāla. Tad abas atzveltnes plāksnes daļas netieši viegli piespiež pie atzveltnes pamatnes.

3.   MĒRĪJUMI

3.1.   Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa visas traktora konstrukcijas daļas, savienojumus un kronšteinus apskata, lai konstatētu lūzumus vai plaisas, neskaitot nelielas plaisas nenozīmīgās daļās.

3.2.   Atstarpju zona

| 3.2.1. | Katrā testā apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata, lai konstatētu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa nav nokļuvusi atstarpju zonā ap vadītāja sēdekli, kas noteikta 2.1. un 2.2. punktā. |
| --- | --- |

3.2.1.

Katrā testā apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata, lai konstatētu, vai kāda apgāšanās aizsargkonstrukcijas daļa nav nokļuvusi atstarpju zonā ap vadītāja sēdekli, kas noteikta 2.1. un 2.2. punktā.

| 3.2.2. | Apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata arī, lai konstatētu, vai kāda atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas. Uzskata, ka atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas, ja tā būtu saskārusies ar līdzenu zemes virsmu, traktoram apgāžoties tajā virzienā, no kura tas saņēma triecienu. Šajā nolūkā izvēlas mazākos izgatavotāja norādītos riepu un attāluma starp riteņiem parametrus. |
| --- | --- |

3.2.2.

Apgāšanās aizsargkonstrukciju apskata arī, lai konstatētu, vai kāda atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas. Uzskata, ka atstarpju zonas daļa ir ārpus aizsargātās zonas, ja tā būtu saskārusies ar līdzenu zemes virsmu, traktoram apgāžoties tajā virzienā, no kura tas saņēma triecienu. Šajā nolūkā izvēlas mazākos izgatavotāja norādītos riepu un attāluma starp riteņiem parametrus.

3.3.   Maksimālā momentānā deformācija

Sānu trieciena pārbaudes laikā reģistrē maksimālās momentānās deformācijas un paliekošās deformācijas starpību 900 mm virs un 150 mm uz priekšu no sēdekļa atskaites punkta. II pielikuma 2.7.1. punktā aprakstītā stieņa vienu galu piestiprina pie apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšdaļas un otru izlaiž pa atvērumu vertikālajā statnī. Berzes ieliktņa stāvoklis uz stieņa pēc trieciena atbilst maksimālajai momentānajai deformācijai.

3.4.   Paliekošā deformācija

Pēc pēdējā saspiešanas testa reģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijā paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa reģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvokli attiecībā pret sēdekļa atskaites punktu.

IV PIELIKUMS

ATTĒLI

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

V PIELIKUMS

Image

Image

Image

VI PIELIKUMS

ZĪMES

EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme sastāv no taisnstūra un tajā ietverta mazā burta “e”, kuram seko tās dalībvalsts atšķirības zīme, kura ir piešķīrusi detaļas tipa apstiprinājumu:

1 Vācijai,

2 Francijai,

3 Itālijai,

4 Nīderlandei,

5 Zviedrijai,

6 Beļģijai,

7 Ungārijai,

8 Čehijai,

9 Spānijai,

11 Apvienotajai Karalistei,

12 Austrijai,

13 Luksemburgai,

17 Somijai,

18 Dānijai,

19 Rumānijai,

20 Polijai,

21 Portugālei,

23 Grieķijai,

24 Īrijai,

26 Slovēnijai,

27 Slovākijai,

29 Igaunijai,

32 Latvijai,

34 Bulgārijai,

36 Lietuvai,

49 Kiprai,

50 Maltai.

Taisnstūra tuvumā jābūt arī EK detaļas tipa apstiprinājuma numuram, kas atbilst EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta numuram, kurš izdots par apgāšanās aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma pie traktora stiprību.

EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugs

Image

VII PIELIKUMS

Image

VIII PIELIKUMS

EK tipa apstiprinājuma nosacījumi

| 1. | Traktora EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību un tās stiprinājuma pie traktora stiprību iesniedz traktora izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis. |
| --- | --- |

1.

Traktora EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprību un tās stiprinājuma pie traktora stiprību iesniedz traktora izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis.

| 2. | Tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprinājuma testiem, nodod traktoru, kas ir raksturīgs apstiprināmā traktoru tipa paraugs un uz kura ir attiecīgi uzmontēta apstiprināta apgāšanās aizsargkonstrukcija un tās stiprinājumi. |
| --- | --- |

2.

Tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprinājuma testiem, nodod traktoru, kas ir raksturīgs apstiprināmā traktoru tipa paraugs un uz kura ir attiecīgi uzmontēta apstiprināta apgāšanās aizsargkonstrukcija un tās stiprinājumi.

| 3. | Par tipa apstiprinājuma testiem atbildīgais tehniskais dienests pārbauda, vai apstiprinātā tipa apgāšanās aizsargkonstrukcija ir paredzēta montāžai uz tā tipa traktoriem, uz kuru attiecas pieteikums. Īpaši pievērš uzmanību tam, vai stiprinājums pie traktora atbilst tam, kurš ir testēts, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu. |
| --- | --- |

3.

Par tipa apstiprinājuma testiem atbildīgais tehniskais dienests pārbauda, vai apstiprinātā tipa apgāšanās aizsargkonstrukcija ir paredzēta montāžai uz tā tipa traktoriem, uz kuru attiecas pieteikums. Īpaši pievērš uzmanību tam, vai stiprinājums pie traktora atbilst tam, kurš ir testēts, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu.

| 4. | EK tipa apstiprinājuma turētājs drīkst lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem apgāšanās aizsargkonstrukciju tipiem. |
| --- | --- |

4.

EK tipa apstiprinājuma turētājs drīkst lūgt apstiprinājumu attiecināt arī uz citiem apgāšanās aizsargkonstrukciju tipiem.

| 5. | Kompetentās iestādes to attiecina arī uz citiem apgāšanās aizsargkonstrukciju tipiem ar šādiem nosacījumiem:






  5.1. | jaunajam apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipam un stiprinājumam pie traktora ir piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums; |
| --- | --- | --- |

5.

Kompetentās iestādes to attiecina arī uz citiem apgāšanās aizsargkonstrukciju tipiem ar šādiem nosacījumiem:

5.1.

jaunajam apgāšanās aizsargkonstrukcijas tipam un stiprinājumam pie traktora ir piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums;

| 5.2. | tas ir paredzēts montāžai uz tā tipa traktoriem, uz ko lūdz papildus attiecināt EK tipa apstiprinājumu; |
| --- | --- |

5.2.

tas ir paredzēts montāžai uz tā tipa traktoriem, uz ko lūdz papildus attiecināt EK tipa apstiprinājumu;

| 5.3. | apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprinājums pie traktora atbilst tam, kurš ir pārbaudīts, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu. |
| --- | --- |

5.3.

apgāšanās aizsargkonstrukcijas stiprinājums pie traktora atbilst tam, kurš ir pārbaudīts, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu.

| 6. | Par katru piešķirto vai atteikto tipa apstiprinājumu vai tā attiecinājumu uz citu tipu EK tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno sertifikātu, kura paraugs ir parādīts IX pielikumā. |
| --- | --- |

6.

Par katru piešķirto vai atteikto tipa apstiprinājumu vai tā attiecinājumu uz citu tipu EK tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno sertifikātu, kura paraugs ir parādīts IX pielikumā.

| 7. | Ja traktoru tipa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz reizē ar EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu, kas attiecas uz apgāšanās aizsargkonstrukciju tipu, kuras paredzētas montāžai uz traktoriem, uz ko attiecas EK tipa apstiprinājuma pieteikums, 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes neizdara. |
| --- | --- |

7.

Ja traktoru tipa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz reizē ar EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu, kas attiecas uz apgāšanās aizsargkonstrukciju tipu, kuras paredzētas montāžai uz traktoriem, uz ko attiecas EK tipa apstiprinājuma pieteikums, 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes neizdara.

IX PIELIKUMS

Image

X PIELIKUMS

A   DAĻA

Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu sarakstu

(minēta 13. pantā)

| Padomes Direktīva 77/536/EEK
  (OV L 220, 29.8.1977., 1. lpp.) | |
| --- | --- |
| 1979. gada Pievienošanās akta I pielikuma X daļa
  (OV L 291, 19.11.1979., 108. lpp.) | |
| 1985. gada Pievienošanās akta I pielikuma IX A daļa
  (OV L 302, 15.11.1985., 209. lpp.) | |
| Padomes Direktīva 87/354/EEK
  (OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.) | tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 77/536/EEK pielikuma 9. punkta a) apakšpunktā |
| Padomes Direktīva 89/680/EEK
  (OV L 398, 30.12.1989., 26. lpp.) | |
| 1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.2. punkts
  (OV C 241, 29.8.1994., 205. lpp.) | |
| Komisijas Direktīva 1999/55/EK
  (OV L 146, 11.6.1999., 28. lpp.) | |
| 2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.I.21. punkts
  (OV L 236, 23.9.2003., 53. lpp.) | |
| Padomes Direktīva 2006/96/EK
  (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.) | tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 77/536/EEK 1. pantā un pielikuma 20. punktā |

Padomes Direktīva 77/536/EEK

(OV L 220, 29.8.1977., 1. lpp.)

1979. gada Pievienošanās akta I pielikuma X daļa

(OV L 291, 19.11.1979., 108. lpp.)

1985. gada Pievienošanās akta I pielikuma IX A daļa

(OV L 302, 15.11.1985., 209. lpp.)

Padomes Direktīva 87/354/EEK

(OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.)

tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 77/536/EEK pielikuma 9. punkta a) apakšpunktā

Padomes Direktīva 89/680/EEK

(OV L 398, 30.12.1989., 26. lpp.)

1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.2. punkts

(OV C 241, 29.8.1994., 205. lpp.)

Komisijas Direktīva 1999/55/EK

(OV L 146, 11.6.1999., 28. lpp.)

2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.I.21. punkts

(OV L 236, 23.9.2003., 53. lpp.)

Padomes Direktīva 2006/96/EK

(OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.)

tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 77/536/EEK 1. pantā un pielikuma 20. punktā

B   DAĻA

Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

(minēti 13. pantā)

| Direktīva | Termiņš transponēšanai | Piemērošanas datums |
| --- | --- | --- |
| 77/536/EEK | 1978. gada 29. decembris | — |
| 87/354/EEK | 1987. gada 31. decembris | — |
| 89/680/EEK | 1990. gada 3. janvāris | — |
| 1999/55/EK | 2000. gada 30. jūnijs (1) | — |
| 2006/96/EK | 2007. gada 1. janvāris | — |

Direktīva

Termiņš transponēšanai

Piemērošanas datums

77/536/EEK

1978. gada 29. decembris

—

87/354/EEK

1987. gada 31. decembris

—

89/680/EEK

1990. gada 3. janvāris

—

1999/55/EK

2000. gada 30. jūnijs (1)

—

2006/96/EK

2007. gada 1. janvāris

—

---

(1)  Saskaņā ar Direktīvas 1999/55/EK 2. pantu:

“1.   No 2000. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst:

| — | atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz jebkuru traktora tipu vai |
| --- | --- |

—

atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz jebkuru traktora tipu vai

| — | aizliegt nodot traktorus ekspluatācijā, |
| --- | --- |

—

aizliegt nodot traktorus ekspluatācijā,

ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/536/EEK prasībām.

2.   No 2001. gada 1. janvāra dalībvalstis:

| — | vairs nedrīkst izdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu attiecībā ne uz vienu traktora tipu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/536/EEK prasībām, |
| --- | --- |

—

vairs nedrīkst izdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu attiecībā ne uz vienu traktora tipu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/536/EEK prasībām,

| — | var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktoru tipu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/536/EEK prasībām.” |
| --- | --- |

—

var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktoru tipu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/536/EEK prasībām.”

XI PIELIKUMS

ATBILSTĪBAS TABULA

| Direktīva 77/536/EEK | Direktīva 1999/55/EEK | Šī direktīva |
| --- | --- | --- |
| 9. pants | | 1. pants |
| 1. pants | | 2. pants |
| 2. pants | | 3. pants |
| 3. pants | | 4. pants |
| 4. pants | | 5. pants |
| 5. pants | | 6. pants |
| 6. pants | | 7. pants |
| 7. pants | | — |
| | 2. pants | 8. pants |
| 8. pants | | 9. pants |
| 10. un 11. pants | | 10. un 11. pants |
| 12. panta 1. punkts | | — |
| 12. panta 2. punkts | | 12. pants |
| — | | 13. pants |
| — | | 14. pants |
| 13. pants | | 15. pants |
| I līdz IX pielikums | | I līdz IX pielikums |
| — | | X pielikums |
| — | | XI pielikums |

Direktīva 77/536/EEK

Direktīva 1999/55/EEK

Šī direktīva

9. pants

1. pants

1. pants

2. pants

2. pants

3. pants

3. pants

4. pants

4. pants

5. pants

5. pants

6. pants

6. pants

7. pants

7. pants

—

2. pants

8. pants

8. pants

9. pants

10. un 11. pants

10. un 11. pants

12. panta 1. punkts

—

12. panta 2. punkts

12. pants

—

13. pants

—

14. pants

13. pants

15. pants

I līdz IX pielikums

I līdz IX pielikums

—

X pielikums

—

XI pielikums

---

| 3.10.2009 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 261/40 |
| --- | --- | --- | --- |

3.10.2009

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 261/40

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/75/EK

(2009. gada 13. jūlijs)

par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana)

(kodificēta versija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Padomes Direktīva 79/622/EEK (1979. gada 25. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju. |
| --- | --- |

(1)

Padomes Direktīva 79/622/EEK (1979. gada 25. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana) (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju.

| (2) | Direktīva 79/622/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5) un kas nosaka tehniskos priekšrakstus lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru projektēšanai un izgatavošanai attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana). Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūru, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tātad Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai. |
| --- | --- |

(2)

Direktīva 79/622/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/37/EK (2003. gada 26. maijs), kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām (5) un kas nosaka tehniskos priekšrakstus lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru projektēšanai un izgatavošanai attiecībā uz apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana). Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūru, kas paredzēta Direktīvā 2003/37/EK, varētu tikt piemērota attiecībā uz katru traktora tipu. Tātad Direktīvā 2003/37/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai.

| (3) | Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem X pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, |
| --- | --- |

(3)

Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem X pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Šī direktīva attiecas uz traktoriem, kas definēti Direktīvas 2003/37/EK 2. panta j) apakšpunktā un kam ir šādi parametri:

| a) | klīrenss zem pakaļējā tilta nepārsniedz 1 000 mm; |
| --- | --- |

a)

klīrenss zem pakaļējā tilta nepārsniedz 1 000 mm;

| b) | viena piedziņas tilta nemainīgais vai mazākais pielāgojamais šķērsbāzes platums ir 1 150 mm vai vairāk; |
| --- | --- |

b)

viena piedziņas tilta nemainīgais vai mazākais pielāgojamais šķērsbāzes platums ir 1 150 mm vai vairāk;

| c) | iespējamība aprīkot ar daudzpunktu sakabes ierīci noņemamām daļām un sakabes stieni; |
| --- | --- |

c)

iespējamība aprīkot ar daudzpunktu sakabes ierīci noņemamām daļām un sakabes stieni;

| d) | masa 800 kg vai vairāk, kas atbilst traktora pašmasai, kas minēta Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas piestiprināta saskaņā ar šo direktīvu, un ražotāja ieteiktā lielākā izmēra riepas. |
| --- | --- |

d)

masa 800 kg vai vairāk, kas atbilst traktora pašmasai, kas minēta Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā, ieskaitot apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas piestiprināta saskaņā ar šo direktīvu, un ražotāja ieteiktā lielākā izmēra riepas.

2. pants

1.   Katra dalībvalsts piešķir EK detaļas tipa apstiprinājumu tādām visu tipu apgāšanās aizsargkonstrukcijām un tādiem to stiprinājumiem pie traktora, kuri atbilst I līdz V pielikumā noteiktajām uzbūves un testēšanas prasībām.

2.   Dalībvalsts, kas piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai vajadzības gadījumā sadarbībā ar pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm pārliecinātos, ka ražošanas paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šāda pārliecināšanās notiek tikai pārbaudēs uz vietas.

3. pants

Dalībvalstis katra tipa apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kā arī to stiprinājumiem pie traktora, ko tās apstiprina saskaņā ar 2. pantu, izsniedz traktora vai aizsardzības konstrukcijas ražotājam vai viņa pilnvarotajam pārstāvim EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kura atbilst VI pielikumā parādītajam paraugam.

Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu tādu zīmju izmantošanu, kas varētu radīt iespēju sajaukt apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kurām piešķirts detaļas tipa apstiprinājums saskaņā ar 2. pantu, ar citām ierīcēm.

4. pants

Neviena dalībvalsts nedrīkst aizliegt laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas vai to stiprinājumus pie traktora, pamatojoties uz to uzbūvi, ja uz tiem ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.

Dalībvalsts tomēr var aizliegt laist tirgū apgāšanās aizsargkonstrukcijas, uz kurām ir EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, bet kuras pastāvīgi neatbilst apstiprinājuma tipam.

Šī dalībvalsts tūlīt informē citas dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem, precizējot sava lēmuma iemeslus.

5. pants

Katras dalībvalsts kompetentās iestādes mēneša laikā nosūta citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm tādu EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātu kopijas, kuru paraugs sniegts VII pielikumā un kurus aizpilda katra tipa apgāšanās aizsargkonstrukcijai, ko tās apstiprina vai atsakās apstiprināt.

6. pants

1.   Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi EK detaļas tipa apstiprinājumu, atklāj, ka daļa apgāšanās aizsargkonstrukciju un to stiprinājumu pie traktora, kam ir tā pati EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, neatbilst apstiprinātajam tipam, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu ražošanas paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam.

Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem, kas gadījumā, ja nopietnu neatbilstību atklāj atkārtoti, ja vajadzīgs, var novest pie EK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanas.

Šīs iestādes veic tādus pašus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informē par šādu neatbilstību.

2.   Dalībvalstu kompetentās iestādes mēneša laikā informē cita citu par jebkuru EK detaļas tipa apstiprinājumu anulēšanu un visu šādu pasākumu iemesliem.

7. pants

Visos lēmumos, ko pieņem saskaņā ar šīs direktīvas īstenošanas noteikumiem, lai atteiktu vai anulētu EK detaļas tipa apstiprinājumu apgāšanās aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumiem pie traktora vai lai aizliegtu tās laist tirgū vai lietot, sīki izklāsta iemeslus, kas ir to pamatā.

Šādu lēmumu paziņo pusei, uz ko tas attiecas, reizē informējot to arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas tai ir pieejami saskaņā ar dalībvalstīs spēkā esošiem tiesību aktiem, un par termiņiem, kuri paredzēti šādu līdzekļu izmantošanai.

8. pants

1.   Dalībvalsts nedrīkst atteikt piešķirt EK tipa apstiprinājumu, Direktīvas 2003/37/EK 2. panta u) apakšpunktā minēta dokumenta izsniegšanu, kā arī atteikt piešķirt traktora tipa valsts tipa apstiprinājumu, atsaucoties uz to apgāšanās aizsargkonstrukcijām, ja ir izpildītas I līdz IX pielikumā noteiktās prasības.

2.   Dalībvalsts nedrīkst izsniegt Direktīvas 2003/37/EK 2. panta u) apakšpunktā minēto dokumentu traktora tipam, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām.

Dalībvalsts var atteikt piešķirt valsts tipa apstiprinājumu traktora tipam, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām.

9. pants

Dalībvalsts nedrīkst atteikt traktoru reģistrāciju vai aizliegt to pārdošanu, pirmo nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar tā apgāšanās aizsargkonstrukciju, ja ir izpildītas I līdz IX pielikumā noteiktās prasības.

10. pants

EK tipa apstiprinājuma mērķiem visi traktori, uz ko attiecas 1. pants, jāaprīko ar apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas atbilst I līdz IV pielikumā noteiktajām prasībām.

Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīvas 2009/57/EK par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (6) 1. pantā noteiktos traktorus EK tipa apstiprinājuma mērķiem tomēr var aprīkot ar apgāšanās aizsargkonstrukciju, kas atbilst minētās direktīvas I līdz IV pielikumā noteiktajām prasībām.

11. pants

Grozījumi, kas vajadzīgi, lai pielāgotu I līdz IX pielikuma prasības tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 3. punktā minēto procedūru.

12. pants

Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

13. pants

Direktīvu 79/622/EEK, kā tā grozīta ar aktiem, kā izklāstīts X pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts X pielikuma B daļā.

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas XI pielikumā.

14. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2010. gada 1. janvāra.

15. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē, 2009. gada 13. jūlijā

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

H.-G. PÖTTERING

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

E. ERLANDSSON

---

(1)  OV C 211, 19.8.2008., 17. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 17. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 22. jūnija Lēmums.

2

Oficiālajā Vēstnesī

(3)  OV L 179, 17.7.1979., 1. lpp.

3

(4)  Sk. X pielikuma A daļu.

4

(5)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp.

5

(6)  Sk. šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.

6

Oficiālā Vēstneša

---

PIELIKUMU SARAKSTS

| I PIELIKUMS | EK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi |
| --- | --- |

I PIELIKUMS

| II PIELIKUMS | Izturības testēšanas nosacījumi aizsardzības konstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora |
| --- | --- |

II PIELIKUMS

| III PIELIKUMS | Testa procedūra |
| --- | --- |

III PIELIKUMS

| IV PIELIKUMS | Attēli |
| --- | --- |

IV PIELIKUMS

| V PIELIKUMS | Paraugs. Ziņojums par aizsargkonstrukcijas (drošības karkasa vai kabīnes) EK detaļas tipa apstiprinājuma testu attiecībā uz tās izturību, kā arī tās stiprinājuma pie traktora izturību (statiska testēšana) |
| --- | --- |

V PIELIKUMS

| VI PIELIKUMS | Zīmes |
| --- | --- |

VI PIELIKUMS

| VII PIELIKUMS | EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs |
| --- | --- |

VII PIELIKUMS

| VIII PIELIKUMS | EK tipa apstiprinājuma nosacījumi |
| --- | --- |

VIII PIELIKUMS

| IX PIELIKUMS | Paraugs. Traktora EK tipa apstiprinājuma sertifikāta pielikums attiecībā uz aizsargkonstrukciju izturību (drošības kabīne vai karkass), kā arī to stiprinājuma pie traktora izturību (statiska testēšana) |
| --- | --- |

IX PIELIKUMS

| X PIELIKUMS | A daļa. Atceltā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu
  B daļa. Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos |
| --- | --- |

X PIELIKUMS

A daļa. Atceltā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu

B daļa. Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

| XI PIELIKUMS | Atbilstības tabula |
| --- | --- |

XI PIELIKUMS

I PIELIKUMS

EK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi

1.   DEFINĪCIJA

| 1.1. | “Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), še turpmāk “aizsardzības konstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītājam apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, to parasti lietojot. |
| --- | --- |

1.1.

“Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), še turpmāk “aizsardzības konstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītājam apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, to parasti lietojot.

| 1.2. | Konstrukcijām, kas minētas 1.1. punktā, ir raksturīgi, ka II un III pielikumā noteiktajos testos to iekšienē ir nodrošināta brīva telpa, kas ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju. |
| --- | --- |

1.2.

Konstrukcijām, kas minētas 1.1. punktā, ir raksturīgi, ka II un III pielikumā noteiktajos testos to iekšienē ir nodrošināta brīva telpa, kas ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju.

2.   VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

| 2.1. | Visām aizsardzības konstrukcijām un to stiprinājumiem pie traktora jābūt projektētām un veidotām tā, lai tās atbilstu 1. punktā noteiktajam galvenajam mērķim. |
| --- | --- |

2.1.

Visām aizsardzības konstrukcijām un to stiprinājumiem pie traktora jābūt projektētām un veidotām tā, lai tās atbilstu 1. punktā noteiktajam galvenajam mērķim.

| 2.2. | Uzskata, ka šis nosacījums ir izpildīts, ja ir izpildītas II un III pielikuma prasības. |
| --- | --- |

2.2.

Uzskata, ka šis nosacījums ir izpildīts, ja ir izpildītas II un III pielikuma prasības.

3.   EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS

| 3.1. | EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz aizsardzības konstrukcijas izturību un tās stiprinājuma pie traktora izturību iesniedz traktora ražotājs vai aizsardzības konstrukcijas ražotājs, vai arī viņa pilnvarotie pārstāvji. |
| --- | --- |

3.1.

EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz aizsardzības konstrukcijas izturību un tās stiprinājuma pie traktora izturību iesniedz traktora ražotājs vai aizsardzības konstrukcijas ražotājs, vai arī viņa pilnvarotie pārstāvji.

| 3.2. | EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentos trīs eksemplāros un šo:






  — | vispārīgu konstrukcijas rasējumu, kas atbilst rasējumā atzīmētajam mērogam vai kur norādīti aizsardzības konstrukcijas galvenie izmēri. Šajā rasējumā jo īpaši attēlo stiprinājuma detaļas, |
| --- | --- | --- |

3.2.

EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno turpmāk minētos dokumentos trīs eksemplāros un šo:

—

vispārīgu konstrukcijas rasējumu, kas atbilst rasējumā atzīmētajam mērogam vai kur norādīti aizsardzības konstrukcijas galvenie izmēri. Šajā rasējumā jo īpaši attēlo stiprinājuma detaļas,

| — | fotogrāfijas sānskatā un skatā no aizmugures, parādot stiprinājuma detaļas, |
| --- | --- |

—

fotogrāfijas sānskatā un skatā no aizmugures, parādot stiprinājuma detaļas,

| — | īsu aizsardzības konstrukcijas aprakstu, ieskaitot uzbūves tipu, precīzas ziņas par stiprinājumu pie traktora un, ja vajadzīgs, precīzas ziņas par apšuvumu, piekļuves un evakuācijas veidus, precīzas ziņas par iekšējo apšuvumu un ierīcēm ilgstošas velšanās novēršanai, kā arī precīzas ziņas par apsildīšanu un vēdināšanu, |
| --- | --- |

—

īsu aizsardzības konstrukcijas aprakstu, ieskaitot uzbūves tipu, precīzas ziņas par stiprinājumu pie traktora un, ja vajadzīgs, precīzas ziņas par apšuvumu, piekļuves un evakuācijas veidus, precīzas ziņas par iekšējo apšuvumu un ierīcēm ilgstošas velšanās novēršanai, kā arī precīzas ziņas par apsildīšanu un vēdināšanu,

| — | precīzas ziņas par konstrukcijas elementos izmantotajiem materiāliem, ieskaitot stiprinājuma kronšteinus un stiprinājuma skrūves (sk. V pielikumu). |
| --- | --- |

—

precīzas ziņas par konstrukcijas elementos izmantotajiem materiāliem, ieskaitot stiprinājuma kronšteinus un stiprinājuma skrūves (sk. V pielikumu).

| 3.3. | Traktoru, kas pieder pie to traktoru tipa, kuriem paredzēta aizsardzības konstrukcija, kas jāapstiprina, nodod tehniskajā dienestā, kurš atbildīgs par detaļas tipa apstiprinājuma testu veikšanu. Šādu traktoru aprīko ar aizsardzības konstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.

Traktoru, kas pieder pie to traktoru tipa, kuriem paredzēta aizsardzības konstrukcija, kas jāapstiprina, nodod tehniskajā dienestā, kurš atbildīgs par detaļas tipa apstiprinājuma testu veikšanu. Šādu traktoru aprīko ar aizsardzības konstrukciju.

| 3.4. | EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs var lūgt to attiecināt arī uz citiem traktoru tipiem. Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi EK detaļas tipa sākotnējo apstiprinājumu, piešķir minēto attiecinājumu, ja apstiprinātā aizsardzības konstrukcija un traktora tips(-i), kam lūdz minēto attiecinājumu, atbilst šādiem nosacījumiem:






  — | nenoslogota traktora masa, kā noteikts II pielikuma 1.3. punktā, nepārsniedz testēto atsauces masu vairāk kā par 5 %, |
| --- | --- | --- |

3.4.

EK detaļas tipa apstiprinājuma turētājs var lūgt to attiecināt arī uz citiem traktoru tipiem. Kompetentā iestāde, kas piešķīrusi EK detaļas tipa sākotnējo apstiprinājumu, piešķir minēto attiecinājumu, ja apstiprinātā aizsardzības konstrukcija un traktora tips(-i), kam lūdz minēto attiecinājumu, atbilst šādiem nosacījumiem:

—

nenoslogota traktora masa, kā noteikts II pielikuma 1.3. punktā, nepārsniedz testēto atsauces masu vairāk kā par 5 %,

| — | stiprinājuma metode un traktora detaļas, pie kurām veic piestiprināšanu, ir vienādas, |
| --- | --- |

—

stiprinājuma metode un traktora detaļas, pie kurām veic piestiprināšanu, ir vienādas,

| — | visas detaļas, piemēram, dubļusargi un motora pārsegi, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir vienādas, |
| --- | --- |

—

visas detaļas, piemēram, dubļusargi un motora pārsegi, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir vienādas,

| — | sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsardzības konstrukcijā, kā arī aizsardzības konstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai novirzītās konstrukcijas aizsardzībai. |
| --- | --- |

—

sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsardzības konstrukcijā, kā arī aizsardzības konstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai novirzītās konstrukcijas aizsardzībai.

4.   MARĶĒJUMI

| 4.1. | Katrai aizsardzības konstrukcijai, kas atbilst apstiprinātajam tipam, ir šāds marķējums:






  4.1.1. | preču zīme vai tirdzniecības nosaukums; |
| --- | --- | --- |

4.1.

Katrai aizsardzības konstrukcijai, kas atbilst apstiprinātajam tipam, ir šāds marķējums:

4.1.1.

preču zīme vai tirdzniecības nosaukums;

| 4.1.2. | detaļas tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam VI pielikumā; |
| --- | --- |

4.1.2.

detaļas tipa apstiprinājuma zīme, kas atbilst paraugam VI pielikumā;

| 4.1.3. | aizsardzības konstrukcijas sērijas numurs; |
| --- | --- |

4.1.3.

aizsardzības konstrukcijas sērijas numurs;

| 4.1.4. | traktora(-u) marka un tips(-i), kam paredzēta aizsardzības konstrukcija. |
| --- | --- |

4.1.4.

traktora(-u) marka un tips(-i), kam paredzēta aizsardzības konstrukcija.

| 4.2. | Visiem šiem datiem jābūt uz neliela izmēra plāksnītes. |
| --- | --- |

4.2.

Visiem šiem datiem jābūt uz neliela izmēra plāksnītes.

| 4.3. | Šiem marķējumiem jābūt labi saskatāmiem, skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem. |
| --- | --- |

4.3.

Šiem marķējumiem jābūt labi saskatāmiem, skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem.

II PIELIKUMS

Aizsardzības konstrukciju un to stiprinājuma pie traktora izturības testēšanas nosacījumi

1.   VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

1.1.   Testa mērķi

Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsardzības konstrukciju, ja traktors apgāžas. Šie testi, kas aprakstīti III pielikumā, ļauj novērot aizsardzības konstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visas traktora detaļas, kas pārnes testa spēku.

1.2.   Sagatavošanās testam

1.2.1.   Aizsardzības konstrukcijām jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijai. To piestiprina saskaņā ar ražotāja noteikto piestiprināšanas metodi vienam no traktoriem, kam tā ir projektēta. Lai veiktu testu, nav vajadzīgs viss traktors, tomēr aizsardzības konstrukcija un traktora detaļas, pie kurām to piestiprina testa vajadzībām, ir no iekārtas darba kārtībā, še turpmāk “ierīce”.

1.2.2.   Ierīci nostiprina pie atbalsta plātnes, lai detaļas, kas savieno ierīci un atbalsta plātni, ievērojami nenovirzītos attiecībā pret noslogoto aizsardzības konstrukciju. Pati ierīces stiprinājuma metode pie atbalsta plātnes nedrīkst būt tāda, ka tiek pārveidota ierīces izturība.

1.2.3.   Ierīce jānostiprina vai jāpārveido tā, lai visu enerģiju absorbētu aizsardzības konstrukcija un tās stiprinājums pie traktora nekustīgajām detaļām.

1.2.3.1.   Lai izpildītu 1.2.3. punkta prasības, modifikācija bloķē visu traktora ritošo balstiekārtas sistēmu tā, lai nodrošinātu, ka tā neabsorbē testa enerģiju.

1.2.4.   Testu vajadzībām traktors jāaprīko ar visām ražojumu sērijas konstrukcijas detaļām, kas varētu ietekmēt aizsardzības konstrukcijas izturību vai kas varētu būt vajadzīgas izturības testam.

Jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt nolūkā noskaidrot, vai ir izpildītas 4. punkta prasības.

Pirms testa jānoņem visas aprīkojuma detaļas, ko vadītājs pats var noņemt. Ja, lietojot traktoru, pastāv iespēja atvērt durvis un logus vai tos noņemt, tie testa laikā jāatstāj vaļā vai jānoņem, lai tie nepalielinātu apgāšanās aizsargkonstrukcijas izturību. Ja, traktoram apgāžoties, tie šādā stāvoklī rada draudus vadītājam, šis fakts jāpiemin testa ziņojumā.

1.3.   Traktora masa

Atsauces masa mt, ko izmanto formulā (sk. III pielikumu), lai aprēķinātu enerģijas un saspiešanas spēku, ir vismaz Direktīvas 2003/37/EK I pielikuma 2.1.1. punktā noteiktā masa (t. i., izņemot neobligātās palīgierīces, taču ieskaitot dzesētāju, eļļas, degvielu, instrumentus un vadītāju), kam pieskaita arī aizsardzības konstrukcijas masu, un tā nepārsniedz 75 kg.

Nav iekļauta neobligātā priekšējā un aizmugurējā masa, riepu balasts, montētie instrumenti vai jebkuras specifiskas detaļas.

2.   APARATŪRA UN APRĪKOJUMS

2.1.   Horizontālās slogošanas testi (sānu un gareniskie)

2.1.1.   Materiāls, aprīkojums un piesaistes līdzekļi, kas ir piemēroti, lai nodrošinātu to, ka ierīce ir stingri nostiprināta uz atbalsta plātnes neatkarīgi no riepām, ja tādas ir piemontētas.

2.1.2.   Horizontālā spēka pielikšanas veids aizsardzības konstrukcijai ar nelokāmu sviru, kā parādīts IV pielikuma 1. un 2. attēlā.

2.1.2.1.   Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm.

2.1.2.2.   Jāparedz, ka slodzi var vienmērīgi sadalīt parastajā slogojuma virzienā un gar sviru, kuras garumu izsaka kāds no skaitļa 50 precīziem daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm.

2.1.2.3.   Sviras šķautņu, kas saskaras ar aizsardzības konstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm.

2.1.2.4.   Universālos savienojumus vai to ekvivalentus pievieno, lai nodrošinātu, ka slogošanas iekārta neierobežo konstrukcijas griešanos vai liekšanos nevienā virzienā, izņemot slodzes virzienu.

2.1.2.5.   Ja aizsardzības konstrukcijas horizontālais garums, kam jāpieliek slodze, nav taisna līnija, kas ir perpendikulāra slodzes pielikšanas virzienam, telpu piepilda tā, lai slodzi sadalītu visā tās garumā.

2.1.3.   Iekārtas aizsardzības konstrukcijas un traktora nekustīgo daļu, pie kurām tā piestiprināta, absorbētās enerģijas mērīšanai, cik vien tas tehniski iespējams, piemēram, mērot pielikšanas virzienā pielikto spēku un atbilstošās novirzes attiecībā pret punktu uz traktora šasijas.

2.1.4.   Līdzekļi, lai pārbaudītu, vai klīrensa zona testa laikā palikusi neskarta. Var izmantot kādu ierīci saskaņā ar IV pielikuma 6.a, 6.b un 6.c attēlu.

2.2.   Saspiešanas testi (aizmugurējie un frontālie)

2.2.1.   Materiāls, aprīkojums un piesaistes līdzekļi, kas ir piemēroti, lai nodrošinātu to, ka traktors neatkarīgi no riepām ir stingri nostiprināts uz atbalsta plātnes.

2.2.2.   Vertikāla spēka pielikšanas līdzekļi aizsardzības konstrukcijai, kā parādīts IV pielikuma 3. attēlā, ieskaitot nekustīgu trieciena siju, kas ir 250 mm plata.

2.2.3.   Aprīkojums kopējā vertikāli pieliktā spēka mērīšanai.

2.2.4.   Līdzekļi, lai pārbaudītu, vai klīrensa zona testa laikā ir palikusi neskarta. Var izmantot kādu ierīci saskaņā ar IV pielikuma 6.a, 6.b un 6.c attēlu.

2.3.   Pieļaujamās pielaides mērījumos

2.3.1.   Izmēri: ± 3 mm.

2.3.2.   Novirze: ± 3 mm.

2.3.3.   Traktora masa: ± 20 kg.

2.3.4.   Slodzes un spēki: ± 2 %.

2.3.5.   Slodzes virziens: III pielikumā norādītā atkāpe no horizontālā un vertikālā virziena:

| — | testa sākumā nulles slodze: ± 2°, |
| --- | --- |

—

testa sākumā nulles slodze: ± 2°,

| — | testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm vajadzētu būt pēc iespējas mazām. |
| --- | --- |

—

testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm vajadzētu būt pēc iespējas mazām.

3.   TESTI

3.1.   Vispārīgas prasības

3.1.1.   Testu secība

3.1.1.1.   Testu secība ir šāda:

| 3.1.1.1.1. | Gareniskā slogošana (III pielikuma 1.2. punkts)
  Traktoriem, kam masa uz aizmugurējiem riteņiem ir vismaz 50 % no 1.3. punktā noteiktās masas, garenisko slogošanu veic no aizmugures (1. gadījums). Pārējiem traktoriem garenisko slogošanu veic no priekšas (2. gadījums). |
| --- | --- |

3.1.1.1.1.

Gareniskā slogošana (III pielikuma 1.2. punkts)

Traktoriem, kam masa uz aizmugurējiem riteņiem ir vismaz 50 % no 1.3. punktā noteiktās masas, garenisko slogošanu veic no aizmugures (1. gadījums). Pārējiem traktoriem garenisko slogošanu veic no priekšas (2. gadījums).

| 3.1.1.1.2. | Pirmais saspiešanas tests
  Pirmo saspiešanas testu veic tajā pašā aizsardzības ierīces galā, kurā garenisko slogošanu, t. i.,






  — | aizmugurē 1. gadījumā (III pielikuma 1.5. punkts) vai |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.2.

Pirmais saspiešanas tests

Pirmo saspiešanas testu veic tajā pašā aizsardzības ierīces galā, kurā garenisko slogošanu, t. i.,

—

aizmugurē 1. gadījumā (III pielikuma 1.5. punkts) vai

| — | priekšā 2. gadījumā (III pielikuma 1.6. punkts). |
| --- | --- |

—

priekšā 2. gadījumā (III pielikuma 1.6. punkts).

| 3.1.1.1.3. | Sānu slogošana (III pielikuma 1.3. punkts) |
| --- | --- |

3.1.1.1.3.

Sānu slogošana (III pielikuma 1.3. punkts)

| 3.1.1.1.4. | Otrais saspiešanas tests
  Otro saspiešanas testu veic gareniskajai slogošanai pretējā aizsardzības konstrukcijas galā, t. i.,






  — | priekšā 1. gadījumā (III pielikuma 1.6. punkts) vai |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.4.

Otrais saspiešanas tests

Otro saspiešanas testu veic gareniskajai slogošanai pretējā aizsardzības konstrukcijas galā, t. i.,

—

priekšā 1. gadījumā (III pielikuma 1.6. punkts) vai

| — | aizmugurē 2. gadījumā (III pielikuma 1.5. punkts). |
| --- | --- |

—

aizmugurē 2. gadījumā (III pielikuma 1.5. punkts).

| 3.1.1.1.5. | Otrā gareniskā slogošana (III pielikuma 1.7. punkts)
  Otro garenisko slogošanu veic traktoriem, kas aprīkoti ar aizsardzības konstrukciju, kuru paredzēts sašķiebt, ja gareniskās slogošanas virziens (sk. 3.1.1.1.1. punktu) nebūtu sašķiebis aizsardzības konstrukciju. |
| --- | --- |

3.1.1.1.5.

Otrā gareniskā slogošana (III pielikuma 1.7. punkts)

Otro garenisko slogošanu veic traktoriem, kas aprīkoti ar aizsardzības konstrukciju, kuru paredzēts sašķiebt, ja gareniskās slogošanas virziens (sk. 3.1.1.1.1. punktu) nebūtu sašķiebis aizsardzības konstrukciju.

3.1.1.2.   Ja testa laikā kāda atturošā aprīkojuma daļa salūst vai pārvietojas, testu sāk no sākuma.

3.1.1.3.   Testu laikā traktoru vai aizsardzības konstrukciju nedrīkst labot vai mainīt.

3.1.2.   Šķērsbāze

Riteņus nomontē vai šķērsbāzi iestata tā, lai nodrošinātu, ka testu laikā nenotiek nekāda mijiedarbība ar aizsardzības konstrukciju.

3.1.3.   Apdraudējumu neradošu detaļu noņemšana

Visas traktora un aizsardzības konstrukcijas detaļas, kas pilnā komplektācijā aizsargā vadītāju, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, pārbaudei piegādā komplektācijā ar traktoru.

Aizsardzības konstrukcija, kas jātestē, nav jāaprīko ar priekšējo stiklu vai sānu stikliem vai aizmugures stikliem, kas izgatavoti no aizsargstikla vai līdzīga materiāla, nedz ar kādiem atdalāmiem paneļiem, veidgabaliem un armatūru, kas nestiprina konstrukciju un kas nevar radīt apdraudējumu apgāšanās gadījumā.

3.1.4.   Mēraparatūra

Aizsardzības konstrukcijā uzstāda vajadzīgo aprīkojumu, lai iegūtu datus, kas vajadzīgi, lai uzzīmētu spēka un novirzes diagrammu (sk. IV pielikuma 4. attēlu). Kopējo un pastāvīgo aizsardzības konstrukcijas novirzi mēra un atzīmē katrā testa stadijā (sk. IV pielikuma 5. attēlu).

3.1.5.   Slogošanas virziens

Traktoram, kura sēdeklis neatrodas uz traktora vidus plaknes un/vai ierīces nesimetriskas izturības gadījumā sānu slogošanu veiks tajā pusē, kurā testu laikā visdrīzāk varētu notikt klīrensa zonas ierobežošana (sk. arī III pielikuma 1.3. punktu).

4.   APSTIPRINĀJUMA NOSACĪJUMI

4.1.   EK detaļas tipa apstiprinājumam pieteiktu aizsardzības konstrukciju uzskata par atbilstīgu izturības prasībām, ja pēc testiem tā atbilst šādiem nosacījumiem:

| 4.1.1. | Neviena klīrensa zonas daļa, kā aprakstīts III pielikuma 3.2. punktā, neietilpst aizsargkonstrukcijā vai nepaliek bez aizsardzības III pielikuma 1.2., 1.3., 1.5., 1.6. un vajadzības gadījumā 1.7. punktā norādītajos testos.
  Ja ir veikts pārslodzes tests, spēks, ko pieliek, ja norādīto enerģiju absorbē, pārsniedz 0,8 Fmax, kas rodas gan galvenajā testā, gan attiecīgajā pārslodzes testā (sk. IV pielikuma 4.b un 4.c zīmējumu). |
| --- | --- |

4.1.1.

Neviena klīrensa zonas daļa, kā aprakstīts III pielikuma 3.2. punktā, neietilpst aizsargkonstrukcijā vai nepaliek bez aizsardzības III pielikuma 1.2., 1.3., 1.5., 1.6. un vajadzības gadījumā 1.7. punktā norādītajos testos.

Ja ir veikts pārslodzes tests, spēks, ko pieliek, ja norādīto enerģiju absorbē, pārsniedz 0,8 Fmax, kas rodas gan galvenajā testā, gan attiecīgajā pārslodzes testā (sk. IV pielikuma 4.b un 4.c zīmējumu).

| 4.1.2. | Testu laikā aizsardzības konstrukcija nedrīkst ierobežot sēdekļa konstrukciju. |
| --- | --- |

4.1.2.

Testu laikā aizsardzības konstrukcija nedrīkst ierobežot sēdekļa konstrukciju.

| 4.1.3. | Brīdī, kad katrā norādītajā horizontālās slogošanas testā ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis, spēks pārsniedz 0,8 Fmax. |
| --- | --- |

4.1.3.

Brīdī, kad katrā norādītajā horizontālās slogošanas testā ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis, spēks pārsniedz 0,8 Fmax.

4.2.   Turklāt nav citu pazīmju, kas radītu īpašu apdraudējumu vadītājam, piemēram, nepietiekams polsterējums jumta iekšpusē vai citur, kur varētu atsisties vadītāja galva.

5.   TESTA ZIŅOJUMS

5.1.   Testa ziņojumu pievieno VII pielikumā minētajam EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikātam. Ziņojuma noformējums ir tāds, kā parādīts V pielikumā. Tajā iekļauj šo:

| 5.1.1. | Vispārīgu aizsardzības konstrukcijas formas un uzbūves aprakstu (sk. V pielikumu par obligātajiem izmēriem), ieskaitot noteikumus par parastu ieeju, izeju un avārijas izeju; noteikumus par sildīšanas un vēdināšanas sistēmām un pārējām iekārtām, ja tās ir pieejamas un ja tās varētu ietekmēt klīrensa zonu vai radīt apdraudējumu. |
| --- | --- |

5.1.1.

Vispārīgu aizsardzības konstrukcijas formas un uzbūves aprakstu (sk. V pielikumu par obligātajiem izmēriem), ieskaitot noteikumus par parastu ieeju, izeju un avārijas izeju; noteikumus par sildīšanas un vēdināšanas sistēmām un pārējām iekārtām, ja tās ir pieejamas un ja tās varētu ietekmēt klīrensa zonu vai radīt apdraudējumu.

| 5.1.2. | Sīkas ziņas par īpašu aprīkojumu, piemēram, ierīcēm, kas novērš traktora ilgstošu velšanos. |
| --- | --- |

5.1.2.

Sīkas ziņas par īpašu aprīkojumu, piemēram, ierīcēm, kas novērš traktora ilgstošu velšanos.

| 5.1.3. | Visa iekšējā polsterējuma īsu aprakstu. |
| --- | --- |

5.1.3.

Visa iekšējā polsterējuma īsu aprakstu.

| 5.1.4. | Pārskatu par izmantotā priekšējā stikla un stiklojuma tipu, kā arī pievienoto EK vai citu apstiprinājuma marķējumu. |
| --- | --- |

5.1.4.

Pārskatu par izmantotā priekšējā stikla un stiklojuma tipu, kā arī pievienoto EK vai citu apstiprinājuma marķējumu.

5.2.   Ja EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecina uz citiem traktoru tipiem, ziņojumā iekļauj precīzas atsauces uz sākotnējo EK detaļas tipa apstiprinājuma ziņojumu, kā arī precīzas norādes attiecībā uz I pielikuma 3.4. punktā noteiktajām prasībām.

5.3.   Ziņojumā skaidri jānorāda testēšanai izmantotā traktora tips (marka, tips un komercapraksts utt.) un tipi, kam ir paredzētas aizsardzības konstrukcijas.

6.   SIMBOLI

| mt | = | traktora atsauces masa (kg), kā noteikts 1.3. punktā |
| --- | --- | --- |
| D | = | ierīces novirze (mm) slodzes pielikšanas punktā un saistībā ar slodzes pielikšanu |
| D' | = | ierīces novirze (mm) aprēķinātajai vajadzīgajai enerģijai |
| F | = | statiskās slodzes spēks (N) (ņūtonos) |
| Fmax | = | maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā (N), izņemot pārslogošanu |
| F' | = | spēks vajadzīgajai aprēķinātajai enerģijai |
| F-D | = | spēka un novirzes līkne |
| Eis | = | tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē sānu slogošanas laikā (J) (džoulos) |
| Eil 1 | = | tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē gareniskās slogošanas laikā (J) |
| Eil2 | = | tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē, veicot otro garenisko slogošanu (J) |
| Fr | = | saspiešanas testā pieliktais spēks (N) |
| Ff | = | priekšā pieliktais spēks saspiešanas testā (N) |

mt

=

traktora atsauces masa (kg), kā noteikts 1.3. punktā

D

=

ierīces novirze (mm) slodzes pielikšanas punktā un saistībā ar slodzes pielikšanu

D'

=

ierīces novirze (mm) aprēķinātajai vajadzīgajai enerģijai

F

=

statiskās slodzes spēks (N) (ņūtonos)

Fmax

=

maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā (N), izņemot pārslogošanu

F'

=

spēks vajadzīgajai aprēķinātajai enerģijai

F-D

=

spēka un novirzes līkne

Eis

=

tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē sānu slogošanas laikā (J) (džoulos)

Eil 1

=

tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē gareniskās slogošanas laikā (J)

Eil2

=

tās enerģijas pievade, kura jāabsorbē, veicot otro garenisko slogošanu (J)

Fr

=

saspiešanas testā pieliktais spēks (N)

Ff

=

priekšā pieliktais spēks saspiešanas testā (N)

III PIELIKUMS

TESTA PROCEDŪRA

1.   HORIZONTĀLĀS SLOGOŠANAS TESTI UN SASPIEŠANAS TESTI

1.1.   Vispārīgi noteikumi horizontālās slogošanas testiem

1.1.1.   Aizsardzības konstrukcijai pieliktās slodzes sadala ar nelokāmu sviru, kas atbilst II pielikuma 2.1.2. punktā noteiktajai specifikācijai un ko novieto parastajā slodzes pielikšanas virzienā, nelokāmo sviru var aprīkot tā, lai novērstu tās novirzes uz sāniem. Novirzes koeficients slogošanas laikā nedrīkst pārsniegt 5 mm/s. Pieliekot slodzi, F un D reģistrē vienlaicīgi pēc 15 mm vai mazākas novirzes intervāliem, lai nodrošinātu precizitāti. Pēc sākotnējās slodzes pielikšanas slodzi nesamazina līdz testa beigām, taču, ja vēlas, ir atļauts pārtraukt slodzes palielināšanu, piemēram, lai reģistrētu mērījumus.

1.1.2.   Ja konstrukcijas elements, kam jāpieliek slodze, saliecas, jāievēro II pielikuma 2.1.2.5. punktā noteiktā specifikācija. Slodzes pielikšanai tomēr jāatbilst iepriekšējā 1.1.1. punkta un II pielikuma 2.1.2. punkta prasībām.

1.1.3.   Ja slodzes pielikšanas punktā nav nevienas šķērssijas, testam var izmantot aizstājēju testa siju, kas nepalielina konstrukcijas izturību.

1.1.4.   Konstrukciju pārbauda vizuāli pēc slodzes noņemšanas pēc katra slogošanas testa beigām. Ja slogošanas laikā parādījušās plaisas vai plīsumi, pirms uzsāk nākamo slogošanu II pielikuma 3.1.1.1. punktā minētajā secībā, veic turpmāk 1.4. punktā precizēto pārslodzes testu.

1.2.   Gareniskā slogošana (sk. IV pielikuma 2. attēlu)

Slodzi pieliek horizontāli un paralēli traktora vertikālajai vidus plaknei.

Traktoriem, uz kuru aizmugurējiem riteņiem ir vismaz 50 % masas, kā noteikts II pielikuma 1.3. punktā, garenisko aizmugurējo slodzi un šķērsslodzi pieliek aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes dažādās pusēs. Traktoriem, uz kuru priekšējiem riteņiem ir vismaz 50 % masas, gareniskā priekšējā slodze ir tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes pusē, kur sānu slodze.

To pieliek visaugstāk esošajai aizsargkonstrukcijas uzbūves šķērssijai (t. i., tai daļai, kura apgāšanās gadījumā pirmā saskartos ar zemi).

Slodzes pielikšanas punkts atrodas vienu sestdaļu no aizsargkonstrukcijas virsas izmēra uz iekšpusi no ārējā stūra. Par aizsargkonstrukcijas platumu uzskata attālumu starp divām līnijām, kas paralēlas traktora vertikālajai vidus plaknei, kas pieskaras visvairāk uz āru izvirzītajām aizsargkonstrukcijas daļām horizontālajā plaknē, kura pieskaras visaugstākajai šķērssijai.

Sijas garums nav mazāks par vienu trešdaļu no aizsargkonstrukcijas platuma (kā iepriekš aprakstīts) un nepārsniedz šo lielumu vairāk kā par 49 mm.

Garenisko slogošanu veic no aizmugures vai priekšas, kā noteikts II pielikuma 3.1.1.1. punktā.

Testu pārtrauc, kad:

| a) | deformācijas potenciālā enerģija, ko absorbē aizsargkonstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eil l (ja Eil l = 1,4 mt); |
| --- | --- |

a)

deformācijas potenciālā enerģija, ko absorbē aizsargkonstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eil l (ja Eil l = 1,4 mt);

| b) | konstrukcija ierobežo klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu. |
| --- | --- |

b)

konstrukcija ierobežo klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu.

1.3.   Sānu slogošana (sk. IV pielikuma 1. attēlu)

Slodzi pieliek horizontāli 90° grādu leņķī pret traktora vertikālo vidus plakni. To pieliek aizsardzības konstrukcijas augšējai malai 300 mm uz priekšu no sēdekļa atskaites punkta, sēdeklim atrodoties galējā aizmugurējā stāvoklī, kā noteikts turpmāk 2.3.1. punktā. Ja aizsardzības konstrukcijai ir kāds sānu izvirzījums, kas noteikti pirmais saskartos ar zemi, traktoram apgāžoties uz sāniem, slodzi pieliek tajā vietā. Ja traktors ir aprīkots ar grozāmu vadītāja vietu, slodzi pielieto apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšējam galam pusceļā starp diviem sēdekļa atskaites punktiem.

Sija ir cik iespējams gara, taču ne vairāk kā 700 mm gara.

Testu pārtrauc, ja:

| a) | spriedzes enerģija, ko absorbē aizsardzības konstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eis (ja Eis = 1,75 mt); vai |
| --- | --- |

a)

spriedzes enerģija, ko absorbē aizsardzības konstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eis (ja Eis = 1,75 mt); vai

| b) | konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu. |
| --- | --- |

b)

konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu.

1.4.   Pārslodzes tests (sk. IV pielikuma 4.a, 4.b un 4.c attēlu)

1.4.1.   Pārslodzes tests jāveic, ja spēks samazinās vairāk nekā par 3 % pēdējos 5 % iegūto noviržu, ja konstrukcija absorbē vajadzīgo enerģiju (sk. 4.b attēlu).

1.4.2.   Pārslodzes testā ietilpst pakāpeniska sākotnēji vajadzīgās enerģijas horizontālās slodzes palielināšana ar 5 % pieaugumu līdz ne vairāk kā 20 % pievienotas enerģijas (sk. 4.c attēlu).

1.4.2.1.   Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja ikreiz pēc vajadzīgās enerģijas palielināšanas par 5 %, 10 % vai 15 %, spēks samazinās mazāk nekā par 3 % attiecībā uz 5 % pieaugumu un saglabājas vairāk nekā 0,8 Fmax.

1.4.2.2.   Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc tam, kad ierīce ir absorbējusi 20 % no pievienotās enerģijas, spēks pārsniedz 0,8 Fmax.

1.4.2.3.   Pārslodzes testa laikā ir pieļaujamas papildu plaisas vai plīsumi un/vai iekļuve klīrensa aizsardzības zonā vai klīrensa aizsardzības zonas trūkums elastīgas deformācijas dēļ. Pēc slodzes noņemšanas konstrukcija tomēr neieiet klīrensa zonā, kurai jābūt pilnīgi aizsargātai.

1.5.   Saspiešana aizmugurē

Siju novieto virs aizmugurējā augstākā konstrukcijas elementa, un rezultējošos saspiešanas spēkus novieto vertikālajā gareniskajā atskaites plaknē. Pieliek spēku Fr = 20 mt.

Ja aizsardzības konstrukcijas jumta aizmugurējā daļa neiztur pilnu saspiešanas spēku, spēku piemēro, līdz jumts ir novirzīts līdz saskarei ar plakni, kas savieno aizsardzības ierīces augšējo daļu ar to traktora aizmugurējo daļu, kura spēj balstīt transportlīdzekļa masu apgāšanās gadījumā. Tad spēku noņem un traktoru vai slogošanas spēku novieto atpakaļ tā, lai sija atrastos virs tā aizsardzības konstrukcijas punkta, kurš atbalstītu traktoru pilnīgas apgāšanās gadījumā. Tad pieliek spēku Fr.

Spēku Fr pieliek vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas novirzīšanās pārtraukšanas.

Testu pārtrauc, ja konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu.

1.6.   Saspiešana priekšā

Siju novieto pār priekšējā augstāko konstrukcijas elementu, un rezultējošos saspiešanas spēkus novieto vertikālajā gareniskajā atskaites plaknē. Pieliek spēku Fr = 20 mt.

Ja aizsardzības konstrukcijas jumta priekšējā daļa neiztur pilnu saspiešanas spēku, spēku piemēro, līdz jumts ir novirzīts līdz saskarei ar plakni, kas savieno aizsardzības konstrukcijas augšējo daļu ar traktora priekšējo daļu, kura spēj atbalstīt transportlīdzekļa masu apgāšanās gadījumā. Tad spēku noņem un traktoru vai slogošanas spēku novieto atpakaļ tā, lai sija atrastos virs aizsardzības konstrukcijas punkta, kas atbalstītu traktoru pilnīgas apgāšanās gadījumā. Tad pieliek spēku Ff.

Spēku Ff pieliek vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas novirzīšanās pārtraukšanas.

Testu pārtrauc, ja konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu.

1.7.   Otrā gareniskā slogošana

Slodzi pieliek horizontāli paralēli traktora vertikālajai vidus plaknei.

Otru garenisko slogošanu veic no aizmugures vai priekšas, kā noteikts II pielikuma 3.1.1.1. punktā.

Attiecībā pret 1.2. punktā minēto garenisko slogošanu to veic pretējā virzienā un vistālākajā stūrī.

Slodzi pieliek visaugstāk esošajai aizsardzības konstrukcijas uzbūves šķērssijai (t. i., tai daļai, kura apgāšanās gadījumā saskartos ar zemi).

Slodzes pielikšanas punkts atrodas vienu sestdaļu no aizsardzības konstrukcijas virsas izmēra uz iekšpusi no ārējā stūra. Par aizsardzības konstrukcijas platumu uzskata attālumu starp divām līnijām, kas ir paralēlas traktora vidus plaknei un kas pieskaras visvairāk uz āru izvirzītajām aizsardzības konstrukcijās daļām horizontālajā plaknē, kura pieskaras visaugstākajai šķērssijai.

Sijas garums nav mazāks par vienu trešdaļu aizsardzības konstrukcijas platuma (kā iepriekš aprakstīts) un nepārsniedz šo lielumu vairāk kā par 49 mm.

Testu pārtrauc, ja:

| a) | spriedzes enerģija, ko absorbē konstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eil2 (ja Eil2 = 0,35 mt); |
| --- | --- |

a)

spriedzes enerģija, ko absorbē konstrukcija, ir vienāda vai lielāka nekā vajadzīgā enerģijas pievade Eil2 (ja Eil2 = 0,35 mt);

| b) | konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu. |
| --- | --- |

b)

konstrukcija pārkāpj klīrensa zonu vai atstāj neaizsargātu klīrensa zonu.

2.   KLĪRENSA ZONA

2.1.   Klīrensa zona ir attēlota IV pielikuma 6. attēlā, un to nosaka saistībā ar vertikālo atskaites plakni, kas parasti ir gareniska attiecībā pret traktoru un iet cauri 2.3. punktā aprakstītajam sēdekļa atskaites punktam un stūres rata centram. Uzskata, ka slodzes pielikšanas laikā atskaites plakne pārvietojas horizontāli ar sēdekli un stūres ratu, tomēr paliek perpendikulāra traktora vai aizsardzības konstrukcijas grīdai, ja tā ir elastīgi montēta.

Ja stūres rats ir regulējams, tas būtu jānovieto parastā braukšanas stāvoklī.

2.2.   Par zonas robežām uzskata šīs:

2.2.1.   tās vertikālās plaknes 250 mm katrā atskaites plaknes pusē, kuras iet 300 mm uz augšu no sēdekļa atskaites punkta;

2.2.2.   paralēlās plaknes, kas iet no 2.2.1. punktā minētās plaknes augšējās malas vismaz 900 mm uz augšu virs sēdekļa atskaites punkta un kas ir vērstas tā, ka augšējā mala plaknei tajā pusē, no kuras pieliek slodzi, ir vismaz 100 mm no atskaites plaknes;

2.2.3.   horizontālu plakni 900 mm virs sēdekļa atskaites punkta;

2.2.4.   noliektu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un pie kā pieder punkts 900 mm tieši virs sēdekļa atskaites punkta un sēdekļa atzveltnes galējā aizmugurējā punkta;

2.2.5.   virsmu, kas vajadzības gadījumā ir liekta, ar vairākām atskaites plaknei perpendikulārām taisnām līnijām, kuras iet uz leju no sēdekļa galējā aizmugurējā punkta, kas saskaras ar sēdekļa atzveltni garuma dēļ;

2.2.6.   līklīniju virsmu, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 120 mm rādiusu, kurš ir tangenciāls 2.2.3. un 2.2.4. punktā minētajām plaknēm;

2.2.7.   līklīniju virsmu, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 900 mm rādiusu, kurš iet 400 mm tangenciāli uz priekšu no 2.2.3. punktā minētās plaknes punktā, kas ir 150 mm uz priekšu no sēdekļa atskaites punkta;

2.2.8.   noliektu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un pieskaras 2.2.7. punktā minētās virsmas priekšējai malai un atrodas 40 mm no stūres rata. Ja stūres rats atrodas augstu, šo plakni aizstāj 2.2.7. punktā minētās virsmas tangentes plakne;

2.2.9.   vertikālu plakni, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, 40 mm uz priekšu no stūres rata;

2.2.10.   horizontālu plakni, kas iet caur sēdekļa atskaites punktu;

2.2.11.   ja traktors ir aprīkots ar grozāmu vadītāja vietu, brīvo telpu veido divu brīvu telpu kopums, ko nosaka stūres rata un sēdekļa divi stāvokļi;

2.2.12.   ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testi balstās uz sēdekļu atskaites punktu summāro brīvo telpu visiem iespējamiem sēdekļu variantiem. Apgāšanās aizsargkonstrukcija nedrīkst kaut daļēji aizņemt summāro brīvo telpu ap dažādiem sēdekļa atskaites punktiem;

2.2.13.   ja pēc testa veikšanas piedāvā jaunu sēdekļa izvietojumu, izdara aprēķinus, lai noskaidrotu, vai brīvā telpa ap jauno sēdekļa balsta punktu pilnībā iekļaujas iepriekš noteiktajā brīvajā telpā. Ja tas tā nav, jāveic jauns tests.

2.3.   Sēdekļa atrašanās vieta un sēdekļa atskaites punkts

2.3.1.   Lai noteiktu klīrensa zonu, kas minēta 2.1. punktā, sēdeklis atrodas galējā aizmugurējā punktā visā horizontālās regulēšanas diapazonā. To iestata augstākajā vertikālās regulēšanas diapazona punktā, ja to regulē neatkarīgi no horizontālā stāvokļa.

Atskaites punktu nosaka, lietojot IV pielikuma 7. un 8. attēlā parādīto aparatūru, lai imitētu cilvēka radītu slodzi. Aparatūra sastāv no sēdekļa iedobuma plāksnes un atzveltnes plāksnes. Apakšējo atzveltnes plāksni pievieno iegurņa kaula pauguru (A) un krustu (B) apvidū, (B) savienojuma augstumu var regulēt.

2.3.2.   Atskaites punktu nosaka kā punktu sēdekļa gareniskajā vidus plaknē, ja apakšējās atzveltnes tangenciālā plakne un horizontālā plakne krustojas. Šī horizontālā plakne sadala sēdekļa iedobuma plāksnes apakšējo virsmu 150 mm pirms iepriekšminētās tangentes.

2.3.3.   Ja sēdeklim ir brīvs atsperes piekares gājiens neatkarīgi no tā, vai to var regulēt atbilstīgi vadītāja svaram, sēdekli iestata šā gājiena vidū.

Aparatūru novieto uz sēdekļa. Pēc tam to slogo ar 550 N spēku 50 mm pirms savienojuma (A), un atzveltnes plāksnes divas daļas viegli piespiež tangenciāli atzveltnei.

2.3.4.   Ja nav iespējams noteikt tangentes katram atzveltnes laukumam (zem un virs jostas vietas), būtu jārīkojas šādi:

| 2.3.4.1. | ja nav iespējams iegūt apakšējā laukuma noteiktu tangenti, atzveltnes plāksnes apakšējo daļu piespiež vertikāli pie atzveltnes; |
| --- | --- |

2.3.4.1.

ja nav iespējams iegūt apakšējā laukuma noteiktu tangenti, atzveltnes plāksnes apakšējo daļu piespiež vertikāli pie atzveltnes;

| 2.3.4.2. | ja nav iespējams iegūt augšējā laukuma noteiktu tangenti, savienojumu (B) nostiprina 230 mm augstumā virs sēdekļa atskaites punkta, ja atzveltnes plāksnes apakšējā daļa atrodas vertikāli. Tad abas atzveltnes plāksnes daļas viegli piespiež pie atzveltnes. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

ja nav iespējams iegūt augšējā laukuma noteiktu tangenti, savienojumu (B) nostiprina 230 mm augstumā virs sēdekļa atskaites punkta, ja atzveltnes plāksnes apakšējā daļa atrodas vertikāli. Tad abas atzveltnes plāksnes daļas viegli piespiež pie atzveltnes.

3.   PĀRBAUDES UN MĒRĪJUMI, KAS JĀVEIC

3.1.   Klīrensa zona

Katra testa laikā aizsardzības konstrukciju pārbauda, lai noteiktu, vai kāda aizsardzības konstrukcijas daļa nav iekļuvusi klīrensa zonā ap vadītāja sēdekli, kā noteikts 2.1. punktā. Turklāt pārbauda aizsardzības konstrukciju, lai noteiktu vai kāda klīrensa zonas daļa nav palikusi aizsardzības konstrukcijas neaizsargāta. Šajā nolūkā uzskata, ka kāda klīrensa zonas daļa ir palikusi aizsardzības konstrukcijas neaizsargāta, ja kāda tās daļa ir saskārusies ar līdzenu zemi gadījumā, ja traktors ir apgāzies uz to pusi, no kuras pielika slodzi. Šajā nolūkā riepu un šķērsbāzes izmēri atbilst ražotāja norādītajam mazākajam platumam.

3.2.   Galīgā pastāvīgā novirze

Pēc testiem reģistrē aizsardzības konstrukcijas galīgo pastāvīgo novirzi. Šajā nolūkā pirms testa sākuma reģistrē galveno aizsardzības konstrukcijas elementu atrašanās vietu attiecībā pret sēdekļa atskaites punktu.

IV PIELIKUMS

ATTĒLI

| 1. attēls | : | Sānu slodzes pielikšanas vieta |
| --- | --- | --- |
| 2. attēls | : | Gareniskās aizmugurējās slodzes pielikšanas vieta |
| 3. attēls | : | Izvietojuma paraugs saspiešanas testam |
| 4a. attēls | : | Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests nav vajadzīgs |
| 4.b attēls | : | Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests ir vajadzīgs |
| 4.c attēls | : | Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests jāturpina |
| 5. attēls | : | Terminu “pastāvīga novirze”, “elastīga novirze” un “kopējā novirze” attēlojums |
| 6.a attēls | : | Klīrensa zonas sānskats |
| 6.b attēls | : | Klīrensa zonas priekšējais/aizmugurējais skats |
| 6.c attēls | : | Izometriskais skats |
| 7. attēls | : | Sēdekļa atskaites punkta noteikšanas aparatūra |
| 8. attēls | : | Sēdekļa atskaites punkta noteikšanas metode |

1. attēls

:

Sānu slodzes pielikšanas vieta

2. attēls

:

Gareniskās aizmugurējās slodzes pielikšanas vieta

3. attēls

:

Izvietojuma paraugs saspiešanas testam

4a. attēls

:

Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests nav vajadzīgs

4.b attēls

:

Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests ir vajadzīgs

4.c attēls

:

Spēka/novirzes līkne – pārslodzes tests jāturpina

5. attēls

:

Terminu “pastāvīga novirze”, “elastīga novirze” un “kopējā novirze” attēlojums

6.a attēls

:

Klīrensa zonas sānskats

6.b attēls

:

Klīrensa zonas priekšējais/aizmugurējais skats

6.c attēls

:

Izometriskais skats

7. attēls

:

Sēdekļa atskaites punkta noteikšanas aparatūra

8. attēls

:

Sēdekļa atskaites punkta noteikšanas metode

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

V PIELIKUMS

Image

Image

Image

Image

VI PIELIKUMS

ZĪMES

EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme sastāv no taisnstūra, kas ietver mazo burtu “e”, kam seko tās dalībvalsts atšķirības numurs, kura piešķīrusi detaļu tipa apstiprinājumu:

1 Vācijai,

2 Francijai,

3 Itālijai,

4 Nīderlandei,

5 Zviedrijai,

6 Beļģijai,

7 Ungārijai,

8 Čehijas Republikai,

9 Spānijai,

11 Apvienotajai Karalistei,

12 Austrijai,

13 Luksemburgai,

17 Somijai,

18 Dānijai,

19 Rumānijai,

20 Polijai,

21 Portugālei,

23 Grieķijai,

24 Īrijai,

26 Slovēnijai,

27 Slovākijai,

29 Igaunijai,

32 Latvijai,

34 Bulgārijai,

36 Lietuvai,

49 Kiprai,

50 Maltai.

Netālu no taisnstūra iekļauj arī EK detaļas tipa apstiprinājuma numuru, kas atbilst EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta numuram, ko izdod attiecībā uz aizsargkonstrukcijas tipa izturību un tās stiprinājuma pie traktora izturību.

EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugs

EK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi papildina ar papildu simbolu “S”.

Image

VII PIELIKUMS

Image

VIII PIELIKUMS

EK Tipa apstiprinājuma nosacījumi

| 1. | Pieteikumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz aizsargkonstrukcijas izturību un tās stiprinājuma pie traktora izturību iesniedz traktora ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis. |
| --- | --- |

1.

Pieteikumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz aizsargkonstrukcijas izturību un tās stiprinājuma pie traktora izturību iesniedz traktora ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis.

| 2. | Traktoru, kas pārstāv traktora tipu, kam piemontēta pienācīgi apstiprināta aizsargkonstrukcija un tās stiprinājumi, nodod tehniskajā dienestā, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem. |
| --- | --- |

2.

Traktoru, kas pārstāv traktora tipu, kam piemontēta pienācīgi apstiprināta aizsargkonstrukcija un tās stiprinājumi, nodod tehniskajā dienestā, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testiem.

| 3. | Tehniskais dienests, kas atbildīgs par tipa apstiprinājumu testu veikšanu, pārbauda, vai apstiprinātais aizsargkonstrukcijas tips paredzēts montēšanai uz tā tipa traktora, kam ir pieprasīts tipa apstiprinājums. Jo īpaši tas pārliecinās, ka aizsargkonstrukcijas stiprinājums atbilst stiprinājumam, ko testēja, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu. |
| --- | --- |

3.

Tehniskais dienests, kas atbildīgs par tipa apstiprinājumu testu veikšanu, pārbauda, vai apstiprinātais aizsargkonstrukcijas tips paredzēts montēšanai uz tā tipa traktora, kam ir pieprasīts tipa apstiprinājums. Jo īpaši tas pārliecinās, ka aizsargkonstrukcijas stiprinājums atbilst stiprinājumam, ko testēja, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu.

| 4. | EK tipa apstiprinājuma īpašnieks var lūgt to attiecināt uz citiem aizsargkonstrukciju tipiem. |
| --- | --- |

4.

EK tipa apstiprinājuma īpašnieks var lūgt to attiecināt uz citiem aizsargkonstrukciju tipiem.

| 5. | Kompetentās iestādes piešķir šādu attiecinājumu ar šādiem nosacījumiem:






  5.1. | jaunajam aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma tipam ir piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums; |
| --- | --- | --- |

5.

Kompetentās iestādes piešķir šādu attiecinājumu ar šādiem nosacījumiem:

5.1.

jaunajam aizsargkonstrukcijas un tās stiprinājuma tipam ir piešķirts EK detaļas tipa apstiprinājums;

| 5.2. | tas ir paredzēts montēšanai pie tāda tipa traktora, kuram ir pieprasīts EK tipa apstiprinājuma attiecinājums; |
| --- | --- |

5.2.

tas ir paredzēts montēšanai pie tāda tipa traktora, kuram ir pieprasīts EK tipa apstiprinājuma attiecinājums;

| 5.3. | aizsargkonstrukcijas stiprinājums pie traktora atbilst stiprinājumam, ko testēja, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu. |
| --- | --- |

5.3.

aizsargkonstrukcijas stiprinājums pie traktora atbilst stiprinājumam, ko testēja, piešķirot EK detaļas tipa apstiprinājumu.

| 6. | EK tipa apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz katru tipa apstiprinājumu vai tipa apstiprinājuma attiecinājumu, kas ir piešķirts vai atteikts, pievieno sertifikātu, kura paraugs redzams IX pielikumā. |
| --- | --- |

6.

EK tipa apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz katru tipa apstiprinājumu vai tipa apstiprinājuma attiecinājumu, kas ir piešķirts vai atteikts, pievieno sertifikātu, kura paraugs redzams IX pielikumā.

| 7. | Ja pieteikumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz kādu traktoru tipu iesniedz vienlaicīgi ar pieprasījumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz kādu aizsargkonstrukcijas tipu, kas paredzēts montēšanai pie tā tipa traktora, kuram pieprasa EK tipa apstiprinājumu, 2. un 3. punktā noteiktās pārbaudes neveiks. |
| --- | --- |

7.

Ja pieteikumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz kādu traktoru tipu iesniedz vienlaicīgi ar pieprasījumu EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz kādu aizsargkonstrukcijas tipu, kas paredzēts montēšanai pie tā tipa traktora, kuram pieprasa EK tipa apstiprinājumu, 2. un 3. punktā noteiktās pārbaudes neveiks.

IX PIELIKUMS

Image

X PIELIKUMS

A   DAĻA

Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu sarakstu

(minēta 13. pantā)

| Padomes Direktīva 79/622/EEK
  (OV L 179, 17.7.1979., 1. lpp.) | |
| --- | --- |
| Komisijas Direktīva 82/953/EEK
  (OV L 386, 31.12.1982., 31. lpp.) | |
| 1985. gada Pievienošanās akta I pielikuma IX.A.15.h) punkts
  (OV L 302, 15.11.1985., 213. lpp.) | |
| Padomes Direktīva 87/354/EEK
  (OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.) | tikai attiecībā uz atsauci 1. pantā un pielikuma 9. panta h) apakšpunktā Direktīvā 79/622/EEK |
| Komisijas Direktīva 88/413/EEK
  (OV L 200, 26.7.1988., 32. lpp.) | |
| 1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.4. punkts
  (OV C 241, 29.8.1994., 206. lpp.) | |
| Komisijas Direktīva 1999/40/EK
  (OV L 124, 18.5.1999., 11. lpp.) | |
| 2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.29. punkts
  (OV L 236, 23.9.2003., 61. lpp.) | |
| Padomes Direktīva 2006/96/EK
  (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.) | tikai attiecībā uz atsauci 1. pantā un pielikuma A.28. punktā Direktīvā 79/622/EEK |

Padomes Direktīva 79/622/EEK

(OV L 179, 17.7.1979., 1. lpp.)

Komisijas Direktīva 82/953/EEK

(OV L 386, 31.12.1982., 31. lpp.)

1985. gada Pievienošanās akta I pielikuma IX.A.15.h) punkts

(OV L 302, 15.11.1985., 213. lpp.)

Padomes Direktīva 87/354/EEK

(OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.)

tikai attiecībā uz atsauci 1. pantā un pielikuma 9. panta h) apakšpunktā Direktīvā 79/622/EEK

Komisijas Direktīva 88/413/EEK

(OV L 200, 26.7.1988., 32. lpp.)

1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma XI.C.II.4. punkts

(OV C 241, 29.8.1994., 206. lpp.)

Komisijas Direktīva 1999/40/EK

(OV L 124, 18.5.1999., 11. lpp.)

2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma I.A.29. punkts

(OV L 236, 23.9.2003., 61. lpp.)

Padomes Direktīva 2006/96/EK

(OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.)

tikai attiecībā uz atsauci 1. pantā un pielikuma A.28. punktā Direktīvā 79/622/EEK

B   DAĻA

Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

(minēti 13. pantā)

| Direktīva | Termiņš transponēšanai |
| --- | --- |
| 79/622/EEK | 1980. gada 27. decembris |
| 82/953/EEK | 1983. gada 30. septembris (1) |
| 87/354/EEK | 1987. gada 31. decembris |
| 88/413/EEK | 1988. gada 30. septembris (2) |
| 1999/40/EK | 2000. gada 30. jūnijs (3) |
| 2006/96/EK | 2006. gada 31. decembris |

Direktīva

Termiņš transponēšanai

79/622/EEK

1980. gada 27. decembris

82/953/EEK

1983. gada 30. septembris (1)

87/354/EEK

1987. gada 31. decembris

88/413/EEK

1988. gada 30. septembris (2)

1999/40/EK

2000. gada 30. jūnijs (3)

2006/96/EK

2006. gada 31. decembris

---

(1)  Saskaņā ar Direktīvas 82/953/EEK 2. pantu:

“1.   No 1983. gada 1. oktobra dalībvalstis nedrīkst:

| — | atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izsniegt dokumentus, kas minēti Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktoru tipu, vai |
| --- | --- |

—

atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izsniegt dokumentus, kas minēti Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktoru tipu, vai

| — | aizliegt laist traktorus ekspluatācijā, |
| --- | --- |

—

aizliegt laist traktorus ekspluatācijā,

ja attiecīgā tipa traktoru apgāšanās aizsargkonstrukcija vai šie traktori atbilst šīs direktīvas noteikumiem.

2.   No 1984. gada 1. oktobra dalībvalstis:

| — | vairs neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu attiecībā uz to traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem, |
| --- | --- |

—

vairs neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu attiecībā uz to traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,

| — | var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuriem apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem. |
| --- | --- |

—

var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuriem apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.

3.   No 1985. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt laist ekspluatācijā traktorus, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.

4.   Šīs direktīvas 1. līdz 3. punkta noteikumi neierobežo Direktīvas 77/536/EEK noteikumus.”

(2)  Saskaņā ar Direktīvas 88/413/EEK 2. pantu:

2

“1.   No 1988. gada 1. oktobra neviena dalībvalsts nedrīkst:

| — | atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, izsniegt dokumentu, kas minēts Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, vai |
| --- | --- |

—

atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, izsniegt dokumentu, kas minēts Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā, vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, vai

| — | aizliegt laist ekspluatācijā traktorus, |
| --- | --- |

—

aizliegt laist ekspluatācijā traktorus,

ja apgāšanās aizsargkonstrukcijas attiecīgā tipa traktoram vai traktoriem atbilst šīs direktīvas noteikumiem.

2.   No 1989. gada 1. oktobra dalībvalstis:

| — | neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem, |
| --- | --- |

—

neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,

| — | var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.” |
| --- | --- |

—

var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz tādu traktoru tipu, kuru apgāšanās aizsargkonstrukcija neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.”

(3)  Saskaņā ar Direktīvas 1999/40/EK 2. pantu:

3

“1.   No 2000. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst:

| — | atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, kā arī |
| --- | --- |

—

atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, kā arī

| — | aizliegt sākt traktoru ekspluatāciju, |
| --- | --- |

—

aizliegt sākt traktoru ekspluatāciju,

ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām.

2.   No 2001. gada 1. janvāra dalībvalstis:

| — | vairs neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu nevienam traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām, |
| --- | --- |

—

vairs neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu nevienam traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām,

| — | var atteikties piešķirt savas valsts tipa apstiprinājumu jebkuram traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām.” |
| --- | --- |

—

var atteikties piešķirt savas valsts tipa apstiprinājumu jebkuram traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām.”

XI PIELIKUMS

ATBILSTĪBAS TABULA

| Direktīva 79/622/EEK | Direktīva 1999/40/EK | Šī direktīva |
| --- | --- | --- |
| 1. un 2. pants | | 2. un 3. pants |
| 3. panta 1. punkts | | 4. panta pirmā daļa |
| 3. panta 2. punkts | | 4. panta otrā un trešā daļa |
| 4. un 5. pants | | 5. un 6. pants |
| 6. panta pirmais teikums | | 7. panta pirmā daļa |
| 6. panta otrais teikums | | 7. panta otrā daļa |
| | 2. pants | 8. pants |
| 8. pants | | 9. pants |
| 9. panta ievadvārdi | | 1. panta ievadvārdi |
| 9. panta pirmais ievilkums | | 1. panta a) apakšpunkts |
| 9. panta otrais ievilkums | | 1. panta b) apakšpunkts |
| 9. panta trešais ievilkums | | 1. panta c) apakšpunkts |
| 9. panta ceturtais ievilkums | | 1. panta d) apakšpunkts |
| 10. līdz 11. pants | | 10. līdz 11. pants |
| 12. panta 1. punkts | | — |
| 12. panta 2. punkts | | 12. pants |
| — | | 13. un 14. pants |
| 13. pants | | 15. pants |
| I līdz IX pielikums | | I līdz IX pielikums |
| — | | X pielikums |
| — | | XI pielikums |

Direktīva 79/622/EEK

Direktīva 1999/40/EK

Šī direktīva

1. un 2. pants

2. un 3. pants

3. panta 1. punkts

4. panta pirmā daļa

3. panta 2. punkts

4. panta otrā un trešā daļa

4. un 5. pants

5. un 6. pants

6. panta pirmais teikums

7. panta pirmā daļa

6. panta otrais teikums

7. panta otrā daļa

2. pants

8. pants

8. pants

9. pants

9. panta ievadvārdi

1. panta ievadvārdi

9. panta pirmais ievilkums

1. panta a) apakšpunkts

9. panta otrais ievilkums

1. panta b) apakšpunkts

9. panta trešais ievilkums

1. panta c) apakšpunkts

9. panta ceturtais ievilkums

1. panta d) apakšpunkts

10. līdz 11. pants

10. līdz 11. pants

12. panta 1. punkts

—

12. panta 2. punkts

12. pants

—

13. un 14. pants

13. pants

15. pants

I līdz IX pielikums

I līdz IX pielikums

—

X pielikums

—

XI pielikums

---