# Euroopan unionin C 34/2010

| | ISSN 1725-2490
  doi:10.3000/17252490.C_2010.034.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 34 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 53. vuosikerta11. helmikuu 2010 |

ISSN 1725-2490

doi:10.3000/17252490.C_2010.034.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 34

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

53. vuosikerta11. helmikuu 2010

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN JA LAITOSTEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 034/01 | Euron kurssi | 1 |
| | EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET |
| | EFTAn valvontaviranomainen |
| 2010/C 034/02 | Yleiset vapaapäivät vuonna 2010 ETA:n EFTA-valtioissa ja ETA:n toimielimissä | 2 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN JA LAITOSTEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2010/C 034/01

Euron kurssi

1

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

2010/C 034/02

Yleiset vapaapäivät vuonna 2010 ETA:n EFTA-valtioissa ja ETA:n toimielimissä

2

| | V   Lausunnot |
| --- | --- |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 034/03 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen | 3 |
| 2010/C 034/04 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen | 8 |
| 2010/C 034/05 | Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen | 11 |

V   Lausunnot

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2010/C 034/03

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

3

2010/C 034/04

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

8

2010/C 034/05

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

11

| | |
| --- | --- |
| 2010/C 034/06 | Huomautus lukijalle (katso kansilehden kolmas sivu) | s3 |

2010/C 034/06

Huomautus lukijalle (katso kansilehden kolmas sivu)

Huomautus lukijalle

s3

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN JA LAITOSTEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/1

---

Euron kurssi (1)

10. helmikuuta 2010

2010/C 34/01

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,3740 |
| JPY | Japanin jeniä | 123,01 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4449 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,87980 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 10,0335 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,4658 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 8,1110 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 26,108 |
| EEK | Viron kruunua | 15,6466 |
| HUF | Unkarin forinttia | 271,55 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7091 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,0663 |
| RON | Romanian leuta | 4,1180 |
| TRY | Turkin liiraa | 2,0791 |
| AUD | Australian dollaria | 1,5700 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,4667 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 10,6766 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,9827 |
| SGD | Singaporin dollaria | 1,9483 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 591,64 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 10,5998 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 9,3847 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,3230 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 12 871,34 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,7149 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 63,800 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 41,5800 |
| THB | Thaimaan bahtia | 45,576 |
| BRL | Brasilian realia | 2,5411 |
| MXN | Meksikon pesoa | 17,9438 |
| INR | Intian rupiaa | 63,8840 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,3740

JPY

Japanin jeniä

123,01

DKK

Tanskan kruunua

7,4449

GBP

Englannin puntaa

0,87980

SEK

Ruotsin kruunua

10,0335

CHF

Sveitsin frangia

1,4658

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

8,1110

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

26,108

EEK

Viron kruunua

15,6466

HUF

Unkarin forinttia

271,55

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7091

PLN

Puolan zlotya

4,0663

RON

Romanian leuta

4,1180

TRY

Turkin liiraa

2,0791

AUD

Australian dollaria

1,5700

CAD

Kanadan dollaria

1,4667

HKD

Hongkongin dollaria

10,6766

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,9827

SGD

Singaporin dollaria

1,9483

KRW

Etelä-Korean wonia

1 591,64

ZAR

Etelä-Afrikan randia

10,5998

CNY

Kiinan juan renminbiä

9,3847

HRK

Kroatian kunaa

7,3230

IDR

Indonesian rupiaa

12 871,34

MYR

Malesian ringgitiä

4,7149

PHP

Filippiinien pesoa

63,800

RUB

Venäjän ruplaa

41,5800

THB

Thaimaan bahtia

45,576

BRL

Brasilian realia

2,5411

MXN

Meksikon pesoa

17,9438

INR

Intian rupiaa

63,8840

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

EUROOPAN TALOUSALUEESEEN LIITTYVÄT TIEDOTTEET

EFTAn valvontaviranomainen

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/2

---

Yleiset vapaapäivät vuonna 2010 ETA:n EFTA-valtioissa ja ETA:n toimielimissä

2010/C 34/02

| 2010 | Islanti | Liechtenstein | Norja | EFTA:n valvontaviranomainen | EFTA:n tuomioistuin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | X | X | X | X | X |
| 2. tammikuuta | | X | | | |
| 6. tammikuuta | | X | | | |
| 2. helmikuuta | | X | | | |
| 19. maaliskuuta | | X | | | |
| 1. huhtikuuta | X | | X | | |
| 2. huhtikuuta | X | X | X | X | |
| 5. huhtikuuta | X | X | X | X | X |
| 22. huhtikuuta | X | | | | |
| 1. toukokuuta | X | X | X | X | X |
| 13. toukokuuta | X | X | X | X | X |
| 14. toukokuuta | | | | X | |
| 17. toukokuuta | | | X | | |
| 24. toukokuuta | X | X | X | X | X |
| 3. kesäkuuta | | X | | | |
| 17. kesäkuuta | X | | | | |
| 23. kesäkuuta | | | | | X |
| 2. elokuuta | X | | | | |
| 8. syyskuuta | | X | | | |
| 1. marraskuuta | | X | | X | X |
| 8. joulukuuta | | X | | | |
| 25. joulukuuta | X | X | X | X | X |
| 26. joulukuuta | X | X | X | X | X |
| 31. joulukuuta | | X | | | |

2010

Islanti

Liechtenstein

Norja

EFTA:n valvontaviranomainen

EFTA:n tuomioistuin

1. tammikuuta

X

X

X

X

X

2. tammikuuta

X

6. tammikuuta

X

2. helmikuuta

X

19. maaliskuuta

X

1. huhtikuuta

X

X

2. huhtikuuta

X

X

X

X

5. huhtikuuta

X

X

X

X

X

22. huhtikuuta

X

1. toukokuuta

X

X

X

X

X

13. toukokuuta

X

X

X

X

X

14. toukokuuta

X

17. toukokuuta

X

24. toukokuuta

X

X

X

X

X

3. kesäkuuta

X

17. kesäkuuta

X

23. kesäkuuta

X

2. elokuuta

X

8. syyskuuta

X

1. marraskuuta

X

X

X

8. joulukuuta

X

25. joulukuuta

X

X

X

X

X

26. joulukuuta

X

X

X

X

X

31. joulukuuta

X

---

V Lausunnot

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/3

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 34/03

Ilmoituksen julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava Euroopan komissiolle kuuden kuukauden kuluessa ilmoituksen julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”ΦΑΒΑ ΣΑΝΤΟΡΙΝΗΣ” (FAVA SANTORINIS)

EY-N:o: EL-PDO-0005-0520-09.01.2006

SMM ( ) SAN ( X )

1.   Nimi:

”Φάβα Σαντορίνης” (Fava Santorinis)

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Kreikka

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1   Tuotelaji:

| Luokka 1.6: | Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina |
| --- | --- |

Luokka 1.6:

Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Kasvin Lathyrus clymenum L., hernekasvit, suku Fabaceae, kuivatut, kuoritut ja murskatut sirkkalehdet, väriltään kellertävät, litteän kiekon muotoiset, halkaisija n. 2 mm, kosteuspitoisuus enintään 13 prosenttia. Tuote sisältää erityisen paljon valkuaista ja runsaasti hiilihydraatteja. Fava Santorinis -tuote (Santorinin papu) on fysikokemiallisten ominaisuuksiensa vuoksi erittäin helppo kypsentää (nopeasti), ja näiden ominaisuuksien vuoksi herneellä ja siitä valmistetuilla ruoilla on ainutlaatuiset aistinvaraiset ominaisuudet, kuten kevyt konsistenssi ja makeahko maku.

3.3   Raaka-aineet:

—

3.4   Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

—

3.5   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Tuotantovaiheet, jotka vaikuttavat Santorinin pavun erityisominaisuuksien kehittymiseen, ovat Lathyrus Clymenum L. -kasvin (Αρακάς) viljely, herneiden kypsyminen (kuivatus) sekä kuoriminen ja kauppakunnostus. Nämä vaiheet on suoritettava kyseisellä rajatulla maantieteellisellä alueella, sillä tuotteen erityisominaisuudet riippuvat ympäristötekijöistä, viljelyolosuhteista ja kuivatuksesta (Santorinin maan käytöstä), ja niiden muutokset ovat suurin vaara Santorinin herneen laadulle.

3.6   Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

Kauppakunnostuksen on tapahduttava kyseisellä rajatulla maantieteellisellä alueella, jotta laatu voidaan varmistaa ja jotta lopputuotetta voidaan valvoa tehokkaasti. Sirkkalehtien kuoriminen ja erottaminen on tehtävä välittömästi ja nopeasti, jotta lopputuote ei ime kosteutta. Jos tuote kauppakunnostetaan Santorinin ulkopuolella, on tuote kuljetettava bulkkina meritse. Siihen liittyy suuri vaara, että tuote imee kosteutta ja siihen tulee tauteja tai tuhoeläimiä, jolloin laatu vaarantuu.

3.7   Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

—

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Maantieteellinen alue, jolla Santorinin papua viljellään, käsittää Helleenien tasavallan Kikladien kunnassa (Egean meren eteläosassa) sijaitsevat Santorinin, Thirassian, Palea Kamenin, Nea Kamenin, Aspron (Aspronisi), Hristianin ja Askanian saaret.

Yhteistä näille saarille on tuliperäinen maa ja saarten erityinen mikroilmasto. Alueen, joka kuvataan tarkemmin 5.1. a kohdassa, ilmastolle on tunnusomaista kuumuus ja kuivuus, runsas auringonpaiste, voimakkaat pohjoistuulet (meltemi) ja suhteellinen kosteus, jonka vuosikeskiarvo on 71 %.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1   Maantieteellisen alueen erityispiirteet:

| a) | Ilmasto: Seuraavassa kuvattavia ilmasto-oloja pidetään erityisinä ilmastollisina tekijöinä, jotka vaikuttavat Santorinin pavun laatuun.






  1. | ilmankosteus, jonka vuosikeskiarvo on 71 %, |
| --- | --- | --- |

a)

Ilmasto: Seuraavassa kuvattavia ilmasto-oloja pidetään erityisinä ilmastollisina tekijöinä, jotka vaikuttavat Santorinin pavun laatuun.

1.

ilmankosteus, jonka vuosikeskiarvo on 71 %,

| 2. | vuosittainen sademäärä 370 mm, |
| --- | --- |

2.

vuosittainen sademäärä 370 mm,

| 3. | pohjoistuulet, jotka puhaltavat läpi vuoden, |
| --- | --- |

3.

pohjoistuulet, jotka puhaltavat läpi vuoden,

| 4. | vuoden keskilämpötila 17,5 celsiusastetta, |
| --- | --- |

4.

vuoden keskilämpötila 17,5 celsiusastetta,

| 5. | aurinkoisten päivien määrä vuodessa 202, |
| --- | --- |

5.

aurinkoisten päivien määrä vuodessa 202,

| 6. | ei pakkasta. |
| --- | --- |

6.

ei pakkasta.

| b) | Maaperä: Tuliperäinen maa, joka peittää lähes koko Santorinin, koostuu tertiäärisistä sedimenteistä, hohkakivestä ja laavasta. Maaperä on syvä, ei juuri lainkaan rotkoja, lieviä rinteitä. Maaperän rakenne on yleensä hienoa, ja siitä puuttuu tärkeitä epäorgaanisia aineita, kuten kaliumia ja typpeä. Myös orgaanista ainetta on erittäin vähän. Pohjavettä on vähän tai ei lainkaan. |
| --- | --- |

b)

Maaperä: Tuliperäinen maa, joka peittää lähes koko Santorinin, koostuu tertiäärisistä sedimenteistä, hohkakivestä ja laavasta. Maaperä on syvä, ei juuri lainkaan rotkoja, lieviä rinteitä. Maaperän rakenne on yleensä hienoa, ja siitä puuttuu tärkeitä epäorgaanisia aineita, kuten kaliumia ja typpeä. Myös orgaanista ainetta on erittäin vähän. Pohjavettä on vähän tai ei lainkaan.

5.2   Tuotteen erityisyys:

Santorinin pavun erityispiirteet perustuvat tuotteen valmistukseen käytetyn kasvin eli Lathyrus clymenum L., hernekasvit, suku Fabaceae, eri lajeihin. Kyseistä kasvia viljellään vain kyseisellä rajoitetulla alueella ja vain kyseisen tuotteen tuotantoa varten.

Tämä erityinen alkuperä on syynä tuotteen erityisiin ominaisuuksiin, jotka poikkeavat samanlaisten tuotteiden ominaisuuksista. Näitä ominaisuuksia ovat:

Fyysiset piirteet: Santorinin papu koostuu jyvien sirkkalehtien osista; ne ovat väriltään kellertäviä, litteän kiekon muotoisia, joiden halkaisija n. 2 mm, kosteuspitoisuus keskimäärin 13 prosenttia, murskattujen sirkkalehtien määrä 1–5 prosenttia tuotantoprosessista riippuen.

Kemialliset ominaisuudet: maaperän ominaisuuksien ja ilmasto-olojen johdosta Santorinin papu sisältää erityisen paljon hiilihydraatteja (63 prosenttia) ja valkuaista (20 prosenttia).

Mainittakoon myös, että Santorinin papu antaa ruokiin erityisiä aistinvaraisia ominaisuuksia, jotka erottavat kyseisen ruoan muista samantyyppisistä ja myötävaikuttavat Santorinin pavun maineeseen. Mainittakoon seuraavat erityisominaisuudet:

Kevyt rakenne: tämä johtuu sirkkalehtien pienestä koosta ja niiden homogeenisyydestä ja samalla korkeasta hiilihydraattipitoisuudesta.

Tuotteen säilyvyys: se johtuu suuressa määrin Santorinin pavun kuivuudesta, mutta myös siitä, ettei jyvissä ole mikro-organismeja.

Ruoanvalmistuksen helppous: sirkkalehtien pieni koko yhdessä suuren hiilihydraattipitoisuuden kanssa vaikuttavat siihen, että ruoanvalmistus käy nopeasti ja siinä tarvitaan vain vähän vettä.

Maku: kasvikudoksen sokeripitoisuus on syynä siihen, että papu maistuu makeahkolta päinvastoin kuin muut samantyyppiset tuotteet, joiden maku on kitkerämpi.

5.3   Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen tuotteen erityislaatuun, maineeseen tai muihin ominaisuuksiin.:

Santorinin pavun erityisominaisuudet eli sekä fyysiset että kemialliset mutta myös ruoanlaitossa esiin tulevat aistinvaraiset ominaisuudet johtuvat ympäristön, paikallisen taitotiedon ja ainutlaatuisen perimän yhteisvaikutuksesta.

Kaikki nämä erityisominaisuudet tunnettiin jo antiikin aikana, jolloin kasvia Lathyrus clymenum L., hernekasvit, suku Fabaceae, jo viljeltiin. Niinpä Santorinin papu oli maineikas verrattuna muihin samansukuisiin kasveihin.

| a) | Laatu: Santorinin pavun erityiset laadulliset ominaisuudet kehittyvät, kuten on mainittu, kolmen tekijän yhteisvaikutuksesta: Seuraavassa esitetään lyhyesti kunkin tekijän vaikutus: | Perimä: Lajia, josta kehittyi Lathyrus clymenum L., hernekasvit, suku Fabaceae, viljeltiin antiikin aikana yksinomaan Santorinilla ja sitä ympäröivillä pikkusaarilla. Tämä siksi, että näillä saarilla vallitsevat maaperä- ja ilmasto-olosuhteet tekevät vaikeaksi tai mahdottomaksi viljellä mitään muuta hernekasvia. Murskauspaikalta viimeiseksi korjatut hedelmät säilytetään erillään käytettäväksi seuraavan vuoden kylvöä varten. Tämän käytännön ansiosta on kyseisen kasvin viljely säilynyt 3 500 vuotta. Se on säilynyt muista erottuvana paikallisesti viljeltynä papulajikkeena, jota yksinomaan käytetään Santorinin pavun tuotantoon.

  Lathyrus clymenum L. -kasvista ovat peräisin Santorinin pavun erityisominaisuudet, sillä ne liittyvät tärkeiden taksonomisten ominaisuuksien, kuten sirkkalehtien koko ja väri, erityiseen ilmenemiseen. Myös sirkkalehtien erityinen kemiallinen koostumus on geneettisesti määräytynyt laadullinen ominaisuus. |
| --- | --- | --- |

a)

Laatu: Santorinin pavun erityiset laadulliset ominaisuudet kehittyvät, kuten on mainittu, kolmen tekijän yhteisvaikutuksesta: Seuraavassa esitetään lyhyesti kunkin tekijän vaikutus:

Perimä: Lajia, josta kehittyi Lathyrus clymenum L., hernekasvit, suku Fabaceae, viljeltiin antiikin aikana yksinomaan Santorinilla ja sitä ympäröivillä pikkusaarilla. Tämä siksi, että näillä saarilla vallitsevat maaperä- ja ilmasto-olosuhteet tekevät vaikeaksi tai mahdottomaksi viljellä mitään muuta hernekasvia. Murskauspaikalta viimeiseksi korjatut hedelmät säilytetään erillään käytettäväksi seuraavan vuoden kylvöä varten. Tämän käytännön ansiosta on kyseisen kasvin viljely säilynyt 3 500 vuotta. Se on säilynyt muista erottuvana paikallisesti viljeltynä papulajikkeena, jota yksinomaan käytetään Santorinin pavun tuotantoon.

Lathyrus clymenum L. -kasvista ovat peräisin Santorinin pavun erityisominaisuudet, sillä ne liittyvät tärkeiden taksonomisten ominaisuuksien, kuten sirkkalehtien koko ja väri, erityiseen ilmenemiseen. Myös sirkkalehtien erityinen kemiallinen koostumus on geneettisesti määräytynyt laadullinen ominaisuus.

| | Erityinen tietotaito: Paikallisesti perittyä taitotietoa on sekä kasvin Lathyrus clymenum L. viljelyssä että jyvien jatkokäsittelyssä, josta johtuu alhainen kosteuspitoisuus ja murskaantuneiden sirkkalehtien vähäinen määrä.
  Viljelykäytännöt, joilla viljely on sopeutettu paikallisiin ympäristöoloihin, liittyvät erityisesti kylvön, korjuun ja murskaamisen ajankohtiin. Lisäksi erityinen viljelykäytäntö, jonka ansiosta kasvin viljely on säilynyt, on lisääntymisaineksen valinta seuraavan vuoden kylvöä varten.
  Hedelmien kypsyttämiseen on kehittynyt erityinen menetelmä. Siinä on kaksi tärkeää tekijää, jotka sitovat Santorinin pavun saaren luontoon. Ne liittyvät Santorinin maan käyttöön siten, että varastot kaivetaan maahan, koska pavut säilyvät siten hyvin. Tällä menetelmällä hedelmät ovat suojassa hyönteisiltä, ja ne tulevat sopivan koviksi, jotta ne kestävät myöhemmät käsittelyt murenematta. |
| --- | --- |

Erityinen tietotaito: Paikallisesti perittyä taitotietoa on sekä kasvin Lathyrus clymenum L. viljelyssä että jyvien jatkokäsittelyssä, josta johtuu alhainen kosteuspitoisuus ja murskaantuneiden sirkkalehtien vähäinen määrä.

Viljelykäytännöt, joilla viljely on sopeutettu paikallisiin ympäristöoloihin, liittyvät erityisesti kylvön, korjuun ja murskaamisen ajankohtiin. Lisäksi erityinen viljelykäytäntö, jonka ansiosta kasvin viljely on säilynyt, on lisääntymisaineksen valinta seuraavan vuoden kylvöä varten.

Hedelmien kypsyttämiseen on kehittynyt erityinen menetelmä. Siinä on kaksi tärkeää tekijää, jotka sitovat Santorinin pavun saaren luontoon. Ne liittyvät Santorinin maan käyttöön siten, että varastot kaivetaan maahan, koska pavut säilyvät siten hyvin. Tällä menetelmällä hedelmät ovat suojassa hyönteisiltä, ja ne tulevat sopivan koviksi, jotta ne kestävät myöhemmät käsittelyt murenematta.

| | Ympäristö: Ympäristö vaikuttaa sekä Lathyrus clymenum L. -kasvin viljelyyn, määrällisiin ominaisuuksiin, kuten sirkkalehtien kvantitatiiviseen kemialliseen koostumukseen että ainutlaatuisten tuotantotekijöiden saatavuuteen, millä tarkoitetaan Santorinin maaperää.
  Muita erityisiä ympäristötekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet Lathyrus clymenum L. -kasvin valintaan ja sen viljelyn sopeuttamiseen, ovat kovat tuulet, vähäiset vesivarat ja maaperän ravinneköyhyys. Tämä kasvi on köynnöskasvi, ja se pystyy suojautumaan tuulilta, ja se pystyy myös kasvamaan lähes aavikko-oloissa. Se pystyy yhteyttämään ilman typpeä, joten se kasvaa, vaikka maaperästä puuttuu välttämättömiä ravinteita. Osoituksena kasvin sopeutumisesta Santorinin luontoon on jo se, että se on säilynyt elossa tulivuorenpurkauksen jälkeen.
  Lopuksi pohjaveden puutteesta johtuu suurempi sokerin määrä, jolloin kasvi voi osmoosin ansiosta ottaa vettä. |
| --- | --- |

Ympäristö: Ympäristö vaikuttaa sekä Lathyrus clymenum L. -kasvin viljelyyn, määrällisiin ominaisuuksiin, kuten sirkkalehtien kvantitatiiviseen kemialliseen koostumukseen että ainutlaatuisten tuotantotekijöiden saatavuuteen, millä tarkoitetaan Santorinin maaperää.

Muita erityisiä ympäristötekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet Lathyrus clymenum L. -kasvin valintaan ja sen viljelyn sopeuttamiseen, ovat kovat tuulet, vähäiset vesivarat ja maaperän ravinneköyhyys. Tämä kasvi on köynnöskasvi, ja se pystyy suojautumaan tuulilta, ja se pystyy myös kasvamaan lähes aavikko-oloissa. Se pystyy yhteyttämään ilman typpeä, joten se kasvaa, vaikka maaperästä puuttuu välttämättömiä ravinteita. Osoituksena kasvin sopeutumisesta Santorinin luontoon on jo se, että se on säilynyt elossa tulivuorenpurkauksen jälkeen.

Lopuksi pohjaveden puutteesta johtuu suurempi sokerin määrä, jolloin kasvi voi osmoosin ansiosta ottaa vettä.

| b) | Maine: Santorinin herne on todistetusti esiintynyt tällä rajoitetulla maantieteellisellä alueella 1500-luvulla e.Kr. Tämän osoittavat myöhemmältä pronssikaudelta peräisin olevat arkeologiset löydöt Akrotirissä ns. läntisen talon kaivauksissa. Niissä tunnistettiin Lathyrus clymenum L. -kasvin siemeniä viljavarastojen jäännöksissä.
  Sana ”φάβα” eli ”fava” esiintyy kirjoitetussa tekstissä ensimmäisen kerran 600–500-luvulla e. Kr. myöhemmin kadonneessa Aiskhyloksen tragedian otteessa. Sanaa käytetään siinä merkitsemään vaatimatonta ruokaa.
  Ensimmäinen todistettu yhteys sanan ”papu” ja tämän tunnetun ruokalajin välillä esiintyy Dioskuroksella 100-luvulla. Hän mainitsee, että ”fava” on latinalainen sana, joka tarkoittaa samaa kuin kreikan κουκιά (Vicia faba L.) (härkäpapu), joka on yleisin papujen tuotantoon käytetty hernekasvi.
  500-luvulla j. Kr. Kyrillos mainitsee πισαρίων -vihannesten käytön. Se on pieni vihannes, jonka nimi Santorinilla on αρακάs ja josta tehdään elintarvikkeena käytettäviä papuja. Näin liitetään ensimmäistä kertaa kirjallisessa tekstissä vanhan kreikan sana αρακίσκο papujen tuotantoon.
  Papu yhtenä Santorinin perinnetuotteista mainitaan neljänneksi tärkeimpänä Santorinin tuotteena v. 1850 julkaistussa inventaarissa. Erityisen maininnan Santorinin pavun erinomaisesta laadusta tekee Gennadios vuonna 1914. Hän sanoo, että αρακά on se papulaji, josta saadaan Santorinin papua. Tämä yhteys mainitaan lukuisissa lähteissä 1900-luvulla, mutta vasta v. 1943 Rechinger toteaa yhteyden paikallisesti viljellyn pavun ja Lathyrus clymenum L. -kasvin välillä.
  Paikallinen perinteinen αρακάς tunnistettiin 2000-luvulla Lathyrus clymenum L. -kasviksi, kun tätä asiakirjamateriaalia koottaessa toimitettiin Ateenan maatalouskorkeakoulun järjestelmällisen kasvitieteen laitokselle näytteitä tästä kasvista. Se tunnistettiin siellä Lathyrus clymenum L. -kasviksi.
  Näin on todistettu, että ”Santorinin papua” on viljelty keskeytyksettä tällä alueella yli 3 600 vuotta. |
| --- | --- |

b)

Maine: Santorinin herne on todistetusti esiintynyt tällä rajoitetulla maantieteellisellä alueella 1500-luvulla e.Kr. Tämän osoittavat myöhemmältä pronssikaudelta peräisin olevat arkeologiset löydöt Akrotirissä ns. läntisen talon kaivauksissa. Niissä tunnistettiin Lathyrus clymenum L. -kasvin siemeniä viljavarastojen jäännöksissä.

Sana ”φάβα” eli ”fava” esiintyy kirjoitetussa tekstissä ensimmäisen kerran 600–500-luvulla e. Kr. myöhemmin kadonneessa Aiskhyloksen tragedian otteessa. Sanaa käytetään siinä merkitsemään vaatimatonta ruokaa.

Ensimmäinen todistettu yhteys sanan ”papu” ja tämän tunnetun ruokalajin välillä esiintyy Dioskuroksella 100-luvulla. Hän mainitsee, että ”fava” on latinalainen sana, joka tarkoittaa samaa kuin kreikan κουκιά (Vicia faba L.) (härkäpapu), joka on yleisin papujen tuotantoon käytetty hernekasvi.

500-luvulla j. Kr. Kyrillos mainitsee πισαρίων -vihannesten käytön. Se on pieni vihannes, jonka nimi Santorinilla on αρακάs ja josta tehdään elintarvikkeena käytettäviä papuja. Näin liitetään ensimmäistä kertaa kirjallisessa tekstissä vanhan kreikan sana αρακίσκο papujen tuotantoon.

Papu yhtenä Santorinin perinnetuotteista mainitaan neljänneksi tärkeimpänä Santorinin tuotteena v. 1850 julkaistussa inventaarissa. Erityisen maininnan Santorinin pavun erinomaisesta laadusta tekee Gennadios vuonna 1914. Hän sanoo, että αρακά on se papulaji, josta saadaan Santorinin papua. Tämä yhteys mainitaan lukuisissa lähteissä 1900-luvulla, mutta vasta v. 1943 Rechinger toteaa yhteyden paikallisesti viljellyn pavun ja Lathyrus clymenum L. -kasvin välillä.

Paikallinen perinteinen αρακάς tunnistettiin 2000-luvulla Lathyrus clymenum L. -kasviksi, kun tätä asiakirjamateriaalia koottaessa toimitettiin Ateenan maatalouskorkeakoulun järjestelmällisen kasvitieteen laitokselle näytteitä tästä kasvista. Se tunnistettiin siellä Lathyrus clymenum L. -kasviksi.

Näin on todistettu, että ”Santorinin papua” on viljelty keskeytyksettä tällä alueella yli 3 600 vuotta.

Eritelmän julkaisutiedot

http://www.minagric.gr/greek/data/Fava%20Santorinis%20-%20specifications.pdf

---

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/8

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 34/04

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

TIIVISTELMÄ

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

PRLEŠKA TÜNKA

EY-N:o SI-PGI-0005-0533-24.03.2006

SAN ( ) SMM ( X )

Tässä yhteenvedossa esitetään eritelmän pääkohdat tiedotustarkoituksessa.

1.   Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen:

| Nimi: | Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano |
| --- | --- |
| Osoite: | Dunajska 58 |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Nimi:

Ministrstvo RS za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano

Osoite:

Dunajska 58

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

P.

+386 14789109

F.

+386 14789055

Sähköposti:

varnahrana.mkgp@gov.si

2.   Hakija:

| Nimi: | Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot |
| --- | --- |
| Osoite: | Križevci 11 |
| SI-9242 Križevci pri Ljutomeru |
| SLOVENIJA |

Nimi:

Društvo za promocijo in zaščito prleških dobrot

Osoite:

Križevci 11

SI-9242 Križevci pri Ljutomeru

SLOVENIJA

P.

+386 25888144

F.

—

Sähköposti:

—

Kokoonpano:

Tuottaja/jalostaja ( X ) Muu ( )

3.   Tuotelaji:

| Luokka 1.2. | Lihavalmisteet (kuumennetut, suolatut, savustetut jne.) |
| --- | --- |

Luokka 1.2.

Lihavalmisteet (kuumennetut, suolatut, savustetut jne.)

4.   Tuote-eritelmä:

(yhteenveto asetuksen (EY) N:o 510/2006 4 artiklan 2 kohdan edellytyksistä)

4.1   Nimi:

Prleška tünka

4.2   Kuvaus:

Prleška tünka on lihasta ja silavasta valmistettu tuote. Lihapalat (reisi, kuve, selkä, niska tai kaula) suolataan, lämpökuivataan ja savustetaan. Silava (jauhettu pekoni) valmistetaan selkärasvasta, jota kuumennetaan, jauhetaan ja maustetaan. Lihan ja silavan annetaan kypsyä astiassa vähintään 30 vuorokauden ajan.

Prleška tünka sisältää aina sekä lihaa että silavaa. Liha on väriltään tasaisen vaaleanpunaista, mikä on tunnusomaista suolatulle ja lämpökäsitellylle lihalle, vailla harmaita tai tummia kohtia taikka muita värityksen virheitä. Silava on kermanvalkoista, koostumukseltaan sopivaa ja helposti levittyvää, ja siinä on riisinjyvän kokoisia paloja. Maku on tunnusomainen.

Lihan maku on kypsälle, suolatulle ja savustetulle lihalle tunnusomainen, sopivan suolainen ja miellyttävän mausteinen. Silavalla on oltava sille ominainen maku.

4.3   Maantieteellinen alue:

Prleške tünkaa valmistetaan Prlekijan alueella, johon kuuluvat seuraavat kunnat: Ljutomer, Razkrižje, Križevci, Veržej, Sveti Jurij, Radenci, Gornja Radgona ja Ormož.

4.4   Alkuperätodisteet:

Kaikkien tuottajien on oltava sijoittautuneita määritetylle maantieteelliselle alueelle.

Kunkin tuottajan on pidettävä kirjaa tiedoista, jolla osoitetaan Prleška tünkan eritelmässä asetettujen vaatimusten noudattaminen. Tuottajien on pidettävä kirjaa toimitettujen raaka-aineiden määrästä, tuotantovaiheista, kypsymisajoista, mikrobiologisista ja aistinvaraisista analyyseistä sekä Prleška tünkan tuotanto- ja myyntimääristä. Prlekijan erityistuotteiden menekinedistämisestä ja suojaamisesta vastaava yhdistys (Društvo za promocijo in zašÿito prleških dobrot) tarkastaa tuottajien sijaintipaikan sekä sen, että nämä noudattavat sekä sääntelyvaatimuksia että tuote-eritelmää. Yhdistys myös ylläpitää tuottajien luetteloa. Kaikki tuotantovaiheet raaka-aineiden käyttämisestä lopputuotteeseen ovat tuottajien toteuttaman tiukan valvonnan ansiosta jäljitettävissä. Tuottajat ovat myös eurooppalaisen standardin EN 45011 vaatimukset täyttävän riippumattoman valvontalaitoksen valvonnassa.

4.5   Tuotantomenetelmä:

Prleška tünka valmistetaan lihasta ja silavasta.

Sianliha (reisi-, kuve-, selkä-, niska- tai kaulapalat), josta on poistettu luut, kamara sekä pintarasva, suolataan siten, että suolaa on 2,4–2,8 % tuoreen lihan painosta (sallittu NaNO2-pitoisuus on 0,5–0,6 %). Myös sokeria voidaan käyttää (enintään 0,5 %). Suolaliemen ruiskuttamista lihaan ei sallita. Muita lihan valmistuksessa sallittuja mausteita ovat pippuri, valkosipuli, kumina ja laakerinlehti. Suolaus tapahtuu 0–80 °C lämpötilassa. Tasaisesti suolattu liha lämpökuivataan ja savustetaan.

Silava valmistetaan kuumakäsittelemällä kovaa selkärasvaa, joka sen jälkeen pienitään 6–8 mm kokoisiksi paloiksi ja suolataan karkealla suolalla, jonka osuus on 2–2,4 %, ja maustetaan mustapippurilla ja valkosipulilla.

Prleška tünkan valmistamiseksi liha ja silava asetetaan kerroksittain astiaan (tiinuun), josta käytetään nimeä tünka. Pohjalle laitetaan silavaa, sen jälkeen tulee lihakerros, taas silavakerros jne. Ylimmäinen kerros on aina silavaa. Silavakerroksen päälle asetetut lihapalat eivät saa olla kiinni toisissaan. Liha ja silava jätetään tiinuun kypsymään vähintään 30 vuorokaudeksi.

Prleška tünka säilötään umpinaisissa tiinuissa tai säkeissä enintään 12 °C lämpötilassa.

Esipakatun Prleška tünkan painolle ei ole asetettu vaatimuksia, mutta sen liha-silava -suhteen on oltava välillä 60:40 ja 70:30.

Esipakatut Prleška tünka -palat sisältävät määrätyn osuuden silavaa ja lihaa. Prleška tünkan erityisten laadullisten ja aistinvaraisten ominaisuuksien säilyttämiseksi ja erityisesti lopputuotteen mikrobiologisen turvallisuuden varmistamiseksi Prleška tünka on pakattava määritetyllä maantieteellisellä alueella heti kypsymisen päätyttyä. Se voidaan pakata tyhjiöön tai suojakaasuun.

4.6   Yhteys maantieteelliseen alkuperään:

Prleška tünkan suojaaminen perustuu tuotteen valmistamiseen käytettyyn perinteiseen menetelmään, joka antaa tuotteelle sen tunnusomaiset aistinvaraiset ominaisuudet.

Prlekija on kautta aikojen tunnettu sikatuotantoalueena. Viljelijät alkoivat valmistaa tünkaa erityisesti varmistaakseen lihan säilymisen läpi vuoden. He säilöivät lihan kerroksittain (tünkati) silavaan, joka oli etukäteen sulatettu, suolattu ja jäähdytetty. Suurta puista tiinua, jossa liha säilöttiin, kutsuttiin nimellä tünka, ja tätä nimitystä käytetään vielä tänäkin päivänä.

Vuodelta 1487 olevat todisteet osoittavat, että tünka tunnettiin laajalti kirkon omistamilla mailla ja linnojen ympärille muodostuneissa asutuskeskuksissa maantieteellisen alueen piirissä.

Toinen säilynyt todiste osoittaa, että 1700-luvun lopulla Prlekija oli tunnettu jauhetusta silavasta ja pekonista sekä kuivatusta sianlihasta, joita jo tuolloin säilöttiin erityisissä puisissa astioissa (tünke).

Prleška tünkan valmistuksesta muodostui sukupolvien saatossa perinteinen menetelmä lihan säilömiseksi läpi vuoden.

Useat tutkimukset ovat osoittaneet, että Prleška tünkan erityinen valmistusmenetelmä ja siitä käytetty nimitys ovat säilyneet juuri 4.3 kohdassa rajatulla maantieteellisellä alueella, jossa tuotetta valmistetaan nykyaikaisemmin menetelmin mutta alkuperäisiä tuotantoperinteitä täysin kunnioittaen.

Tänä päivänä Prleška tünkan mainetta osoittavat useat tunnustukset ja palkinnot, joita sille on myönnetty erilaisissa kilpailuissa. Vielä nykyäänkin Prlekijan alueen perinteinen ateria koostuu palasta tummaa leipää, joka päällystetään silavalla ja tünka-lihalla ja tarjotaan suolakurkun kera.

4.7   Valvontaviranomainen:

| Nimi: | Bureau Veritas, d.o.o. |
| --- | --- |
| Osoite: | Linhartova 49a |
| SI-1000 Ljubljana |
| SLOVENIJA |

Nimi:

Bureau Veritas, d.o.o.

Osoite:

Linhartova 49a

SI-1000 Ljubljana

SLOVENIJA

P.

+386 14757670

F.

+386 14747602

Sähköposti:

info@bureauveritas.si

4.8   Merkinnät:

Eritelmän vaatimusten noudattamisesta todistuksen saaneiden Prleška tünkan tuottajien on merkittävä tuotteeseensa nimitys ’Prleška tünka’, nimityksen vakiotunnus, joka kuvaa puutiinua (tünka), kansallinen laatumerkki ja vastaava yhteisön tunnus.

Sovellettavassa lainsäädännössä edellytettyjen tietojen lisäksi tuotteen pakkausmerkinnöistä on käytävä ilmi myös kyseessä oleva lihapala (reisi, kuve, selkä, niska) sekä lihan ja rasvan välinen suhde. Kuvetta ja selkää voidaan kuvata ilmauksella šnita ja niskaa ilmauksella šijak. Lihan ja rasvan suhde on ilmoitettava aina siten, että summaksi tulee 100.

Image

---

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/11

---

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 34/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”SCHROBENHAUSENER SPARGEL”/”SPARGEL AUS DEM SCHROBENHAUSENER LAND”/”SPARGEL AUS DEM ANBAUGEBIET SCHROBENHAUSEN”

EY-N:o: DE-PGI-0005-0678-20.02.2008

SMM ( X ) SAN ( )

1.   Nimi:

”Schrobenhausener Spargel”/”Spargel aus dem Schrobenhausener Land”/”Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen”

2.   Jäsenvaltio tai Kolmas Maa:

Saksa

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1   Tuotelaji (asetuken (EY) N:o liitteen II mukaisesti):

| Luokka 1.6 | ”Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina” |
| --- | --- |

Luokka 1.6

”Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina”

3.2   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Tuotteella ”Schrobenhausener Spargel”, Spargel aus dem Schrobenhausener Land ja Spargel aus dem Anbaugebiet Schrobenhausen, jäljempänä ”Schrobenhausener Spargel”, tarkoitetaan ruokaparsan (Asparagus officinalis) syötäviä osia eli versoja, joita pidetään kaupan kuorittuina tai kuorimattomina. Schrobenhausener Spargelia viljellään ympäristöä säästävällä tavalla hyvän ammattikäytännön sääntöjen mukaisesti.

Vaalean (valkoisen tai violetin) Schrobenhausener Spargelin pituus saa olla enintään 22 cm ja vihreän 27 cm.

”Schrobenhausener Spargel” tuotetaan UN/ECE-standardin FFV-04 (Asparagus) mukaisesti.

Schrobenhausener Spargelin maulle on luonteenomaista voimakas ja hieman pähkinäinen aromi.

Parsa korjataan kerran tai kaksi kertaa päivässä. Parsan huolellinen ja asianmukainen käsittely korjuun jälkeen takaa, että kuluttajien saatavilla on tuoretta Schrobenhausener Spargelia toimitusväylistä riippumatta.

3.3   Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4   Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

—

3.5   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Schrobenhausener Spargelia saa viljellä ainoastaan määritellyillä rajatuilla alueilla.

3.6   Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

Korjuun jälkeen parsa jäähdytetään nopeasti, jotta laatu säilyy. Varret leikataan asianmukaisesti pituussuunnassa ja lajitellaan. Parsa varastoidaan 1–2 celsiusasteessa, ja ilmankosteuden on oltava suuri. Tuottaja ei saa katkaista kylmäketjua.

Pakkausten sisällön on oltava yhdenmukainen: kussakin pakkauksessa on oltava samanlaatuista, -väristä ja -kokoista Schrobenhausenin alueelta peräisin olevaa parsaa (ks. kohta 4). Lisäksi pakkauksen näkyvillä olevasta osasta on käytävä ilmi, mitä pakkaus sisältää.

3.7   Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

Kaupan pidettävä ”Schrobenhausener Spargel” on varustettava seuraavalla graafisella kuvalla:

Image

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Schrobenhausener Spargelin Baijerissa sijaitseva viljelyalue kattaa seuraavat kunnat: Aichach, Aresing, Berg im Gau, Brunnen, Gachenbach, Geisenfeld, Gerolsbach, Hohenwart, Inchenhofen, Karlskron, Kühbach, Langenmosen, Pfaffenhofen an der Ilm, Pörnbach, Pöttmes, Reichertshofen, Rohrbach, Schrobenhausen ja Waidhofen. Nämä kunnat sijaitsevat Neuburg-Schrobenhausenin, Aichach-Friedbergin ja Pfaffenhofen an der Ilmin piirikunnissa.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1   Maantieteellisen alueen erityisyys:

Schrobenhausenin kaupunki ja sen kuuluisin tuote eli ”Schrobenhausener Spargel” liittyvät erottamattomasti yhteen. Tästä on osoituksena Schrobenhausener Spargelin logo, jossa jo vuosikymmenten ajan on ollut Schrobenhausenin kaupungin siluetti.

Vanhimmat kirjalliset tiedot Schrobenhausener Spargelin viljelystä ovat peräisin vuodelta 1851 (Wochenblatt-lehdessä 12. heinäkuuta 1851 ilmestynyt artikkeli).

Sandizellin kreivi ryhtyi toimittamaan parsaa Münchenin yläluokalle jo vuonna 1856. Groß-Gerausta kotoisin ollut Christian Schad alkoi vuonna 1913 ensimmäisenä viljellä parsaa laajamittaisesti avomaalla.

Tuotantoalueella on suotuisat kasvuolosuhteet. Maaperä on etupäässä lentohiekkaa, jonka alla on kevyt tertiäärikauden kerros, joka koostuu tyypillisesti siltistä ja savesta. Tällainen maaperä lämpenee keväisin nopeasti ja on helppo muokata. Parsojen varret kasvavat siinä nopeasti ja kohtisuoraan.

Maaperä on kevyt, hiekkainen ja syvä, ja se läpäisee hyvin ilmaa. Schrobenhausener Spargelia viljellään erityisesti seuraavantyyppisessä maassa:

| | hiekkamaa |
| --- | --- |

hiekkamaa

| | hieman savinen hiekkamaa |
| --- | --- |

hieman savinen hiekkamaa

| | savinen hiekkamaa |
| --- | --- |

savinen hiekkamaa

| | erittäin savinen hiekkamaa. |
| --- | --- |

erittäin savinen hiekkamaa.

Schrobenhausen Spargelin tuotantoalue sijaitsee noin 400 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Alueen vuosittainen keskilämpötila on 7,5 celsiusastetta ja keskimääräinen sademäärä 827 mm (viimeksi kuluneiden 25 vuoden keskimääräinen sademäärä), josta noin 280 mm sataa kesä–elokuussa.

5.2   Tuotteen erityisyys:

Schrobenhausener Spargelin laatu perustuu edellä selostettuihin ilmasto-oloihin ja rajatun alueen maalajeihin.

Münchenin teknillisen yliopiston tekemän kuluttajakyselyn mukaan Schrobenhausener Spargel on erittäin tunnettu tuote. Schrobenhausener Spargelin tunnettuus, hyvä maine ja arvostus, jotka ulottuvat myös sen tuotantoalueen ulkopuolelle, perustuvat suotuisiin tuotanto-oloihin (erityisen nopea kasvu tekee Schrobenhausener Spargelista pehmeän ja maultaan voimakkaan ja hieman pähkinäisen). Kuluttajat arvostavat Schrobenhausener Spargelin erityisen maun lisäksi sen tuoreutta ja alkuperää.

Etelä-Baijerin parsantuottajaliitto (Spargelerzeugerverband Südbayern e.V.) suosittelee parsalajikkeita, jotka täyttävät erityisen hyvin agronomiset vaatimukset (kenttäkokeet) ja makuvaatimukset (aistinvaraisten testit) tuote-eritelmän mukaisesti. Nämä lajikkeet on lueteltu parsantuottajaliiton kotisivustolla (http://www.spargel.de/anbau), jonka tiedot päivitetään vuosittain.

”Schrobenhausener Spargel” on lisätty myös baijerilaisten erikoistuotteiden tietopankkiin, mikä korostaa tuotteen erityisyyttä ja erinomaisuutta.

5.3   Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Schrobenhausener Spargelin ominaispiirteet eivät ainoastaan ole tulosta sen viljelyalueen ilmasto- ja maaperäoloista vaan myös pitkästä parsanviljelyperinteestä Schrobenhausenin tuotantoalueella sekä useilta parsanviljelijäsukupolvilta kertyneestä asiantuntemuksesta. Kevyen ja hiekkaisen maaperän sekä päivittäisen korjuun ansiosta Schrobenhausener Spargelilla on erityisen pehmeä varsi.

Arvostus

Parsan nousukaudesta Schrobenhausenin alueella todistavat Wochenblatt-lehdessä vuonna 1914 ilmestyneet artikkelit ja 1900-luvulla julkaistut ilmoitukset. Vuonna 1933 Schrobenhausener Spargelin hyvä maine oli kiirinyt Müncheniin. 1950-luvulla monet pienet yritykset alkoivat viljellä Schrobenhausener Spargelia. Schrobenhausener Spargelin viljelyalue koki suurimman nousukautensa 1970-luvun puolivälissä ja 1980-luvun lopulla.

Parsantuotantoala kattaa nykyään noin 900 hehtaaria (taimitarhat mukaan luettuna), ja siitä on tullut yksi tärkeimmistä talouden tekijöistä Schrobenhausenin alueella.

Alueella asuvat tuottajat ovat jo yli 90 vuoden ajan siirtäneet parsanviljelyalan osaamistaan ja kokemustaan sukupolvelta toiselle. Osaaminen ja kokemus takaavat parhaan mahdollisen laadun, joka on menestyksekkään kaupanpitämisen perusta.

Parsasesonki on alueen ”viides vuodenaika” ja houkuttelee lukuisia päiväretkeilijöitä ja matkailijoita läheltä ja kaukaa. Parsateeman pohjalta on laadittu myös retkeilyopas, jossa mainitaan alueen pyöräily- ja patikointireitit.

Parsa on kulinaristinen kiintopiste niin koti- kuin ravintolakeittiöissä. Paikallista väestöä ja niitä noin 40 000:ta matkailijaa, jotka virtaavat Schrobenhauseniin parsasesongin aikana, hemmotellaan mitä luovimmilla resepteillä. Parsasesongin aikana suuri osa viikko- ja parsamarkkinoiden tuotosta tulee parsatuotteista.

Schrobenhausenissa sijaitseva eurooppalainen parsamuseo on sekin hyvin suosittu. Se edistää parsan ja Schrobenhausenin alueen välistä sidettä ja houkuttelee vuosittain noin 10 000 kävijää kaikkialta maailmasta.

Vuodesta 1975 lähtien Schrobenhausenissa on kruunattu joka vuosi parsakuningatar. Parsakuningattarella on useita esiintymisiä radiossa ja televisiossa, ja hän antaa haastatteluja lehdistölle. Hän tekee Schrobenhausener Spargelia tunnetuksi myös Schrobenhausenin ulkopuolella.

Schrobenhausener Spargelin hyvästä maineesta ovat osoituksena Münchenin teknillisen yliopiston tekemät tutkimukset ja Saksan hinta- ja markkinatutkimuslaitoksen hintatiedot, ja se perustuu alueella tuotettuun laatuun.

Eritelmän julkaisutiedot

Markenblatt Heft 6 vom 11.2.2005, Teil 7, S. 1770

(http://www.publikationen.dpma.de/DPMApublikationen/dld_gd_file.do?id=8)

---

11.2.2010

| 11.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 34/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 34/s3

---

HUOMAUTUS

Euroopan unionin virallisen lehden numerossa C 34 A, 11. helmikuuta 2010, julkaistaan ”Viljelykasvilajien yleinen lajikeluettelo – ensimmäinen täydennysosa 28. kokonaispainokseen”.

Euroopan unionin virallisen lehden tilaajat voivat hankkia maksuttomana saman määrän samankielisiä versioita kuin heidän tilauksensa käsittää. Tilaajia pyydetään palauttamaan oheinen tilauslomake asianmukaisesti täytettynä ja varustettuna tilaajanumerolla (tilaajanumero on jokaisen osoitelipukkeen vasemmassa reunassa ja se alkaa: O/...). Tämä Euroopan unionin virallisen lehden numero on saatavissa maksuttomasti yhden vuoden ajan sen julkaisupäivämäärästä lähtien.

Muut kuin tilaajat voivat tilata tämän virallisen lehden maksua vastaan miltä tahansa myyntiedustajaltamme (ks. http://publications.europa.eu/others/agents/index_fi.htm).

Tätä virallista lehteä, kuten kaikkia virallisia lehtiä (L, C, CA, CE), voi tutkia maksutta internet-sivulla http://eur-lex.europa.eu

Image

---