# Официален вестник C 34/2010

| | ISSN 1830-365X
  doi:10.3000/1830365X.C_2010.034.bul |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 34 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 5311 февруари 2010 г. |

ISSN 1830-365X

doi:10.3000/1830365X.C_2010.034.bul

Официален вестник

на Европейския съюз

C 34

Издание на български език

Информация и известия

Година 5311 февруари 2010 г.

---

| Известие No | Съдържание | Страница |
| --- | --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2010/C 034/01 | Обменен курс на еврото | 1 |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО |
| | Надзорен орган на ЕАСТ |
| 2010/C 034/02 | Почивни дни през 2010 г.: държави от ЕИП/ЕАСТ и институции на ЕИП | 2 |

Известие No

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2010/C 034/01

Обменен курс на еврото

1

ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

Надзорен орган на ЕАСТ

2010/C 034/02

Почивни дни през 2010 г.: държави от ЕИП/ЕАСТ и институции на ЕИП

2

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | ДРУГИ АКТОВЕ |
| | Европейска комисия |
| 2010/C 034/03 | Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни | 3 |
| 2010/C 034/04 | Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни | 8 |
| 2010/C 034/05 | Публикация на заявка съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни | 11 |

V   Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

2010/C 034/03

Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

3

2010/C 034/04

Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

8

2010/C 034/05

Публикация на заявка съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

11

| | |
| --- | --- |
| 2010/C 034/06 | Съобщение за читателите (Вж. вътрешната задна корица) | s3 |

2010/C 034/06

Съобщение за читателите (Вж. вътрешната задна корица)

Съобщение за читателите

s3

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/1

---

Обменен курс на еврото (1)

10 февруари 2010 година

2010/C 34/01

1 евро =

| | Валута | Обменен курс |
| --- | --- | --- |
| USD | щатски долар | 1,3740 |
| JPY | японска йена | 123,01 |
| DKK | датска крона | 7,4449 |
| GBP | лира стерлинг | 0,87980 |
| SEK | шведска крона | 10,0335 |
| CHF | швейцарски франк | 1,4658 |
| ISK | исландска крона | |
| NOK | норвежка крона | 8,1110 |
| BGN | български лев | 1,9558 |
| CZK | чешка крона | 26,108 |
| EEK | естонска крона | 15,6466 |
| HUF | унгарски форинт | 271,55 |
| LTL | литовски лит | 3,4528 |
| LVL | латвийски лат | 0,7091 |
| PLN | полска злота | 4,0663 |
| RON | румънска лея | 4,1180 |
| TRY | турска лира | 2,0791 |
| AUD | австралийски долар | 1,5700 |
| CAD | канадски долар | 1,4667 |
| HKD | хонконгски долар | 10,6766 |
| NZD | новозеландски долар | 1,9827 |
| SGD | сингапурски долар | 1,9483 |
| KRW | южнокорейски вон | 1 591,64 |
| ZAR | южноафрикански ранд | 10,5998 |
| CNY | китайски юан рен-мин-би | 9,3847 |
| HRK | хърватска куна | 7,3230 |
| IDR | индонезийска рупия | 12 871,34 |
| MYR | малайзийски рингит | 4,7149 |
| PHP | филипинско песо | 63,800 |
| RUB | руска рубла | 41,5800 |
| THB | тайландски бат | 45,576 |
| BRL | бразилски реал | 2,5411 |
| MXN | мексиканско песо | 17,9438 |
| INR | индийска рупия | 63,8840 |

Валута

Обменен курс

USD

щатски долар

1,3740

JPY

японска йена

123,01

DKK

датска крона

7,4449

GBP

лира стерлинг

0,87980

SEK

шведска крона

10,0335

CHF

швейцарски франк

1,4658

ISK

исландска крона

NOK

норвежка крона

8,1110

BGN

български лев

1,9558

CZK

чешка крона

26,108

EEK

естонска крона

15,6466

HUF

унгарски форинт

271,55

LTL

литовски лит

3,4528

LVL

латвийски лат

0,7091

PLN

полска злота

4,0663

RON

румънска лея

4,1180

TRY

турска лира

2,0791

AUD

австралийски долар

1,5700

CAD

канадски долар

1,4667

HKD

хонконгски долар

10,6766

NZD

новозеландски долар

1,9827

SGD

сингапурски долар

1,9483

KRW

южнокорейски вон

1 591,64

ZAR

южноафрикански ранд

10,5998

CNY

китайски юан рен-мин-би

9,3847

HRK

хърватска куна

7,3230

IDR

индонезийска рупия

12 871,34

MYR

малайзийски рингит

4,7149

PHP

филипинско песо

63,800

RUB

руска рубла

41,5800

THB

тайландски бат

45,576

BRL

бразилски реал

2,5411

MXN

мексиканско песо

17,9438

INR

индийска рупия

63,8840

---

(1)  Източник: референтен обменен курс, публикуван от Европейската централна банка.

---

ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ЕВРОПЕЙСКОТО ИКОНОМИЧЕСКО ПРОСТРАНСТВО

Надзорен орган на ЕАСТ

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/2

---

Почивни дни през 2010 г.: държави от ЕИП/ЕАСТ и институции на ЕИП

2010/C 34/02

| 2010 г. | Исландия | Лихтенщайн | Норвегия | Надзорен орган на ЕАСТ | Съд на ЕАСТ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 януари | X | X | X | X | X |
| 2 януари | | X | | | |
| 6 януари | | X | | | |
| 2 февруари | | X | | | |
| 19 март | | X | | | |
| 1 април | X | | X | | |
| 2 април | X | X | X | X | |
| 5 април | X | X | X | X | X |
| 22 април | X | | | | |
| 1 май | X | X | X | X | X |
| 13 май | X | X | X | X | X |
| 14 май | | | | X | |
| 17 май | | | X | | |
| 24 май | X | X | X | X | X |
| 3 юни | | X | | | |
| 17 юни | X | | | | |
| 23 юни | | | | | X |
| 2 август | X | | | | |
| 8 септември | | X | | | |
| 1 ноември | | X | | X | X |
| 8 декември | | X | | | |
| 25 декември | X | X | X | X | X |
| 26 декември | X | X | X | X | X |
| 31 декември | | X | | | |

2010 г.

Исландия

Лихтенщайн

Норвегия

Надзорен орган на ЕАСТ

Съд на ЕАСТ

1 януари

X

X

X

X

X

2 януари

X

6 януари

X

2 февруари

X

19 март

X

1 април

X

X

2 април

X

X

X

X

5 април

X

X

X

X

X

22 април

X

1 май

X

X

X

X

X

13 май

X

X

X

X

X

14 май

X

17 май

X

24 май

X

X

X

X

X

3 юни

X

17 юни

X

23 юни

X

2 август

X

8 септември

X

1 ноември

X

X

X

8 декември

X

25 декември

X

X

X

X

X

26 декември

X

X

X

X

X

31 декември

X

---

V Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/3

---

Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

2010/C 34/03

Настоящата публикация предоставя право на възражение срещу заявлението в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета. Декларациите за възражение трябва да бъдат получени в Комисията в срок от шест месеца от датата на настоящата публикация.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) No 510/2006 НА СЪВЕТА

„ΦΑΒΑ ΣΑΝΤΟΡΙΝΗΣ“ (FAVA SANTORINIS)

ЕО No: EL-PDO-0005-0520-09.01.2006

ЗГУ ( ) ЗНП ( X )

1.   Наименование:

„Φάβα Σαντορίνης“ (Fava Santorinis)

2.   Държава-членка или трета държава:

Гърция

3.   Описание на земеделския продукт или храна:

3.1.   Вид продукт:

| Клас 1.6 — | Плодове, зеленчуци и житни растения, пресни или преработени. |
| --- | --- |

Клас 1.6 —

Плодове, зеленчуци и житни растения, пресни или преработени.

3.2.   Описание на продукта, за който се отнася наименованието от точка 1:

Изсушени, олющени и стрити семеделни листа от растението Lathyrus clymenum L. (семейство Fabaceae - Бобови) с жълтеникав цвят, оформени като сплескани дискове, приблизително 2 mm в диаметър и с максимално съдържание на влага 13 %. Те притежават особено високо съдържание на протеин и значително съдържание на въглехидрати. Физичните и химични характеристики на „Fava Santorinis“ го правят лесен за готвене (много кратко време за готвене) и придават на сготвения продукт и на ястията, в които се използва той, уникални органолептични качества, като например мека и лека текстура и леко сладникав вкус.

3.3.   Суровини:

—

3.4.   Фураж (само за продукти от животински произход):

—

3.5.   Специфични етапи на производство, които трябва да бъдат извършени в определения географски район:

Специфичните качества на „Fava Santorinis“ се оформят през следните производствени етапи: отглеждането на Lathyrus clymenum L. (пресен грах), отлежаването (изсушаването) на зърната, олющването и опаковането. Тези етапи трябва да се извършват в определения район, защото специфичният характер на продукта се дължи на характерните условия на околната среда и условия за отглеждане, както и на процеса на отлежаване (използване на сухата почва на о-в Санторини); най-големият риск за изменение в качеството на „Fava Santorinis“ е при промяна на тези параметри.

3.6.   Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и пр.:

Процедурата на опаковане трябва да се извършва в определения географски район, за да се гарантира качеството и да се осигури ефективната проверка на произхода на крайния продукт. Адекватното пакетиране на обработения продукт трябва да се извършва незабавно и бързо след олющването и отделянето на семеделните листа, за да се предпази крехкият краен продукт от овлажняване. Опаковането на продукта извън о-в Санторини изисква транспортиране на продукта в насипно състояние по море, което включва голям риск от овлажняване и заразяване с вредители и болести, водещо до влошаване на качеството на продукта.

3.7.   Специфични правила за етикетиране:

—

4.   Кратко определение на географския район:

Географският район, където се произвежда „Fava Santorinis“ обхваща островите Santorin, Thirassia, Palеa и Nеa Kamеni, Aspro (Aspronisi), Christiana и Askania в окръг Циклади, в регион Южна Егея на Република Гърция.

Обща характеристика на тези острови е, че имат вулканична почва и много специфичен микроклимат. Климатът в региона, описан по-подробно в точка 5.1, буква а), е горещ и сух, със силно слънцегреене, преобладаващи северни ветрове (meltеmiа) и средна годишна относителна влажност от 71 %.

5.   Връзка с географския район:

5.1.   Специфична характеристика на географския район:

| а) | Климат: данните, посочени по-долу, се смятат за специфични климатични фактори, които са съществени за качеството на „Fava Santorinis“:






  1. | средна годишна относителна влажност от 71 %; |
| --- | --- | --- |

а)

Климат: данните, посочени по-долу, се смятат за специфични климатични фактори, които са съществени за качеството на „Fava Santorinis“:

1.

средна годишна относителна влажност от 71 %;

| 2. | максимален годишен валеж от 370 mm; |
| --- | --- |

2.

максимален годишен валеж от 370 mm;

| 3. | северни ветрове, преобладаващи през годината; |
| --- | --- |

3.

северни ветрове, преобладаващи през годината;

| 4. | средна годишна температура от 17,5 °С; |
| --- | --- |

4.

средна годишна температура от 17,5 °С;

| 5. | 202 слънчеви дни през годината; |
| --- | --- |

5.

202 слънчеви дни през годината;

| 6. | почти никаква слана. |
| --- | --- |

6.

почти никаква слана.

| б) | Почва: изходният материал на вулканичната почва, която съставлява почти цялата територия на о-в Санторини, се състои от терциарни наноси на земя, пемза и лава. Тази почва се класифицира като дълбока, с умерени до неерозирали дерета и леки наклони. Най-общо казано, тази почва притежава фин строеж и не съдържа никакви основни неорганични елементи от типа на калий и азот, като също ѝ липсват и органични вещества. И накрая, ресурсите от подземни води са минимални или несъществуващи. |
| --- | --- |

б)

Почва: изходният материал на вулканичната почва, която съставлява почти цялата територия на о-в Санторини, се състои от терциарни наноси на земя, пемза и лава. Тази почва се класифицира като дълбока, с умерени до неерозирали дерета и леки наклони. Най-общо казано, тази почва притежава фин строеж и не съдържа никакви основни неорганични елементи от типа на калий и азот, като също ѝ липсват и органични вещества. И накрая, ресурсите от подземни води са минимални или несъществуващи.

5.2.   Специфични характеристики на продукта:

Главната особеност на „Fava Santorinis“ се състои в това, че се добива от определен вид растение, а именно Lathyrus clymenum L. (семейство Fabaceae — Бобови). Растението се отглежда изключително в определения район и с единствената цел — добив на „Fava Santorinis“.

Специфичните качества на продукта произлизат от неговия уникален произход, с което се различава от други подобни продукти, като основните му характеристики са следните:

Физични характеристики: „Fava Santorinis“ се състои от парченца от семеделни листа с жълтеникав цвят, оформени като сплескани дискове, приблизително 2 mm в диаметър и с максимално съдържание на влага 13 %, като процентът на прекършени семеделни листа варира от 1 до 5 % в зависимост от производствения процес.

Химични характеристики: поради почвените и климатични особености и сорта на растението „Fava Santorinis“ има особено високо съдържание на въглехидрати (63 %) и протеини (20 %).

Следва също да се отбележи, че употребата на „Fava Santorinis“ в приготвянето на храни им придава някои специфични органолептични характеристики, които ги отличават от останалите бобови ястия, като това е една от причините за високото реноме на „Fava Santorinis“. Най-типичните му характеристики са следните:

Мека, лека текстура: дължима на дребния размер и еднообразната форма на семеделните листа, а и на високото им съдържание на въглехидрати.

Трайност на продукта: дължима на високото ниво на дехидрация, а и на дезинфекция на зърната на „Fava Santorinis“.

Лесен за готвене: поради дребния размер и еднообразна форма и високо съдържание на въглехидрати, семеделните листа се сваряват твърде бързо и изискват малко вода.

Вкус: захарите, които се намират в тъканта на растението, придават на продукта сладникав вкус, за разлика от останалите подобни продукти, които притежават леко горчив вкус.

5.3.   Причинно-следствена връзка между географския район и специфичното качество, репутацията или други особености на продукта:

Разнообразните специфични характеристики на „Fava Santorinis“, както е посочено в неговите физични и химични свойства, и в органолептичните характеристики на храната, приготвена с „Fava Santorinis“, са следствие от съчетанието от природни фактори, местен опит и уникален генетичен субстрат.

Отглеждането на Lathyrus clymenum L. от сем. Бобови датира от древни времена и неговите особени характеристики са признати оттогава. Ето защо „Fava Santorinis“ е толкова високо ценен спрямо другите подобни продукти.

| а) | Качество: както бе споменато по-горе, развитието на специфичните качества на „Fava Santorinis“ се дължи на съчетанието от три фактора. Влиянието на всеки от тях е представено накратко по-долу: | Генетичен материал: от древни времена растителният сорт, от който се добива „Fava Santorinis“ (Lathyrus Clymenum от сем. Бобови) се отглежда изключително на о-в Санторини и околните островчета. Това е защото специфичната почва и климатични условия, които преобладават на тези острови, правят трудно или почти невъзможно отглеждането на други сортове, използвани за производство на олющен грах. Последните зрънца, събрани от пода на гумното, са се запазвали обикновено за сеенето през идната година. Тази практика е гарантирала, че това растение, което е обособен местен сорт зеленчук и е използвано изключително за добиване на известния „Fava Santorinis“, е било отглеждано на Санторини в продължение на 3 500 години без прекъсване.
  Растението Lathyrus clymenum L. придава на „Fava Santorinis“ неговите физически свайства, тъй като те са свързани със специфично фенотипно изражение на по-значими таксономични характеристики, като размера и цвета на семеделните листа. Специфичният химичен състав на семеделните листа също е генетично контролирана качествена характеристика. |
| --- | --- | --- |

а)

Качество: както бе споменато по-горе, развитието на специфичните качества на „Fava Santorinis“ се дължи на съчетанието от три фактора. Влиянието на всеки от тях е представено накратко по-долу:

Генетичен материал: от древни времена растителният сорт, от който се добива „Fava Santorinis“ (Lathyrus Clymenum от сем. Бобови) се отглежда изключително на о-в Санторини и околните островчета. Това е защото специфичната почва и климатични условия, които преобладават на тези острови, правят трудно или почти невъзможно отглеждането на други сортове, използвани за производство на олющен грах. Последните зрънца, събрани от пода на гумното, са се запазвали обикновено за сеенето през идната година. Тази практика е гарантирала, че това растение, което е обособен местен сорт зеленчук и е използвано изключително за добиване на известния „Fava Santorinis“, е било отглеждано на Санторини в продължение на 3 500 години без прекъсване.

Растението Lathyrus clymenum L. придава на „Fava Santorinis“ неговите физически свайства, тъй като те са свързани със специфично фенотипно изражение на по-значими таксономични характеристики, като размера и цвета на семеделните листа. Специфичният химичен състав на семеделните листа също е генетично контролирана качествена характеристика.

| | Опит: ниското съдържание на влага в зърната и ниският процент прекършени семеделни листа се дължат на местния опит по отношение на отглеждането на Lathyrus clymenum L. и обработката на зърната му.
  Докато методите за сеитба, събиране на реколтата и олющване отразяват особените практики за отглеждане, които се пригодени към местната природа, изборът на размножителен материал за саденето на следващата година гарантира непрекъснатостта на културата.
  За узряването на зърната е разработено специфично ноу-хау. То се състои от два главни елемента, които свързват „Fava Santorinis“ към природата на острова: използването на почвата на Санторини и на изкопани в нея складови помещения за съхранение на зърната. Процесът предпазва зърната от атаки на вредители и помага за втвърдяването им, за да издържат по-нататъшната обработка без натрошаване. |
| --- | --- |

Опит: ниското съдържание на влага в зърната и ниският процент прекършени семеделни листа се дължат на местния опит по отношение на отглеждането на Lathyrus clymenum L. и обработката на зърната му.

Докато методите за сеитба, събиране на реколтата и олющване отразяват особените практики за отглеждане, които се пригодени към местната природа, изборът на размножителен материал за саденето на следващата година гарантира непрекъснатостта на културата.

За узряването на зърната е разработено специфично ноу-хау. То се състои от два главни елемента, които свързват „Fava Santorinis“ към природата на острова: използването на почвата на Санторини и на изкопани в нея складови помещения за съхранение на зърната. Процесът предпазва зърната от атаки на вредители и помага за втвърдяването им, за да издържат по-нататъшната обработка без натрошаване.

| | Околна среда: влиянието на околната среда се отнася до отглеждането на Lathyrus clymenum L., развитието на качествени свойства като химичния състав на семеделните листа, и наличието на уникални фактори за отглеждането като почвата на Санторини.
  Особените природни условия, довели до селектирането на Lathyrus clymenum L. и до оформянето на методите за отглеждането му, са силните ветрове, оскъдните водни ресурси и бедната почва. В качеството си на пълзящо растение, той е защитен от силните ветрове, а като обичащо сушата растение той би могъл да преживее почти пустинните условия; освен това, поради способността си да задържа азота от атмосферата, растението може да вирее без основните хранителни вещества. Най-характерното доказателство за това, че растението се е пригодило към околната среда на Санторини е, че то е преживяло изригването на вулкана.
  И накрая, оскъдността на вода обяснява високото съдържание на захар, което му позволява да поглъща по-добре вода по време на процесите на осмоза. |
| --- | --- |

Околна среда: влиянието на околната среда се отнася до отглеждането на Lathyrus clymenum L., развитието на качествени свойства като химичния състав на семеделните листа, и наличието на уникални фактори за отглеждането като почвата на Санторини.

Особените природни условия, довели до селектирането на Lathyrus clymenum L. и до оформянето на методите за отглеждането му, са силните ветрове, оскъдните водни ресурси и бедната почва. В качеството си на пълзящо растение, той е защитен от силните ветрове, а като обичащо сушата растение той би могъл да преживее почти пустинните условия; освен това, поради способността си да задържа азота от атмосферата, растението може да вирее без основните хранителни вещества. Най-характерното доказателство за това, че растението се е пригодило към околната среда на Санторини е, че то е преживяло изригването на вулкана.

И накрая, оскъдността на вода обяснява високото съдържание на захар, което му позволява да поглъща по-добре вода по време на процесите на осмоза.

| б) | Репутация: документираното присъствие на „Fava Santorinis“ в определения район датира от ХVI в. пр.н.е., както свидетелстват археологическите находки от края на бронзовата епоха от разкопките на Западната къща в Акротири — там останки от съхранявани семена са били идентифицирани като семена от Lathyrus clymenum L.
  Наименованието „fava“ за първи път се появява в писмени текстове през VI—V в. пр.н.е. във фрагменти от загубена трагедия на Есхил, където е използвано като термин за обозначаване на храна на бедните.
  Първата връзка между термина „fava“ и познатата ни днес храна е установена през II в. н.е. от Диоскурид, който споменава „fava“ като латинската дума за бакла (Vicia faba L.), най-често използваният зеленчук за приготвяне на ястието.
  През VI в. н.е. Кирил от Сцитопол споменава , че „pisaria“, а именно „дребен грах“, са използвани за приготвяне на „fava“, като така за първи път в литературен текст старогръцкият термин „arakisko“ се свързва с приготвянето на „fava“.
  Като един от традиционните продукти на Санторини „fava“ се нарежда на четвърто място по важност на острова при инвентарен опис от 1850 г. През 1914 г. Генадиос споменава по-специално отличното му качество, признавайки „граха“ като растението, използвано за приготвяне на „Fava Santorinis“. За тази връзка свидетелстват голяма част от източниците от ХХ в., но едва през 1943 г. Rechinger идентифицира местното растение като Lathyrus clymenum L.
  Чак през ХХI в. се изяснява, че местното традиционно наименование „arakas“ се отнася за Lathyrus clymenum L. Всъщност, за да се допълни настоящото досие, мостри от растението бяха изпратени в Лабораторията по растителна таксономия към Селскостопанския университет в Атина, където те бяха идентифицирани като Lathyrus clymenum L.
  Следователно е очевидно, че „Fava Santorinis“ е бил отглеждан непрекъснато в този район в продължение на над 3 600 години. |
| --- | --- |

б)

Репутация: документираното присъствие на „Fava Santorinis“ в определения район датира от ХVI в. пр.н.е., както свидетелстват археологическите находки от края на бронзовата епоха от разкопките на Западната къща в Акротири — там останки от съхранявани семена са били идентифицирани като семена от Lathyrus clymenum L.

Наименованието „fava“ за първи път се появява в писмени текстове през VI—V в. пр.н.е. във фрагменти от загубена трагедия на Есхил, където е използвано като термин за обозначаване на храна на бедните.

Първата връзка между термина „fava“ и познатата ни днес храна е установена през II в. н.е. от Диоскурид, който споменава „fava“ като латинската дума за бакла (Vicia faba L.), най-често използваният зеленчук за приготвяне на ястието.

През VI в. н.е. Кирил от Сцитопол споменава , че „pisaria“, а именно „дребен грах“, са използвани за приготвяне на „fava“, като така за първи път в литературен текст старогръцкият термин „arakisko“ се свързва с приготвянето на „fava“.

Като един от традиционните продукти на Санторини „fava“ се нарежда на четвърто място по важност на острова при инвентарен опис от 1850 г. През 1914 г. Генадиос споменава по-специално отличното му качество, признавайки „граха“ като растението, използвано за приготвяне на „Fava Santorinis“. За тази връзка свидетелстват голяма част от източниците от ХХ в., но едва през 1943 г. Rechinger идентифицира местното растение като Lathyrus clymenum L.

Чак през ХХI в. се изяснява, че местното традиционно наименование „arakas“ се отнася за Lathyrus clymenum L. Всъщност, за да се допълни настоящото досие, мостри от растението бяха изпратени в Лабораторията по растителна таксономия към Селскостопанския университет в Атина, където те бяха идентифицирани като Lathyrus clymenum L.

Следователно е очевидно, че „Fava Santorinis“ е бил отглеждан непрекъснато в този район в продължение на над 3 600 години.

Позоваване на публикацията на спецификацията

http://www.minagric.gr/greek/data/Fava%20Santorinis%20-%20specifications.pdf

---

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/8

---

Публикация на заявление съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

2010/C 34/04

Настоящата публикация предоставя правото на възражение съгласно член 7 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета. Декларациите за възражение трябва да бъдат получени от Комисията в срок от шест месеца от датата на настоящата публикация.

РЕЗЮМЕ

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) No 510/2006 НА СЪВЕТА

„PRLEŠKA TÜNKA“

ЕО No: SI-PGI-0005-0533-24.03.2006

ЗНП ( ) ЗГУ ( Х )

Настоящото резюме представя с информационна цел основните елементи на спецификацията на продукта.

1.   Компетентен орган в държавата-членка:

| Наименование: | Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano |
| --- | --- |
| Адрес: | Dunajska 58 |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Наименование:

Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano

Адрес:

Dunajska 58

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

Тел.

+386 14789109

Факс

+386 14789055

Електронна поща:

varnahrana.mkgp@gov.si

2.   Група:

| Наименование: | Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot |
| --- | --- |
| Адрес: | Križevci 11 |
| SI-9242 Križevci pri Ljutomeru |
| SLOVENIJA |

Наименование:

Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot

Адрес:

Križevci 11

SI-9242 Križevci pri Ljutomeru

SLOVENIJA

Тел.

+386 25888144

Факс

—

Електронна поща:

—

Състав:

Производители/преработватели ( X ) Други ( )

3.   Вид продукт:

| Клас 1.2. | Месни продукти (топлинно обработени, осолени, пушени и др.) |
| --- | --- |

Клас 1.2.

Месни продукти (топлинно обработени, осолени, пушени и др.)

4.   Спецификация:

(резюме на изискванията по член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006)

4.1.   Наименование:

„Prleška tünka“

4.2.   Описание:

Продуктът със ЗГУ „Prleška tünka“ е приготвен от месо и мляна сланина. Парчетата месо (крака, рибица, филе или врат от свиня) се осоляват, изсушават с топъл въздух и опушват. Мляната сланина, наричана „zaseka“, се приготвя чрез топлинна обработка на твърдата гръбна мазнина, която се смила и овкусява. Месото и приготвената „zaseka“ се оставят да зреят заедно в съд за период от най-малко 30 дни.

Продуктът „Prleška tünka“ винаги се приготвя от месо и мляна сланина. Месото е с равномерен светлорозов цвят, типичен за осоленото, топлинно обработено месо, без сиви, тъмни или всякакви други петна. Мляната сланина е кремаво бяла на цвят, достатъчно мажеща се и с подходяща консистенция, съдържа парчета с размера на оризово зърно и има характерен мирис.

Месото има мирис на зряло, осолено, пушено месо и е достатъчно солено, с хармоничен, ясно изразен мирис на подправки. Мирисът на мляната сланина трябва да бъде характерен.

4.3.   Географски район:

„Prleška tünka“ се произвежда в географския район на Prlekija, който обхваща териториите на общините Ljutomer, Razkrižje, Križevci, Veržej, Sveti Jurij, Radenci, Gornja Radgona и Ormož.

4.4.   Доказателство за произход:

Всички производители трябва да се намират в географския район.

Всеки производител трябва да съхранява данните, които доказват съблюдаването на изискванията на спецификацията на „Prleška tünka“. Производителите трябва да съхраняват информация относно доставените суровини, производствения процес, продължителността на зреенето, микробиологичния анализ и органолептичния анализ, както и регистри за количествата произведени и продадени продукти „Prleška tünka“. Асоциацията „Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot“ проверява местоположението на производителите и техните регистри, съдържащи доказателствата за спазването на изискванията на нормите и спецификацията. Асоциацията води също така и списък на производителите. Целият производствен процес — от употребата на суровините до крайния продукт — може да бъде проследен благодарение на строгите проверки, извършвани на всеки производител. Производителите се проверяват и от независим контролен орган, който отговаря на изискванията на европейския стандарт EN 45011.

4.5.   Метод на производство:

Продуктът „Prleška tünka“ се приготвя от месо и мляна сланина.

Месото от крак, рибица, филе или врат на свиня, без кости, кожа и повърхностна мазнина, се обработва със 2,4—2,8 % сол в зависимост от теглото на прясното месо (NaNO2 в позволена концентрация от 0,5—0,6 %). Може да се добавят също и до 0,5 % захар. Инжектирането на саламура в месото е забранено. Другите разрешени подправки при приготвянето на месото са пипер, чесън, кимион и дафинов лист. Температурата на осоляване трябва да е между 0 и 80 °C. Равномерно осоленото месо се подлага на обработване с горещ въздух и опушване.

Мляната сланина се приготвя чрез топлинна обработка на твърдата гръбна мазнина, която след това се смила на парчета с диаметър 6—8 mm и се осолява с 2—2,4 % трапезна сол, като може да се овкуси и с черен пипер и чесън.

За направата на „Prleška tünka“ приготвеното месо и мляната сланина се редят на слоеве в съд, наричан „tünka“. Най-долният слой в съда е от мляна сланина, следващият слой е от месо, този над него от мляна сланина и т.н. Най-горният слой винаги е от мляна сланина. Когато парчетата месо се поставят в мляната сланина, те не трябва да допират едно до друго. Месото и мляната сланина се оставят да зреят заедно в съда за период от най-малко 30 дни.

Продуктът „Prleška tünka“ се съхранява в затворени съдове или торби при температура до 12 °C.

Предварително опакования продукт „Prleška tünka“ може да бъде с всякакво тегло, но съотношението на месото и мляната сланина в него трябва да бъде между 60:40 и 70:30.

Опаковките с „Prleška tünka“ съдържат определената пропорция мляна сланина и месо, която е установена в съда за зреене преди опаковането. С цел да се запазят специфичните качествени и органолептични характеристики на продукта „Prleška tünka“, особено що се отнася до микробиологичната безопасност на крайния продукт, е необходимо продуктът „Prleška tünka“ да бъде опакован в определения географски район незабавно след приключване на зреенето. Той може да бъде вакуумиран или опакован в модифицирана атмосфера.

4.6.   Връзка:

Закрилата на продукта „Prleška tünka“ се основава на традиционната специфична технология, използвана за производството му, която обуславя неговите характерни органолептични свойства.

Районът Prlekija се свързва от незапомнени времена със свиневъдството. Стопаните започнали да произвеждат „tünka“ предимно, за да съхраняват месото през годината. Така те започнали да редят слоеве месо в мляна сланина, която те предварително стопявали, осолявали и след това охлаждали (глаголът „tünkati“ означава всъщност „нареждам на слоеве“). Те наричали големия дървен съд, в който мажели с мляна сланина месото „tünka“, и тази дума се използва и до днес.

Датиращи от 1478 г. документи показват, че съдът „tünka“ е бил използван в много църковни имения и в много градове в географския район.

Според запазил се документ в края на XVIII век Prlekija е бил известен с мляната сланина, пушената сланина, сушеното свинско и специалните дървени съдове „tünka“, в които този специалитет вече бил съхраняван по онова време.

Така в течение на много поколения производството на „Prleška tünka“ се превръща в традиционен метод за съхранение на месо през цялата година.

Различни проучвания са показали, че специфичната технология на производство и наименованието на продукта „Prleška tünka“ са се запазили точно в географския район, описан в точка 4.3, където в днешни дни продуктът се произвежда по по-модерен начин, като същевременно се спазва традиционният оригинален метод на производство.

Днес репутацията на продукта „Prleška tünka“ се потвърждава от различни сертификати и награди, получени след оценяване. Традиционно ястие в региона на Prlekija и до днес е парчето черен хляб, намазано с мляна сланина и покрито с резен месо от „tünka“, придружено с кисела краставичка.

4.7.   Контролен орган:

| Наименование: | Bureau Veritas, d.o.o. |
| --- | --- |
| Адрес: | Linhartova 49a |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Наименование:

Bureau Veritas, d.o.o.

Адрес:

Linhartova 49a

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

Тел.

+386 14757670

Факс

+386 14747602

Електронна поща:

info@bureauveritas.si

4.8.   Етикетиране:

Производителите на „Prleška tünka“, които удовлетворяват условията на спецификацията и имат сертификат за това, трябва да етикетират своите продукти с наименованието „Prleška tünka“, обичайни символ с форма на дървен съд („tünka“), националния символ за качество и съответния символ на Общността.

В допълнение към информацията, изисквана съгласно прилагащото се законодателство, в декларацията на продукта трябва да е посочена частта месо (крак, рибица, филе или врат) и съотношението месо/мляна сланина. Рибицата и филето могат да бъдат обозначени с думата „šnita“, а вратът — с думата „šijak“. Съотношението месо/ мляна сланина трябва винаги да бъде така обозначено, че сборът да е 100.

Image

---

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/11

---

Публикация на заявка съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

2010/C 34/05

Настоящата публикация предоставя право на възражение срещу заявката в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета. Декларациите за възражение трябва да бъдат получени в Комисията в срок от шест месеца от датата на настоящата публикация.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) No 510/2006 НА СЪВЕТА

„SCHROBENHAUSENER SPARGEL“/„SPARGEL AUS DEM SCHROBENHAUSENER LAND“/„SPARGEL AUS DEM ANBAUGEBIET SCHROBENHAUSEN“

ЕО No: DE-PGI-0005-0678-20.02.2008

ЗГУ ( X ) ЗНП ( )

1.   Наименование:

„Schrobenhausener Spargel“/„Spargel aus dem Schrobenhausener Land“/„Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen“

2.   Държава-членка или трета държава:

Германия

3.   Описание на земеделския продукт или храна:

3.1.   Вид продукт (съгласно приложение II към Регламент (ЕО) No 1898/2006):

| Клас 1.6 — | Плодове, зеленчуци и житни растения, пресни или преработени |
| --- | --- |

Клас 1.6 —

Плодове, зеленчуци и житни растения, пресни или преработени

3.2.   Описание на продукта, за който се отнася наименованието от точка 1:

„Schrobenhausener Spargel“, „Spargel aus dem Schrobenhausener Land“, „Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen“ — наричани по-долу „Schrobenhausener Spargel“ — са ядливите филизи на аспержите (Asparagus officinalis), които се предлагат за продажба в обелено или необелено състояние. „Schrobenhausener Spargel“ се отглеждат по екологосъобразен начин съгласно кодексите за добри селскостопански практики.

Дължината на „Schrobenhausener Spargel“ не бива да превишава 22 cm при белите аспержи (включително виолетовите), а при зелените — 27 cm.

„Schrobenhausener Spargel“ се приготвят в съответствие със стандарта FFV04 (Аспержи) на UNECE.

Вкусът на „Schrobenhausener Spargel“ се характеризира с типично силния, леко наподобяващ мирис на ядки аромат на аспержите.

Ваденето на аспержи веднъж или два пъти дневно, както и внимателното и подходящо обработване след това гарантират, че „Schrobenhausener Spargel“ достигат до потребителите в прясно състояние независимо от избрания канал за дистрибуция.

3.3.   Суровини (само за преработените продукти):

—

3.4.   Фураж (само за продукти от животински произход):

—

3.5.   Специфични етапи на производство, които трябва да бъдат извършени в определения географски район:

„Schrobenhausener Spargel“ могат да бъдат отглеждани само върху определените за това площи.

3.6.   Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др.:

За да се запази тяхното качество, след изваждането си аспержите трябва незабавно да бъдат охладени. Филизите се режат по дължина и се сортират умело. Те трябва да се съхраняват след това при температура от 1—2 градуса по Целзий и при висока влажност на въздуха. Производителят не бива да прекъсва хладилната верига.

Съдържанието на всеки пакет трябва да бъде еднородно, т.е. всяка единица трябва да съдържа само аспержи от района Schrobenhausen (виж точка 4), които притежават еднакво качествo и са от една цветова група и размер. Видимата част от съдържанието на опаковката трябва да бъде представителна за цялото ѝ съдържание.

3.7.   Специфични правила за етикетиране:

При продажба „Schrobenhausener Spargel“ трябва да бъдат маркирани допълнително със следната пиктограма:

Image

4.   Кратко определение на географския район:

Районът в Бавария, където се отглеждат „Schrobenhausener Spargel“, включва общините Aichach, Aresing, Berg im Gau, Brunnen, Gachenbach, Geisenfeld, Gerolsbach, Hohenwart, Inchenhofen, Karlskron, Kühbach, Langenmosen, Pfaffenhofen an der Ilm, Pörnbach, Pöttmes, Reichertshofen, Rohrbach, Schrobenhausen и Waidhofen, които се намират в селските околии Neuburg-Schrobenhausen, Aichach-Friedberg и Pfaffenhofen an der Ilm.

5.   Връзка с географския район:

5.1.   Специфична характеристика на географския район:

Името на града Schrobenhausen е неразривно свързано с неговия най-известен продукт, „Schrobenhausener Spargel“. Това става ясно и от дългогодишната употреба на логото, на което е изобразен силуетът на град Schrobenhausen.

Към момента най-старият документ, в който се споменава отглеждането на аспержи в Schrobenhausen, е от 1851 г. (статия в седмичника „Wochenblatt“ от 12 юли 1851 г.).

Още през 1856 г. граф von Sandizell доставя аспержи на аристократите на Мюнхен. През 1913 г. Christian Schad от Gross-Grerau засажда за първи път по-обширни площи с аспержи.

Районът предлага добри условия за отглеждане. Преобладават почвите от наносен пясък, с преход към леки терциерни почви, които съдържат типичните тини и глина. Подобни почви се затоплят много бързо през пролетта, обработват се лесно и позволяват на филизите аспержи да растат бързо и прави нагоре.

Това са леки, песъчливи, дълбоки почви с висока пропускливост на въздух. По-специално отглеждането на „Schrobenhausener Spargel“ е ограничено до следните типове почва:

| | Песъчлива почва (S) |
| --- | --- |

Песъчлива почва (S)

| | Леко глинесто-песъчлива почва (Sl) |
| --- | --- |

Леко глинесто-песъчлива почва (Sl)

| | Глинесто-песъчлива почва (lS) |
| --- | --- |

Глинесто-песъчлива почва (lS)

| | Силно глинесто-песъчлива почва (SL) |
| --- | --- |

Силно глинесто-песъчлива почва (SL)

Районът за отглеждане Schrobenhausen се намира на около 400 метра над морското равнище. Средната годишна температура е 7,5 oС; средното количество на валежите е 827 mm (количество на валежите през последните 25 години), като за периода юни—август средното количество на валежите е 280 mm.

5.2.   Специфична характеристика на продукта:

Качеството на „Schrobenhausener Spargel“ се отдава на описаните климатични условия, както и на видовете почва в определения географски район.

Високото признание, демонстрирано чрез проучване на мнението на потребителите, проведено от Техническия университет на Мюнхен, което се дължи на условията за отглеждане (извънредно бързият растеж придава мекота, както и типично силния, леко наподобяващ мирис на ядки аромат), върви ръка за ръка с добрата репутация и специалното признание за този селскостопански продукт, които съществуват и извън района на производство. Основната причина за това от гледна точка на потребителя, освен горепосочения специален вкус на „Schrobenhausener Spargel“, е тяхната забележителна свежест и произходът им.

Асоциацията на производителите на аспержи от Южна Бавария (Spargelerzeugerverband Südbayern e.V.) препоръчва сортовете, които конкретно отговарят на селскостопанските (полеви тестове) и вкусовите изисквания въз основа на органолептични изпитвания по отношение на спецификацията. Тя публикува тези сортове на своята страница в интернет http://www.spargel.de/anbau и актуализира информацията ежегодно.

„Schrobenhausener Spargel“ са включени и в базата от данни на Бавария на типичните регионални специалитети, което подчертава специфичността и изключителния характер на този продукт.

5.3.   Причинно-следствена връзка между географския район и качеството или характеристиките на продукта (за ЗНП), или специфичното качество, репутацията или други особености на продукта (за ЗГУ):

„Schrobenhausener Spargel“ дължат своите специфични качества не само на климата и специалните почви в този район, но и на дългогодишната традиция на отглеждане на аспержи в района Schrobenhausen, както и на опита на земеделските стопани, които отглеждат аспержи поколения наред. Благодарение на леката песъчлива почва и ежедневното изваждане „Schrobenhausener Spargel“ се характеризират с особено нежни филизи.

Репутация

Статии от 1914 г. във „Wochenblatt“, излизащ в Schrobenhausen, както и рекламни послания от 20-те години на миналия век доказват растящата популярност на аспержите в района Schrobenhausen. До 1933 г. тяхната добра репутация достига Мюнхен. През 50-те години на миналия век в много от малките земеделски стопанства се отглежда благородният зеленчук. Районът за отглеждане на „Schrobenhausener Spargel“ достига своя най-голям подем в средата на 70-те и края на 80-те години.

Секторът за отглеждане на аспержи понастоящем обхваща около 900 ha (включително за разсадъчен материал) и е един от основните икономически фактори в района Schrobenhausen.

В продължение на повече от 90 години стопаните, отглеждащи аспержи в географския район, са предавали от поколение на поколение своите познания и опит. Тези познания и опит гарантират най-доброто качество, предпоставка за успешно търговско предлагане.

Сезонът на аспержите представлява „петият сезон“ в района и привлича много туристи, които идват за един ден или за по-дълъг престой, от по-близки и по-отдалечени места. Един туристически атлас на района, предназначен за велосипедисти и за туристи, е посветен на аспержите.

По това време на годината както за домакинствата, така и за ресторантите аспержите са в центъра на вниманието. Местните жители и около 40 000 посетители годишно, които идват за сезона на аспержите, непрекъснато биват изненадани с все по-интересни рецепти. Седмичните пазари и пазарите за аспержи по това време реализират по-голямата част от оборота на този продукт.

На добра посещаемост се радва и Европейският музей на аспержите (Europäisches Spargelmuseum) в Schrobenhausen. Той популяризира връзката между аспержите и района Schrobenhausen и привлича годишно около 10 000 посетители от цял свят.

От 1975 г. насам всяка година в Schrobenhausen се избира и „кралица на аспержите“. Тя взема участие в многобройни интервюта по радиото, в пресата и по телевизията и допринася за добрата репутация на „Schrobenhausener Spargel“ далече отвъд границите на самия район.

Репутацията е документирана и в проучвания на Техническия университет на Мюнхен, както и в данните за цените на централния отчетен орган за пазарите и цените (ZMP), и се основава на качествата на продукцията в района.

Препратка към публикуваната спецификация

Markenblatt, том 6, 11.2.2005 г., част 7, стр. 1770

(http://publikationen.dpma.de/DPMApublikationen/dld_gd_file.do?id=8)

---

11.2.2010

| 11.2.2010 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 34/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 34/s3

---

СЪОБЩЕНИЕ

На 11 февруари 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз С 34 A ще бъде публикуван „Общ каталог на сортовете от земеделски растителни видове — 1-во допълнение към 28-ото пълно издание“.

За абонатите на Официален вестник този брой е безплатен в зависимост от броя и езиковите версии на техните абонаменти. Абонатите следва да изпратят надлежно попълнен отпечатания по-долу формуляр за поръчка, като отбележат своя абонаментен номер (код, който се съдържа в лявата част на всеки етикет и започва със: О/...). Този безплатен брой на Официален вестник ще бъде достъпен за период от една година, считано от датата на публикуването му.

Всички, които не са абонати, но проявяват интерес, могат да поръчат срещу заплащане този брой на Официален вестник в някое от нашите бюра за разпространение (вж. http://publications.europa.eu/others/agents/index_bg.htm).

Справки по въпросния брой на Официален вестник — както и с всички серии на Официален вестник (L, C, CA, CE) — могат да се извършват безплатно на следния интернет сайт: http://eur-lex.europa.eu

Image

---