# Europeiska unionens C 312/2009

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.C_2009.312.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 312 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 52 årgången19 december 2009 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.C_2009.312.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 312

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

52 årgången19 december 2009

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN |
| | Domstolen |
| 2009/C 312/01 | Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 297, 5.12.2009 | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Domstolen

2009/C 312/01

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 297, 5.12.2009

Europeiska unionens officiella tidning

1

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2009/C 312/02 | Förenade målen C-522/07 och C-65/08: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland) — Dinter GmbH mot Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07) och Europol Frost-Food GmbH mot Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) (Gemensamma tulltaxan — Förordning (EEG) nr 2658/87 — Kombinerade nomenklaturen — Tullklassificering — Giltighet — Kompletterande anmärkning — Koncentrat av äppelsaft) | 2 |
| 2009/C 312/03 | Mål C-536/07: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott — Offentlig upphandling av byggentreprenader — Direktiv 93/37/EEG — Avtal mellan ett offentligt organ och ett privat företag om uthyrning av mässhallar, som företaget ska uppföra, till det offentliga organet — Ersättning till det privata företaget i form av betalning av månadshyra under 30 år) | 2 |
| 2009/C 312/04 | Mål C-29/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Regeringsrätten) — Skatteverket mot AB SKF (Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artiklarna 2, 4, 13 B d punkt 5 och 17 — Direktiv 2006/112/EG — Artiklarna 2, 9, 135.1 f och 168 — Moderbolags avyttring av ett dotterbolag och av dess andelar i ett intressebolag — Tillämpningsområdet för mervärdesskatt — Undantag från skatteplikt — Tillhandahållande av tjänster som förvärvats inom ramen för transaktioner avseende avyttring av aktier — Avdrag för mervärdesskatt) | 3 |
| 2009/C 312/05 | Mål C-63/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette — Luxemburg) — Virginie Pontin mot T-Comalux SA (Socialpolitik — Skydd på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar — Direktiv 92/85/EEG — Artiklarna 10 och 12 — Förbud mot uppsägning från början av graviditeten till utgången av mammaledigheten — Domstolsskydd för enskildas rättigheter enligt gemenskapsrätten — Likabehandling av kvinnor och män — Direktiv 76/207/EEG — Artikel 2.7 tredje stycket — Mindre förmånlig behandling av en kvinna som har samband med graviditet eller mammaledighet — Begränsning av tillgängliga rättsmedel för kvinnor som sägs upp under graviditeten) | 4 |
| 2009/C 312/06 | Mål C-115/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 27 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Linz) — Land Oberösterreich mot ČEZ, as (Talan som syftar till att undanröja störningar eller en risk för störningar som åsamkas fast egendom genom driften av ett kärnkraftverk beläget i en annan medlemsstat — Skyldighet att tolerera störningar och risk för störningar från anläggningar som har erhållit ett administrativt tillstånd i den stat där talan väckts — Ingen hänsyn till tillstånd som meddelats i andra medlemsstater — Likabehandling — Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet inom Euratomfördragets tillämpningsområde) | 5 |
| 2009/C 312/07 | Mål C-140/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Halduskohus — Republiken Estland) — Rakvere Lihakombinaat AS mot Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Gemensamma tulltaxan — Kombinerade nomenklaturen — Tullklassificering — Frysta styckningsdelar eller slaktbiprodukter av höns — Estlands anslutning — Övergångsåtgärder — Jordbruksprodukter — Överskottslager — Förordning (EG) nr 1972/2003) | 5 |
| 2009/C 312/08 | Mål C-174/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Østre Landsret (Danmark)) — NCC Construction Danmark A/S mot Skatteministeriet (Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artikel 19.2 — Avdrag för ingående mervärdesskatt — Skattskyldig person som bedriver blandad verksamhet — Varor och tjänster som används både för skattepliktig verksamhet och för verksamhet som är undantagen från skatteplikt — Beräkning av avdragsgill andel — Begreppet kringtjänster i samband med fastighetstransaktioner — Interna leveranser — Principen om skatteneutralitet) | 6 |
| 2009/C 312/09 | Mål C-188/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland (Fördragsbrott — Direktiv 75/442/EG — Avfall — Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare på landsbygden — Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning — Underlåtenhet att införliva) | 7 |
| 2009/C 312/10 | Mål C-246/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland (Fördragsbrott — Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artiklarna 2.1, 4.1 och 4.2 — Begreppet ekonomisk verksamhet — Statliga rättshjälpsbyråer — Rättshjälp som lämnas i ett domstolsärende mot att rättshjälpstagaren till viss del betalar för rättshjälpen — Begreppet direkt samband mellan tjänsten och motvärdet) | 7 |
| 2009/C 312/11 | Mål C-249/08: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott — Gemensamma fiskeripolitiken — Bevarande av fiskeresurserna — Kontrollsystem inom fiskerisektorn — Förordning (EG) nr 894/97 — Artikel 11 — Förordning (EEG) nr 2241/87 — Artikel 1.1 och 1.2 — Förordning (EEG) nr 2847/93 — Artiklarna 2.1, 31.1 och 31.2 — Förbud mot drivgarn — Avsaknad av ett effektivt kontrollsystem för att tillse att nämnda förbud efterlevs) | 8 |
| 2009/C 312/12 | Mål C-274/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Sverige (Fördragsbrott — Direktiv 2003/54/EG — Artikel 15.2 — Artikel 23.2 — Inre marknaden för el — Förhandsgodkännande av metoder för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till nationella nät, inklusive överförings- och distributionstariffer — Nationell tillsynsmyndighet) | 8 |
| 2009/C 312/13 | Mål C-474/08: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott — Underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder enligt artikel 23.2 och 23.5 i Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el — Tillsynsmyndighetens behörighet inom el-sektorn) | 9 |
| 2009/C 312/14 | Mål C-551/08: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen (Fördragsbrott — Direktiv 2005/68/EG — Verksamhet inom återförsäkring som inte utövas i egenskap av anställd — Tillgång och utövande — Nationella bestämmelser som antagits före direktivet — Avsaknad av underrättelse eller införlivande inom den föreskrivna fristen) | 9 |
| 2009/C 312/15 | Mål C-238/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 1 juli 2009 — Handelsmaatschappij J. van Hilst m.fl. mot The Jaguar Collection Limited m.fl. | 10 |
| 2009/C 312/16 | Mål C-326/09: Talan väckt den 12 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen | 10 |
| 2009/C 312/17 | Mål C-331/09: Talan väckt den 17 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen | 10 |
| 2009/C 312/18 | Mål C-349/09: Talan väckt den 1 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen | 11 |
| 2009/C 312/19 | Mål C-350/09 P: Överklagande ingett den 2 september 2009 av Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) av den dom som förstainstansrätten (andra avdelningen) meddelade den 30 juni 2009 i mål T-444/07, Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) mot Europeiska gemenskapernas kommission | 11 |
| 2009/C 312/20 | Mål C-359/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Ítélőtábla (Hungría) den 7 september 2009 — Dr. Donat Cornelius Ebert mot Budapesti Ügyvédi Kamara | 13 |
| 2009/C 312/21 | Mål C-362/09 P: Överklagande ingett den 11 september 2009 av Athinaïki Techniki AE av det beslut som förstainstansrätten (fjärde avdelningen) meddelade den 29 juni 2009 i mål T-94/05, Athinaïki Techniki AE mot Europeiska gemenskapernas kommission | 13 |
| 2009/C 312/22 | Mål C-369/09 P: Överklagande ingett den 15 september 2009 av ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z.o.o (tidigare Majątek Hutniczy sp.z o.o.) av den dom som förstainstansrätten meddelade den 1 juli 2009 i förenade målen T-273/06 och T-297/06, ISD Polska m.fl. mot kommissionen | 14 |
| 2009/C 312/23 | Mål C-377/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgien) den 23 september 2009 — Françoise Hanssens-Ensch (konkursförvaltare för Agenor SA i konkurs) mot Europeiska gemenskapen | 15 |
| 2009/C 312/24 | Mål C-378/09: Talan väckt den 23 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Tjeckien | 15 |
| 2009/C 312/25 | Mål C-379/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 25 september 2009 — Maurits Casteels mot British Airways plc | 16 |
| 2009/C 312/26 | Mål C-383/09: Talan väckt den 25 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike | 16 |
| 2009/C 312/27 | Mål C-384/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Paris (Frankrike) den 29 september 2009 — Prunus SARL mot Directeur des services fiscaux | 17 |
| 2009/C 312/28 | Mål C-385/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių Ginčų Komisija Prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Republiken Litauen) den 29 september 2009 — Nidera Handelscompagnie BV mot Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos | 17 |
| 2009/C 312/29 | Mål C-386/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de travail de Bruxelles (Belgien) den 30 september 2009 — Jhonny Briot mot Randstad Interim, Sodexho SA och Europeiska unionens råd | 18 |
| 2009/C 312/30 | Mål C-387/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado Mercantil (Spanien) den 1 oktober 2009 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) mot Magnatrading SL | 18 |
| 2009/C 312/31 | Mål C-388/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundessozialgerichts (Tyskland) den 2 oktober 2009 — Joao Filipe Da Silva Martins mot Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse | 19 |
| 2009/C 312/32 | Mål C-390/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 2 oktober 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni | 20 |
| 2009/C 312/33 | Mål C-391/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vilniaus Miesto 1 Apylinkès Teismas, Republiken Litauen den 2 oktober 2009 — Malgozata Runevic-Vardyn och Lukasz Pawel Wardyn mot kommunförvaltningen i staden Vilnius, Republiken Litauens justitieministerium, den statliga kommissionen för litauiska språket och folkbokföringsenheten vid rättsavdelningen i Staden Vilnius | 20 |
| 2009/C 312/34 | Mål C-395/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Naczelny Sąd Administracyjny (Republiken Polen) den 13 oktober 2009 — Oasis East sp. z o.o. mot Minister Finansów | 21 |
| 2009/C 312/35 | Mål C-396/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale ordinario di Bari (Italien) den 12 oktober 2009 — Interedil Srl i likvidation mot Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa | 21 |
| 2009/C 312/36 | Mål C-397/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 14 oktober 2009 — Scheuten Solar Technology GmbH mot Finanzamt Gelsenkirchen-Süd | 22 |
| 2009/C 312/37 | Mål C-398/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 14 oktober 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportforretning och KID-Holding A/S mot Skatteministeriet | 22 |
| 2009/C 312/38 | Mål C-400/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Højesteret (Danmark) den 19 oktober 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S i likvidation och Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S mot Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV och Merck Sharp & Dohme | 23 |
| 2009/C 312/39 | Mål C-403/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Višje sodišče v Mariboru (Republiken Slovenien) den 20 oktober 2009 — Jasna Detiček mot Maurizio Sgueglia | 24 |
| 2009/C 312/40 | Mål C-405/09: Talan väckt den 20 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland | 25 |
| 2009/C 312/41 | Mål C-406/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 21 oktober 2009 — Realchemie Nederland BV mot Bayer CropScience AG | 25 |
| 2009/C 312/42 | Mål C-411/09, Mål C-412/09, Mål C-413/09, Mål C-414/09, Mål C-415/09, Mål C-416/09, Mål C-417/09, Mål C-418/09, Mål C-419/09, Mål C-420/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrike) den 28 oktober 2009 i målen — Tereos mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, som trätt istället för Sucreries et Raffineries d'Erstein et de Sucrerie de Bourgogne, mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers | 26 |
| | Tribunalen |
| 2009/C 312/43 | Mål T-212/06: Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Bowland Dairy Products mot kommissionen (Skadeståndstalan — Förordning (EG) nr 178/2002 — System för snabb varning — Kompletterande anmälan — De nationella myndigheternas behörighet — Kommissionens åsikt saknar rättsverkningar — Ändring av föremålet för tvisten — Avvisning) | 27 |
| 2009/C 312/44 | Mål T-386/07: Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Peek & Cloppenburg mot harmoniseringsbyrån — Redfil (Agile) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket Agile — Gemenskapsordmärkena och de äldre nationella ordmärkena Aygill’s — Relativa registreringshinder — Risk för förväxling — Känneteckenslikhet — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)) | 27 |
| 2009/C 312/45 | Mål T-150/08: Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — REWE-Zentral mot harmoniseringsbyrån — Aldi Einkauf (Clina) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket Clina — Det äldre gemenskapsordmärket CLINAIR — Relativt registreringshinder — Förväxlingsrisk — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)) | 28 |
| 2009/C 312/46 | Mål T-162/08: Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — Frag Comercio mot harmoniseringsbyrån (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket GREEN by missako — De äldre nationella gemenskapsrättsliga figurmärkena MI SA KO — Risk för förväxling saknas — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 [nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009]) | 28 |
| 2009/C 312/47 | Mål T-277/08: Förstainstansrättens beslut av den 11 november 2009 — Bayer Healthcare mot harmoniseringsbyrån — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket CITRACAL — Det äldre nationella ordmärket CICATRAL — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Varuslagslikhet — Känneteckenslikhet — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)) | 29 |
| 2009/C 312/48 | Mål T-493/08: Förstainstansrättens beslut av den 30 oktober 2009 — Sun World International mot harmoniseringsbyrån — Kölla Hamburg (SUPERIOR SEEDLESS) (Gemenskapsvarumärke — Delvis avstående från registrering — Anledning saknas att döma i saken) | 29 |
| 2009/C 312/49 | Mål T-352/09 R: Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 29 oktober 2009 — Novácke chemické závody mot kommissionen (Interimistiskt förfarande — Konkurrens — Beslut av kommissionen att ålägga böter — Bankgaranti — Ansökan om uppskov med verkställigheten — Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte) | 29 |
| 2009/C 312/50 | Mål T-387/09: Talan väckt den 26 september 2009 — Applied Microengineering mot kommissionen | 30 |
| 2009/C 312/51 | Mål T-389/09: Talan väckt den 22 juni 2009 — Kay Labate mot kommissionen | 30 |
| 2009/C 312/52 | Mål T-399/09: Talan väckt den 6 oktober 2009 — HSE mot kommissionen | 31 |
| 2009/C 312/53 | Mål T-406/09: Talan väckt den 5 oktober 2009 — Donau Chemie mot kommissionen | 32 |
| 2009/C 312/54 | Mål T-407/09: Talan väckt den 9 oktober 2009 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mot kommissionen | 32 |
| 2009/C 312/55 | Mål T-408/09: Talan väckt den 8 oktober 2009 — ancotel mot harmoniseringsbyrån — Acotel (ancotel) | 33 |
| 2009/C 312/56 | Mål T-410/09: Talan väckt den 7 oktober 2009 — Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall mot Europeiska gemenskapernas kommission | 34 |
| 2009/C 312/57 | Mål T-411/09: Talan väckt den 13 oktober 2009 — Terezakis mot kommissionen | 35 |
| 2009/C 312/58 | Mål T-412/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Commissariat à l'énergie atomique (CEA) mot kommissionen | 35 |
| 2009/C 312/59 | Mål T-414/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Henkel mot harmoniseringsbyrån — JLO Holding (LIVE) | 36 |
| 2009/C 312/60 | Mål T-419/09: Talan väckt den 16/10/2009 — Cybergun mot harmoniseringsbyrån — Umarex Sportwaffen (AK 47) | 37 |
| 2009/C 312/61 | Mål T-420/09: Talan väckt den 19 oktober 2009 — BSA mot harmoniseringsbyrån — Loblaws (PRÉSIDENT) | 37 |
| 2009/C 312/62 | Mål T-423/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials mot rådet | 38 |
| 2009/C 312/63 | Mål T-424/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Goodyear Dunlop Tyres UK mot harmoniseringsbyrån — Sportfive (QUALIFIER) | 38 |
| 2009/C 312/64 | Mål T-425/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Honda Motor mot harmoniseringsbyrån — Blok (BLAST) | 39 |
| 2009/C 312/65 | Mål T-427/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — centrotherm Clean Solutions mot harmoniseringsbyrån — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM) | 39 |
| 2009/C 312/66 | Mål T-433/09: Talan väckt den 29 oktober 2009 — TTNB mot harmoniseringsbyrån — March (Tila March) | 40 |
| 2009/C 312/67 | Mål T-434/09: Talan väckt den 26 oktober 2009 — Centrotherm Systemtechnik mot harmoniseringsbyrån — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) | 40 |
| 2009/C 312/68 | Mål T-438/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — SE.RI.FO mot Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur. | 41 |
| 2009/C 312/69 | Mål T-440/09: Talan väckt den 3 november 2009 — Azienda Agricola Bracesco mot kommissionen | 42 |
| | Personaldomstolen |
| 2009/C 312/70 | Mål F-10/08: Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 22 oktober 2009 — Laleh Aayhan m.fl. mot parlamentet (Anledning saknas att döma i saken) | 43 |
| 2009/C 312/71 | Mål F-78/09: Talan väckt den 17 september 2009 — Marcuccio mot kommissionen | 43 |
| 2009/C 312/72 | Mål F-81/09: Talan väckt den 28 september 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska gemenskapernas kommission | 44 |
| 2009/C 312/73 | Mål F-84/09: Talan väckt den 16 oktober 2009 — Larue och Seigneur mot Europeiska centralbanken | 44 |
| 2009/C 312/74 | Mål F-85/09: Talan väckt den 19 oktober 2009 — Rossi Ferreras mot kommissionen | 45 |
| 2009/C 312/75 | Mål F-89/09: Talan väckt den 26 oktober 2009 — Gagalis mot rådet | 45 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2009/C 312/02

Förenade målen C-522/07 och C-65/08: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland) — Dinter GmbH mot Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07) och Europol Frost-Food GmbH mot Hauptzollamt Krefeld (C-65/08) (Gemensamma tulltaxan — Förordning (EEG) nr 2658/87 — Kombinerade nomenklaturen — Tullklassificering — Giltighet — Kompletterande anmärkning — Koncentrat av äppelsaft)

2

2009/C 312/03

Mål C-536/07: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland (Fördragsbrott — Offentlig upphandling av byggentreprenader — Direktiv 93/37/EEG — Avtal mellan ett offentligt organ och ett privat företag om uthyrning av mässhallar, som företaget ska uppföra, till det offentliga organet — Ersättning till det privata företaget i form av betalning av månadshyra under 30 år)

2

2009/C 312/04

Mål C-29/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Regeringsrätten) — Skatteverket mot AB SKF (Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artiklarna 2, 4, 13 B d punkt 5 och 17 — Direktiv 2006/112/EG — Artiklarna 2, 9, 135.1 f och 168 — Moderbolags avyttring av ett dotterbolag och av dess andelar i ett intressebolag — Tillämpningsområdet för mervärdesskatt — Undantag från skatteplikt — Tillhandahållande av tjänster som förvärvats inom ramen för transaktioner avseende avyttring av aktier — Avdrag för mervärdesskatt)

3

2009/C 312/05

Mål C-63/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette — Luxemburg) — Virginie Pontin mot T-Comalux SA (Socialpolitik — Skydd på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar — Direktiv 92/85/EEG — Artiklarna 10 och 12 — Förbud mot uppsägning från början av graviditeten till utgången av mammaledigheten — Domstolsskydd för enskildas rättigheter enligt gemenskapsrätten — Likabehandling av kvinnor och män — Direktiv 76/207/EEG — Artikel 2.7 tredje stycket — Mindre förmånlig behandling av en kvinna som har samband med graviditet eller mammaledighet — Begränsning av tillgängliga rättsmedel för kvinnor som sägs upp under graviditeten)

4

2009/C 312/06

Mål C-115/08: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 27 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Linz) — Land Oberösterreich mot ČEZ, as (Talan som syftar till att undanröja störningar eller en risk för störningar som åsamkas fast egendom genom driften av ett kärnkraftverk beläget i en annan medlemsstat — Skyldighet att tolerera störningar och risk för störningar från anläggningar som har erhållit ett administrativt tillstånd i den stat där talan väckts — Ingen hänsyn till tillstånd som meddelats i andra medlemsstater — Likabehandling — Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet inom Euratomfördragets tillämpningsområde)

5

2009/C 312/07

Mål C-140/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Halduskohus — Republiken Estland) — Rakvere Lihakombinaat AS mot Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Gemensamma tulltaxan — Kombinerade nomenklaturen — Tullklassificering — Frysta styckningsdelar eller slaktbiprodukter av höns — Estlands anslutning — Övergångsåtgärder — Jordbruksprodukter — Överskottslager — Förordning (EG) nr 1972/2003)

5

2009/C 312/08

Mål C-174/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Østre Landsret (Danmark)) — NCC Construction Danmark A/S mot Skatteministeriet (Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artikel 19.2 — Avdrag för ingående mervärdesskatt — Skattskyldig person som bedriver blandad verksamhet — Varor och tjänster som används både för skattepliktig verksamhet och för verksamhet som är undantagen från skatteplikt — Beräkning av avdragsgill andel — Begreppet kringtjänster i samband med fastighetstransaktioner — Interna leveranser — Principen om skatteneutralitet)

6

2009/C 312/09

Mål C-188/08: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland (Fördragsbrott — Direktiv 75/442/EG — Avfall — Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare på landsbygden — Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning — Underlåtenhet att införliva)

7

2009/C 312/10

Mål C-246/08: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland (Fördragsbrott — Sjätte mervärdesskattedirektivet — Artiklarna 2.1, 4.1 och 4.2 — Begreppet ekonomisk verksamhet — Statliga rättshjälpsbyråer — Rättshjälp som lämnas i ett domstolsärende mot att rättshjälpstagaren till viss del betalar för rättshjälpen — Begreppet direkt samband mellan tjänsten och motvärdet)

7

2009/C 312/11

Mål C-249/08: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott — Gemensamma fiskeripolitiken — Bevarande av fiskeresurserna — Kontrollsystem inom fiskerisektorn — Förordning (EG) nr 894/97 — Artikel 11 — Förordning (EEG) nr 2241/87 — Artikel 1.1 och 1.2 — Förordning (EEG) nr 2847/93 — Artiklarna 2.1, 31.1 och 31.2 — Förbud mot drivgarn — Avsaknad av ett effektivt kontrollsystem för att tillse att nämnda förbud efterlevs)

8

2009/C 312/12

Mål C-274/08: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Sverige (Fördragsbrott — Direktiv 2003/54/EG — Artikel 15.2 — Artikel 23.2 — Inre marknaden för el — Förhandsgodkännande av metoder för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till nationella nät, inklusive överförings- och distributionstariffer — Nationell tillsynsmyndighet)

8

2009/C 312/13

Mål C-474/08: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien (Fördragsbrott — Underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder enligt artikel 23.2 och 23.5 i Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el — Tillsynsmyndighetens behörighet inom el-sektorn)

9

2009/C 312/14

Mål C-551/08: Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen (Fördragsbrott — Direktiv 2005/68/EG — Verksamhet inom återförsäkring som inte utövas i egenskap av anställd — Tillgång och utövande — Nationella bestämmelser som antagits före direktivet — Avsaknad av underrättelse eller införlivande inom den föreskrivna fristen)

9

2009/C 312/15

Mål C-238/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 1 juli 2009 — Handelsmaatschappij J. van Hilst m.fl. mot The Jaguar Collection Limited m.fl.

10

2009/C 312/16

Mål C-326/09: Talan väckt den 12 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

10

2009/C 312/17

Mål C-331/09: Talan väckt den 17 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

10

2009/C 312/18

Mål C-349/09: Talan väckt den 1 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

11

2009/C 312/19

Mål C-350/09 P: Överklagande ingett den 2 september 2009 av Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) av den dom som förstainstansrätten (andra avdelningen) meddelade den 30 juni 2009 i mål T-444/07, Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) mot Europeiska gemenskapernas kommission

11

2009/C 312/20

Mål C-359/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Ítélőtábla (Hungría) den 7 september 2009 — Dr. Donat Cornelius Ebert mot Budapesti Ügyvédi Kamara

13

2009/C 312/21

Mål C-362/09 P: Överklagande ingett den 11 september 2009 av Athinaïki Techniki AE av det beslut som förstainstansrätten (fjärde avdelningen) meddelade den 29 juni 2009 i mål T-94/05, Athinaïki Techniki AE mot Europeiska gemenskapernas kommission

13

2009/C 312/22

Mål C-369/09 P: Överklagande ingett den 15 september 2009 av ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z.o.o (tidigare Majątek Hutniczy sp.z o.o.) av den dom som förstainstansrätten meddelade den 1 juli 2009 i förenade målen T-273/06 och T-297/06, ISD Polska m.fl. mot kommissionen

14

2009/C 312/23

Mål C-377/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgien) den 23 september 2009 — Françoise Hanssens-Ensch (konkursförvaltare för Agenor SA i konkurs) mot Europeiska gemenskapen

15

2009/C 312/24

Mål C-378/09: Talan väckt den 23 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Tjeckien

15

2009/C 312/25

Mål C-379/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 25 september 2009 — Maurits Casteels mot British Airways plc

16

2009/C 312/26

Mål C-383/09: Talan väckt den 25 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike

16

2009/C 312/27

Mål C-384/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Paris (Frankrike) den 29 september 2009 — Prunus SARL mot Directeur des services fiscaux

17

2009/C 312/28

Mål C-385/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių Ginčų Komisija Prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Republiken Litauen) den 29 september 2009 — Nidera Handelscompagnie BV mot Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

17

2009/C 312/29

Mål C-386/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de travail de Bruxelles (Belgien) den 30 september 2009 — Jhonny Briot mot Randstad Interim, Sodexho SA och Europeiska unionens råd

18

2009/C 312/30

Mål C-387/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado Mercantil (Spanien) den 1 oktober 2009 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) mot Magnatrading SL

18

2009/C 312/31

Mål C-388/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundessozialgerichts (Tyskland) den 2 oktober 2009 — Joao Filipe Da Silva Martins mot Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

19

2009/C 312/32

Mål C-390/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 2 oktober 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

20

2009/C 312/33

Mål C-391/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vilniaus Miesto 1 Apylinkès Teismas, Republiken Litauen den 2 oktober 2009 — Malgozata Runevic-Vardyn och Lukasz Pawel Wardyn mot kommunförvaltningen i staden Vilnius, Republiken Litauens justitieministerium, den statliga kommissionen för litauiska språket och folkbokföringsenheten vid rättsavdelningen i Staden Vilnius

20

2009/C 312/34

Mål C-395/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Naczelny Sąd Administracyjny (Republiken Polen) den 13 oktober 2009 — Oasis East sp. z o.o. mot Minister Finansów

21

2009/C 312/35

Mål C-396/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale ordinario di Bari (Italien) den 12 oktober 2009 — Interedil Srl i likvidation mot Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa

21

2009/C 312/36

Mål C-397/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 14 oktober 2009 — Scheuten Solar Technology GmbH mot Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

22

2009/C 312/37

Mål C-398/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 14 oktober 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportforretning och KID-Holding A/S mot Skatteministeriet

22

2009/C 312/38

Mål C-400/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Højesteret (Danmark) den 19 oktober 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S i likvidation och Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S mot Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV och Merck Sharp & Dohme

23

2009/C 312/39

Mål C-403/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Višje sodišče v Mariboru (Republiken Slovenien) den 20 oktober 2009 — Jasna Detiček mot Maurizio Sgueglia

24

2009/C 312/40

Mål C-405/09: Talan väckt den 20 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland

25

2009/C 312/41

Mål C-406/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 21 oktober 2009 — Realchemie Nederland BV mot Bayer CropScience AG

25

2009/C 312/42

Mål C-411/09, Mål C-412/09, Mål C-413/09, Mål C-414/09, Mål C-415/09, Mål C-416/09, Mål C-417/09, Mål C-418/09, Mål C-419/09, Mål C-420/09: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrike) den 28 oktober 2009 i målen — Tereos mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, som trätt istället för Sucreries et Raffineries d'Erstein et de Sucrerie de Bourgogne, mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

26

Tribunalen

2009/C 312/43

Mål T-212/06: Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Bowland Dairy Products mot kommissionen (Skadeståndstalan — Förordning (EG) nr 178/2002 — System för snabb varning — Kompletterande anmälan — De nationella myndigheternas behörighet — Kommissionens åsikt saknar rättsverkningar — Ändring av föremålet för tvisten — Avvisning)

27

2009/C 312/44

Mål T-386/07: Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Peek & Cloppenburg mot harmoniseringsbyrån — Redfil (Agile) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket Agile — Gemenskapsordmärkena och de äldre nationella ordmärkena Aygill’s — Relativa registreringshinder — Risk för förväxling — Känneteckenslikhet — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

27

2009/C 312/45

Mål T-150/08: Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — REWE-Zentral mot harmoniseringsbyrån — Aldi Einkauf (Clina) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket Clina — Det äldre gemenskapsordmärket CLINAIR — Relativt registreringshinder — Förväxlingsrisk — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

28

2009/C 312/46

Mål T-162/08: Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — Frag Comercio mot harmoniseringsbyrån (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket GREEN by missako — De äldre nationella gemenskapsrättsliga figurmärkena MI SA KO — Risk för förväxling saknas — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 [nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009])

28

2009/C 312/47

Mål T-277/08: Förstainstansrättens beslut av den 11 november 2009 — Bayer Healthcare mot harmoniseringsbyrån — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL) (Gemenskapsvarumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket CITRACAL — Det äldre nationella ordmärket CICATRAL — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Varuslagslikhet — Känneteckenslikhet — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

29

2009/C 312/48

Mål T-493/08: Förstainstansrättens beslut av den 30 oktober 2009 — Sun World International mot harmoniseringsbyrån — Kölla Hamburg (SUPERIOR SEEDLESS) (Gemenskapsvarumärke — Delvis avstående från registrering — Anledning saknas att döma i saken)

29

2009/C 312/49

Mål T-352/09 R: Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 29 oktober 2009 — Novácke chemické závody mot kommissionen (Interimistiskt förfarande — Konkurrens — Beslut av kommissionen att ålägga böter — Bankgaranti — Ansökan om uppskov med verkställigheten — Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

29

2009/C 312/50

Mål T-387/09: Talan väckt den 26 september 2009 — Applied Microengineering mot kommissionen

30

2009/C 312/51

Mål T-389/09: Talan väckt den 22 juni 2009 — Kay Labate mot kommissionen

30

2009/C 312/52

Mål T-399/09: Talan väckt den 6 oktober 2009 — HSE mot kommissionen

31

2009/C 312/53

Mål T-406/09: Talan väckt den 5 oktober 2009 — Donau Chemie mot kommissionen

32

2009/C 312/54

Mål T-407/09: Talan väckt den 9 oktober 2009 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mot kommissionen

32

2009/C 312/55

Mål T-408/09: Talan väckt den 8 oktober 2009 — ancotel mot harmoniseringsbyrån — Acotel (ancotel)

33

2009/C 312/56

Mål T-410/09: Talan väckt den 7 oktober 2009 — Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall mot Europeiska gemenskapernas kommission

34

2009/C 312/57

Mål T-411/09: Talan väckt den 13 oktober 2009 — Terezakis mot kommissionen

35

2009/C 312/58

Mål T-412/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Commissariat à l'énergie atomique (CEA) mot kommissionen

35

2009/C 312/59

Mål T-414/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Henkel mot harmoniseringsbyrån — JLO Holding (LIVE)

36

2009/C 312/60

Mål T-419/09: Talan väckt den 16/10/2009 — Cybergun mot harmoniseringsbyrån — Umarex Sportwaffen (AK 47)

37

2009/C 312/61

Mål T-420/09: Talan väckt den 19 oktober 2009 — BSA mot harmoniseringsbyrån — Loblaws (PRÉSIDENT)

37

2009/C 312/62

Mål T-423/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials mot rådet

38

2009/C 312/63

Mål T-424/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Goodyear Dunlop Tyres UK mot harmoniseringsbyrån — Sportfive (QUALIFIER)

38

2009/C 312/64

Mål T-425/09: Talan väckt den 14 oktober 2009 — Honda Motor mot harmoniseringsbyrån — Blok (BLAST)

39

2009/C 312/65

Mål T-427/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — centrotherm Clean Solutions mot harmoniseringsbyrån — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)

39

2009/C 312/66

Mål T-433/09: Talan väckt den 29 oktober 2009 — TTNB mot harmoniseringsbyrån — March (Tila March)

40

2009/C 312/67

Mål T-434/09: Talan väckt den 26 oktober 2009 — Centrotherm Systemtechnik mot harmoniseringsbyrån — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)

40

2009/C 312/68

Mål T-438/09: Talan väckt den 22 oktober 2009 — SE.RI.FO mot Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur.

41

2009/C 312/69

Mål T-440/09: Talan väckt den 3 november 2009 — Azienda Agricola Bracesco mot kommissionen

42

Personaldomstolen

2009/C 312/70

Mål F-10/08: Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 22 oktober 2009 — Laleh Aayhan m.fl. mot parlamentet (Anledning saknas att döma i saken)

43

2009/C 312/71

Mål F-78/09: Talan väckt den 17 september 2009 — Marcuccio mot kommissionen

43

2009/C 312/72

Mål F-81/09: Talan väckt den 28 september 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska gemenskapernas kommission

44

2009/C 312/73

Mål F-84/09: Talan väckt den 16 oktober 2009 — Larue och Seigneur mot Europeiska centralbanken

44

2009/C 312/74

Mål F-85/09: Talan väckt den 19 oktober 2009 — Rossi Ferreras mot kommissionen

45

2009/C 312/75

Mål F-89/09: Talan väckt den 26 oktober 2009 — Gagalis mot rådet

45

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Domstolen

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/1

---

2009/C 312/01

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

EUT C 297, 5.12.2009

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 282, 21.11.2009

EUT C 267, 7.11.2009

EUT C 256, 24.10.2009

EUT C 244, 10.10.2009

EUT C 233, 26.9.2009

EUT C 220, 12.9.2009

Dessa texter är tillgängliga på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/2

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht Düsseldorf — Tyskland) — Dinter GmbH mot Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07) och Europol Frost-Food GmbH mot Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

(Förenade målen C-522/07 och C-65/08) (1)

(Gemensamma tulltaxan - Förordning (EEG) nr 2658/87 - Kombinerade nomenklaturen - Tullklassificering - Giltighet - Kompletterande anmärkning - Koncentrat av äppelsaft)

2009/C 312/02

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Düsseldorf

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Dinter GmbH (C-522/07), Europol Frost-Food GmbH (C-65/08)

Motpart: Hauptzollamt Düsseldorf (C-522/07), Hauptzollamt Krefeld (C-65/08)

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Finanzgericht Düsseldorf — Tolkning och giltighet av den kompletterande anmärkningen 5 b till kapitel 20 i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1810/2004 av den 7 september 2004 (EUT L 327, s. 1) — Koncentrat av äppelsaft utan tillsats av socker med ett brixtal av 66,8 — Klassificering av denna vara i undernummer 2009 7999 (äppelsaft utan tillsats av socker) eller undernummer 2106 9098 (livsmedelsberedningar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans) — Begränsning av kommissionens behörighet enligt artikel 9 i rådets förordning nr 2658/87 att precisera innehållet i tulltaxenumren

Domslut

Kompletterande anmärkning 5 b till kapitel 20 i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1776/2001 av den 7 september 2001, kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001 och kommissionens förordning (EG) nr 1810/2004 av den 7 september 2004, om ändring av bilaga I till förordning nr 2658/87, är inte giltig i den mån som den innebär att koncentrat av naturlig äppelsaft inte omfattas av nummer 2009.

---

(1)  EUT C 37, 9.2.2008 och EUT C 107, 26.4.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/2

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Förbundsrepubliken Tyskland

(Mål C-536/07) (1)

(Fördragsbrott - Offentlig upphandling av byggentreprenader - Direktiv 93/37/EEG - Avtal mellan ett offentligt organ och ett privat företag om uthyrning av mässhallar, som företaget ska uppföra, till det offentliga organet - Ersättning till det privata företaget i form av betalning av månadshyra under 30 år)

2009/C 312/03

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: D. Kukovec och R. Sauer)

Svarande: Förbundsrepubliken Tyskland (ombud: M. Lumma och J. Möller, båda i egenskap av ombud, samt H.-J. Prieß, Rechtsanwalt)

Saken

Fördragsbrott — Åsidosättande av artikel 7 i rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader (EGT L 199, s. 54), jämförd med artikel 11 i samma direktiv — Underlåtenhet att genomföra ett öppet förfarande för upphandling innan staden Köln ingick ett avtal med ett privat investmentbolag, varigenom staden för en fast period på 30 år och mot en sammanlagd hyra på mer än 600 miljoner euro hyr fyra mässhallar, vilka ska uppföras av nämnda bolag enligt detaljerade anvisningar.

Domslut

| 1. | Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 7.4 och 11 i rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader genom att staden Köln den 6 augusti 2004 ingick ett avtal med Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR, nu Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11 GbR, utan att tillämpa ett offentligt upphandlingsförfarande på europeisk nivå enligt nämnda bestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Förbundsrepubliken Tyskland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 7.4 och 11 i rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader genom att staden Köln den 6 augusti 2004 ingick ett avtal med Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR, nu Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11 GbR, utan att tillämpa ett offentligt upphandlingsförfarande på europeisk nivå enligt nämnda bestämmelser.

| 2. | Förbundsrepubliken Tyskland ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Förbundsrepubliken Tyskland ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 51, 23.2.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/3 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/3

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Regeringsrätten) — Skatteverket mot AB SKF

(Mål C-29/08) (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Artiklarna 2, 4, 13 B d punkt 5 och 17 - Direktiv 2006/112/EG - Artiklarna 2, 9, 135.1 f och 168 - Moderbolags avyttring av ett dotterbolag och av dess andelar i ett intressebolag - Tillämpningsområdet för mervärdesskatt - Undantag från skatteplikt - Tillhandahållande av tjänster som förvärvats inom ramen för transaktioner avseende avyttring av aktier - Avdrag för mervärdesskatt)

2009/C 312/04

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Regeringsrätten

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Skatteverket

Motpart: AB SKF

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Regeringsrätten — Tolkning av artiklarna 2, 4, 13 B d punkt 5 och 17 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund omsättningsskatter (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) och av artiklarna 2, 9, 135.1 och 168 i Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, s. 1) — Ett moderbolags avyttring av dess dotterbolag och ett delägt bolag i syfte att genomföra en omstrukturering av koncernen — Avdrag för den mervärdesskatt som belöper på tjänster som moderbolaget förvärvat för genomförandet av dessa avyttringar

Domslut

| 1. | Artiklarna 2.1, 4.1 och 4.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 95/7/EG av den 10 april 1995, liksom artiklarna 2.1 och 9.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, ska tolkas så, att ett moderbolags avyttring av samtliga aktier i ett helägt dotterbolag och av resterande aktieinnehav i ett intressebolag som tidigare varit helägt, till vilka bolag moderbolaget tillhandahållit tjänster som ska vara föremål för mervärdesskatt, utgör en ekonomisk verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för nämnda direktiv. I den mån avyttringen av aktierna kan likställas med en överföring av ett bolags samtliga tillgångar eller någon del därav, i den mening som avses i artikel 5.8 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, eller i artikel 19 första stycket i direktiv 2006/112, utgör inte denna transaktion en ekonomisk verksamhet som ska vara föremål för mervärdesskatt, under förutsättning att medlemsstaten har valt att utnyttja den möjlighet som föreskrivs i dessa bestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Artiklarna 2.1, 4.1 och 4.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 95/7/EG av den 10 april 1995, liksom artiklarna 2.1 och 9.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, ska tolkas så, att ett moderbolags avyttring av samtliga aktier i ett helägt dotterbolag och av resterande aktieinnehav i ett intressebolag som tidigare varit helägt, till vilka bolag moderbolaget tillhandahållit tjänster som ska vara föremål för mervärdesskatt, utgör en ekonomisk verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för nämnda direktiv. I den mån avyttringen av aktierna kan likställas med en överföring av ett bolags samtliga tillgångar eller någon del därav, i den mening som avses i artikel 5.8 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, eller i artikel 19 första stycket i direktiv 2006/112, utgör inte denna transaktion en ekonomisk verksamhet som ska vara föremål för mervärdesskatt, under förutsättning att medlemsstaten har valt att utnyttja den möjlighet som föreskrivs i dessa bestämmelser.

| 2. | En sådan avyttring av aktier som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen ska undantas från mervärdesskatteplikt enligt artikel 13 B d punkt 5 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, och artikel 135.1 f i direktiv 2006/112. |
| --- | --- |

2.

En sådan avyttring av aktier som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen ska undantas från mervärdesskatteplikt enligt artikel 13 B d punkt 5 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, och artikel 135.1 f i direktiv 2006/112.

| 3. | Det föreligger rätt till avdrag enligt artikel 17.1 och 17.2 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, respektive artikel 168 i direktiv 2006/112 för ingående mervärdesskatt på tjänster som förvärvats i samband med en avyttring av aktier, under förutsättning att det finns ett direkt och omedelbart samband mellan kostnaderna för de ingående tjänsterna och den beskattningsbara personens samlade ekonomiska verksamhet. Det ankommer på den nationella domstolen att, med beaktande av samtliga omständigheter rörande de transaktioner som är i fråga i målet vid den domstolen, avgöra huruvida uppkomna kostnader kan komma att ingå i priset på de sålda aktierna eller om dessa endast ingår i de kostnadskomponenter som utgör priset på de transaktioner som omfattas av den beskattningsbara personens ekonomiska verksamhet. |
| --- | --- |

3.

Det föreligger rätt till avdrag enligt artikel 17.1 och 17.2 i sjätte direktivet 77/388, i dess lydelse enligt direktiv 95/7, respektive artikel 168 i direktiv 2006/112 för ingående mervärdesskatt på tjänster som förvärvats i samband med en avyttring av aktier, under förutsättning att det finns ett direkt och omedelbart samband mellan kostnaderna för de ingående tjänsterna och den beskattningsbara personens samlade ekonomiska verksamhet. Det ankommer på den nationella domstolen att, med beaktande av samtliga omständigheter rörande de transaktioner som är i fråga i målet vid den domstolen, avgöra huruvida uppkomna kostnader kan komma att ingå i priset på de sålda aktierna eller om dessa endast ingår i de kostnadskomponenter som utgör priset på de transaktioner som omfattas av den beskattningsbara personens ekonomiska verksamhet.

| 4. | Svaren på de föregående frågorna påverkas inte av att aktieavyttringen sker genom flera på varandra följande transaktioner. |
| --- | --- |

4.

Svaren på de föregående frågorna påverkas inte av att aktieavyttringen sker genom flera på varandra följande transaktioner.

---

(1)  EUT C 79 av den 29.3.2008

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/4 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/4

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette — Luxemburg) — Virginie Pontin mot T-Comalux SA

(Mål C-63/08) (1)

(Socialpolitik - Skydd på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar - Direktiv 92/85/EEG - Artiklarna 10 och 12 - Förbud mot uppsägning från början av graviditeten till utgången av mammaledigheten - Domstolsskydd för enskildas rättigheter enligt gemenskapsrätten - Likabehandling av kvinnor och män - Direktiv 76/207/EEG - Artikel 2.7 tredje stycket - Mindre förmånlig behandling av en kvinna som har samband med graviditet eller mammaledighet - Begränsning av tillgängliga rättsmedel för kvinnor som sägs upp under graviditeten)

2009/C 312/05

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Virginie Pontin

Svarande: T-Comalux SA

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Tribunal du travail d’Esch-sur-Alzette — Tolkningen av artiklarna 10 och 12 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (EGT L 348, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 6, s. 3) samt av artikel 2 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (EGT L 39, s. 40; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 191) — Omfattningen av domstolsskyddet för en gravid arbetstagare som har blivit uppsagd — Förenligheten med de ovannämnda direktiven av en nationell lagstiftning enligt vilken en gravid arbetstagare, som har blivit uppsagd, måste väcka talan vid domstol inom korta frister om en respektive två veckor och enligt vilken talan endast får omfatta arbetstagarens bibehållande eller återinsättande i tjänst, utan möjlighet till skadestånd

Domslut

| 1. | Artiklarna 10 och 12 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) ska tolkas så, att de inte utgör hinder för att det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs ett särskilt rättsmedel avseende förbudet i artikel 10 mot uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar, och att det föreskrivs särskilda processuella regler för att använda detta rättsmedel, under förutsättning att de processuella reglerna inte är mindre förmånliga än dem som avser liknande talan som grundar sig på nationell rätt (likvärdighetsprincipen), och att de inte gör det i praktiken omöjligt att utöva rättigheter som följer av gemenskapsrätten (effektivitetsprincipen). En preskriptionsfrist på två veckor, såsom den i artikel L.337-1 första punkten fjärde stycket i Luxemburgs Code du travail, förefaller inte uppfylla detta krav. Det ankommer emellertid på den hänskjutande domstolen att pröva denna fråga. |
| --- | --- |

1.

Artiklarna 10 och 12 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) ska tolkas så, att de inte utgör hinder för att det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs ett särskilt rättsmedel avseende förbudet i artikel 10 mot uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar, och att det föreskrivs särskilda processuella regler för att använda detta rättsmedel, under förutsättning att de processuella reglerna inte är mindre förmånliga än dem som avser liknande talan som grundar sig på nationell rätt (likvärdighetsprincipen), och att de inte gör det i praktiken omöjligt att utöva rättigheter som följer av gemenskapsrätten (effektivitetsprincipen). En preskriptionsfrist på två veckor, såsom den i artikel L.337-1 första punkten fjärde stycket i Luxemburgs Code du travail, förefaller inte uppfylla detta krav. Det ankommer emellertid på den hänskjutande domstolen att pröva denna fråga.

| 2. | Artikel 2 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/73/EG av den 23 september 2002, jämförd med artikel 3 i samma direktiv i ändrad lydelse, ska tolkas så, att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning, såsom artikel L.337-1 i Luxemburgs Code du travail om det i artikel 10 i direktiv 92/85 föreskrivna skyddet i händelse av uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar, som innebär att en gravid arbetstagare som har sagts upp under graviditeten inte har möjlighet att vid domstol väcka skadeståndstalan, trots att denna möjlighet står andra uppsagda arbetstagare till buds, när en sådan begränsning av tillgängliga rättsmedel utgör en mindre förmånlig behandling av en kvinna som har samband med graviditet. Så är i synnerhet fallet om de processuella regler som gäller för den enda form av talan som står gravida arbetstagare till buds vid uppsägning inte är förenliga med principen om ett effektivt domstolsskydd av enskildas rättigheter enligt gemenskapsrätten, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att pröva. |
| --- | --- |

2.

Artikel 2 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/73/EG av den 23 september 2002, jämförd med artikel 3 i samma direktiv i ändrad lydelse, ska tolkas så, att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning, såsom artikel L.337-1 i Luxemburgs Code du travail om det i artikel 10 i direktiv 92/85 föreskrivna skyddet i händelse av uppsägning av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar, som innebär att en gravid arbetstagare som har sagts upp under graviditeten inte har möjlighet att vid domstol väcka skadeståndstalan, trots att denna möjlighet står andra uppsagda arbetstagare till buds, när en sådan begränsning av tillgängliga rättsmedel utgör en mindre förmånlig behandling av en kvinna som har samband med graviditet. Så är i synnerhet fallet om de processuella regler som gäller för den enda form av talan som står gravida arbetstagare till buds vid uppsägning inte är förenliga med principen om ett effektivt domstolsskydd av enskildas rättigheter enligt gemenskapsrätten, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att pröva.

---

(1)  EUT C 93 av den 12.04.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/5 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/5

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 27 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Linz) — Land Oberösterreich mot ČEZ, as

(Mål C-115/08) (1)

(Talan som syftar till att undanröja störningar eller en risk för störningar som åsamkas fast egendom genom driften av ett kärnkraftverk beläget i en annan medlemsstat - Skyldighet att tolerera störningar och risk för störningar från anläggningar som har erhållit ett administrativt tillstånd i den stat där talan väckts - Ingen hänsyn till tillstånd som meddelats i andra medlemsstater - Likabehandling - Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet inom Euratomfördragets tillämpningsområde)

2009/C 312/06

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesgericht Linz

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Land Oberösterreich

Motpart: ČEZ, as

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Landesgericht Linz (Österrike) — Tolkning av principerna om fri rörlighet för varor, om etableringsfrihet, om ickediskriminering på grund av nationalitet och om lojalitet — Nationella bestämmelser enligt vilka det endast kan väckas en skadeståndstalan i fall av utsläpp från inrättningar som innehar administrativt tillstånd — Denna bestämmelse gäller endast tillstånd som erhållits från nationella myndigheter, vilket innebär att en civilrättslig förbudstalan kan väckas i fall av utsläpp från en inrättning som ligger på en annan medlemsstats territorium — Kärnkraftsverket Temelín

Domslut

| 1. | Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet inom Euratomfördragets tillämpningsområde utgör hinder mot att tillämpa en medlemsstats lagstiftning av det slag som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken ett företag som har erhållit nödvändiga administrativa tillstånd för att driva ett kärnkraftverk beläget i en annan medlemsstat kan bli föremål för en talan vid domstol om att störningar eller risk för störningar från denna anläggning, som drabbar fastigheter i närheten av densamma ska upphöra, medan företag som förfogar över en industrianläggning i den medlemsstat där talan väcks, och som där har erhållit ett administrativt tillstånd, inte kan bli föremål för en sådan talan, utan endast för en talan om ersättning för skador som drabbar fastigheter i närheten av denna anläggning. |
| --- | --- |

1.

Principen om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet inom Euratomfördragets tillämpningsområde utgör hinder mot att tillämpa en medlemsstats lagstiftning av det slag som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken ett företag som har erhållit nödvändiga administrativa tillstånd för att driva ett kärnkraftverk beläget i en annan medlemsstat kan bli föremål för en talan vid domstol om att störningar eller risk för störningar från denna anläggning, som drabbar fastigheter i närheten av densamma ska upphöra, medan företag som förfogar över en industrianläggning i den medlemsstat där talan väcks, och som där har erhållit ett administrativt tillstånd, inte kan bli föremål för en sådan talan, utan endast för en talan om ersättning för skador som drabbar fastigheter i närheten av denna anläggning.

| 2. | Det ankommer på den nationella domstolen att i så stor utsträckning som möjligt tolka den nationella lag som den ska tillämpa på ett sätt som överensstämmer med gemenskapsrättens krav. Om det inte är möjligt att tillämpa den nationella lagstiftningen på ett sätt som står i överensstämmelse med gemenskapsrätten, är den nationella domstolen skyldig att tillämpa gemenskapsrätten i dess helhet och att skydda de enskildas rättigheter enligt denna, genom att underlåta att tillämpa bestämmelser som strider mot gemenskapsrätten och genom att underlåta att tillämpa en bestämmelse som, om den tillämpades, i det enskilda fallet skulle leda till ett resultat som strider mot gemenskapsrätten. |
| --- | --- |

2.

Det ankommer på den nationella domstolen att i så stor utsträckning som möjligt tolka den nationella lag som den ska tillämpa på ett sätt som överensstämmer med gemenskapsrättens krav. Om det inte är möjligt att tillämpa den nationella lagstiftningen på ett sätt som står i överensstämmelse med gemenskapsrätten, är den nationella domstolen skyldig att tillämpa gemenskapsrätten i dess helhet och att skydda de enskildas rättigheter enligt denna, genom att underlåta att tillämpa bestämmelser som strider mot gemenskapsrätten och genom att underlåta att tillämpa en bestämmelse som, om den tillämpades, i det enskilda fallet skulle leda till ett resultat som strider mot gemenskapsrätten.

---

(1)  EUT C 142, 7.6.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/5 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/5

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Halduskohus — Republiken Estland) — Rakvere Lihakombinaat AS mot Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

(Mål C-140/08) (1)

(Gemensamma tulltaxan - Kombinerade nomenklaturen - Tullklassificering - Frysta styckningsdelar eller slaktbiprodukter av höns - Estlands anslutning - Övergångsåtgärder - Jordbruksprodukter - Överskottslager - Förordning (EG) nr 1972/2003)

2009/C 312/07

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Tallinna Halduskohus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Rakvere Lihakombinaat AS

Motpart: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Tallinna Halduskohus — Tolkning av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1) samt av artikel 4.1 och 4.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 av den 10 november 2003 om övergångsåtgärder för handeln med jordbruksprodukter med anledning av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning (EUT L 293, s. 3) — Fryst maskinurbenat kött som framställts genom maskinell urbening av höns — Klassificering enligt nummer 0207 14 10 (frysta styckningsdelar) eller enligt nummer 0207 14 99 (frysta slaktbiprodukter, andra slag) i Kombinerade nomenklaturen — Avgift på överskottslager av jordbruksprodukter som innehas av aktörerna — Fastställande av övergångslager och överskottslager vid påförandet av denna avgift

Domslut

| 1. | Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003, ska tolkas så, att sådana produkter som de som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, vilka består av fryst maskinurbenat kött som utvunnits genom maskinurbening av höns och vilka är avsedda som livsmedel, ska klassificeras i undernummer 0207 14 10 i Kombinerade nomenklaturen. |
| --- | --- |

1.

Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003, ska tolkas så, att sådana produkter som de som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, vilka består av fryst maskinurbenat kött som utvunnits genom maskinurbening av höns och vilka är avsedda som livsmedel, ska klassificeras i undernummer 0207 14 10 i Kombinerade nomenklaturen.

| 2. | Artikel 4.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 av den 10 november 2003 om övergångsåtgärder för handeln med jordbruksprodukter med anledning av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 230/2004 av den 10 februari 2004, utgör inte hinder för en sådan nationell bestämmelse som 6 § första stycket i lagen om avgift för överskottslager (Üleliigse laovaru tasu seadus), i dess lydelse enligt den lag som antogs den 25 januari 2007, enligt vilken volymen på en aktörs överskottslager bestäms genom att man från det lager som faktiskt innehades den 1 maj 2004 drar av volymen på övergångslagret, vilket definieras som det genomsnittliga lager som innehades den 1 maj under de fyra senaste verksamhetsåren multiplicerat med koefficienten 1,2, där koefficienten motsvarar den ökning av jordbruksproduktionen som har konstaterats i den berörda medlemsstaten under samma fyraårsperiod. |
| --- | --- |

2.

Artikel 4.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1972/2003 av den 10 november 2003 om övergångsåtgärder för handeln med jordbruksprodukter med anledning av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens anslutning, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 230/2004 av den 10 februari 2004, utgör inte hinder för en sådan nationell bestämmelse som 6 § första stycket i lagen om avgift för överskottslager (Üleliigse laovaru tasu seadus), i dess lydelse enligt den lag som antogs den 25 januari 2007, enligt vilken volymen på en aktörs överskottslager bestäms genom att man från det lager som faktiskt innehades den 1 maj 2004 drar av volymen på övergångslagret, vilket definieras som det genomsnittliga lager som innehades den 1 maj under de fyra senaste verksamhetsåren multiplicerat med koefficienten 1,2, där koefficienten motsvarar den ökning av jordbruksproduktionen som har konstaterats i den berörda medlemsstaten under samma fyraårsperiod.

| 3. | Förordning nr 1972/2003 utgör inte hinder för att en avgift tas ut för en aktörs överskottslager även om vederbörande kan visa att han inte har gjort någon vinst vid försäljningen av lagret efter den 1 maj 2004. |
| --- | --- |

3.

Förordning nr 1972/2003 utgör inte hinder för att en avgift tas ut för en aktörs överskottslager även om vederbörande kan visa att han inte har gjort någon vinst vid försäljningen av lagret efter den 1 maj 2004.

---

(1)  EUT C 171 av den 5.7.2008

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/6 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/6

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 (begäran om förhandsavgörande från Østre Landsret (Danmark)) — NCC Construction Danmark A/S mot Skatteministeriet

(Mål C-174/08) (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Artikel 19.2 - Avdrag för ingående mervärdesskatt - Skattskyldig person som bedriver blandad verksamhet - Varor och tjänster som används både för skattepliktig verksamhet och för verksamhet som är undantagen från skatteplikt - Beräkning av avdragsgill andel - Begreppet kringtjänster i samband med fastighetstransaktioner - Interna leveranser - Principen om skatteneutralitet)

2009/C 312/08

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Østre Landsret

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: NCC Construction Danmark A/S

Motpart: Skatteministeriet

Saken

Begäran om förhandsavgörande — Østre Landsret — Tolkning av artikel 19.2 andra meningen i rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemstaternas lagstiftning rörande mervärdesskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund — Byggföretag som uppför en fastighet i egen regi med avsikt att sälja den vidare — Varor och tjänster som används både för verksamhet som ger rätt till avdrag för mervärdesskatt och för verksamhet som inte ger rätt till sådant avdrag — Beräkning av avdragsgill andel — Begreppet kringtjänster som har samband med fastighetstransaktioner

Domslut

| 1. | Artikel 19.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund ska tolkas så, att när ett byggföretag säljer en fastighet som det uppfört i egen regi, kan denna försäljning inte kvalificeras som en ”kringtjänst i samband med fastighetstransaktion” i den mening som avses i denna bestämmelse, eftersom denna verksamhet utgör en direkt, bestående och nödvändig förlängning av företagets skattepliktiga verksamhet. Under dessa förhållanden saknas anledning att konkret bedöma i vilken omfattning denna försäljningsverksamhet, betraktad för sig, innebär en användning av mervärdesskattepliktiga varor och tjänster. |
| --- | --- |

1.

Artikel 19.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund ska tolkas så, att när ett byggföretag säljer en fastighet som det uppfört i egen regi, kan denna försäljning inte kvalificeras som en ”kringtjänst i samband med fastighetstransaktion” i den mening som avses i denna bestämmelse, eftersom denna verksamhet utgör en direkt, bestående och nödvändig förlängning av företagets skattepliktiga verksamhet. Under dessa förhållanden saknas anledning att konkret bedöma i vilken omfattning denna försäljningsverksamhet, betraktad för sig, innebär en användning av mervärdesskattepliktiga varor och tjänster.

| 2. | Principen om skatteneutralitet hindrar inte att ett byggföretag som betalar mervärdesskatt på byggtjänster som det utför i egen regi (interna leveranser) inte ska ha rätt att göra fullt avdrag för den mervärdesskatt som är hänförlig till allmänna kostnader som uppstått i samband med utförandet av dessa tjänster, när omsättningen från försäljning av byggnader som uppförts på det sättet är undantagen från mervärdesskatteplikt. |
| --- | --- |

2.

Principen om skatteneutralitet hindrar inte att ett byggföretag som betalar mervärdesskatt på byggtjänster som det utför i egen regi (interna leveranser) inte ska ha rätt att göra fullt avdrag för den mervärdesskatt som är hänförlig till allmänna kostnader som uppstått i samband med utförandet av dessa tjänster, när omsättningen från försäljning av byggnader som uppförts på det sättet är undantagen från mervärdesskatteplikt.

---

(1)  EUT C 171, 5.7.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/7

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Irland

(Mål C-188/08) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 75/442/EG - Avfall - Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare på landsbygden - Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning - Underlåtenhet att införliva)

2009/C 312/09

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: S. Pardo Quintillán, D. Lawunmi och M. Wilderspin)

Svarande: Irland (ombud: D. O'Hagan)

Saken

Fördragsbrott — Åsidosättande av artiklarna 4 och 7–14 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (EGT L 194, s. 39; svensk specialutgåva, område 15, volym 1, s. 238), i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, s. 32; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 66) — Hushållsavloppsvatten som bortskaffas med hjälp av slamavskiljare — Avfall som inte omfattas av någon annan lagstiftning

Domslut

| 1. | Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte, med undantag för Cavan County, anta de lagar och andra författningar, vad gäller hushållsavloppsvatten som på landsbygden bortskaffas med hjälp av slamavskiljare och andra individuella behandlingsanläggningar, som är nödvändiga för att följa direktivet, |
| --- | --- |

1.

Irland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 8 i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, i dess lydelse enligt rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991, genom att inte, med undantag för Cavan County, anta de lagar och andra författningar, vad gäller hushållsavloppsvatten som på landsbygden bortskaffas med hjälp av slamavskiljare och andra individuella behandlingsanläggningar, som är nödvändiga för att följa direktivet,

| 2. | Irland ska bära sina och tre fjärdedelar av Europeiska gemenskapernas kommissions rättegångskostnader, och |
| --- | --- |

2.

Irland ska bära sina och tre fjärdedelar av Europeiska gemenskapernas kommissions rättegångskostnader, och

| 3. | Kommissionen ska bära en fjärdedel av rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen ska bära en fjärdedel av rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 197, 2.8.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/7

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland

(Mål C-246/08) (1)

(Fördragsbrott - Sjätte mervärdesskattedirektivet - Artiklarna 2.1, 4.1 och 4.2 - Begreppet ekonomisk verksamhet - Statliga rättshjälpsbyråer - Rättshjälp som lämnas i ett domstolsärende mot att rättshjälpstagaren till viss del betalar för rättshjälpen - Begreppet ”direkt samband” mellan tjänsten och motvärdet)

2009/C 312/10

Rättegångsspråk: finska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: P. Aalto och D. Triantafyllou)

Svarande: Republiken Finland (ombud: A. Guimaraes-Purokoski)

Saken

Fördragsbrott — Åsidosättande av artiklarna 2.1, 4.1, 4.2 och 4.5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) — Nationell lagstiftning enligt vilken juridisk rådgivning behandlas olika i mervärdesskattehänseende beroende på om rådgivningen lämnas av privata jurister eller av jurister vid statliga rättshjälpsbyråer — Konkurrenssnedvridning

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Europeiska gemenskapernas kommission ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Europeiska gemenskapernas kommission ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 209, 15.8.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/8 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/8

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien

(Mål C-249/08) (1)

(Fördragsbrott - Gemensamma fiskeripolitiken - Bevarande av fiskeresurserna - Kontrollsystem inom fiskerisektorn - Förordning (EG) nr 894/97 - Artikel 11 - Förordning (EEG) nr 2241/87 - Artikel 1.1 och 1.2 - Förordning (EEG) nr 2847/93 - Artiklarna 2.1, 31.1 och 31.2 - Förbud mot drivgarn - Avsaknad av ett effektivt kontrollsystem för att tillse att nämnda förbud efterlevs)

2009/C 312/11

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Banks och C. Cattabriga)

Svarande: Republiken Italien (ombud: I. Bruni och F. Arena, avvocato dello Stato)

Saken

Fördragsbrott — Åsidosättande av artikel 1.1 i rådets förordning (EEG) nr 2241/87 av den 23 juli 1987 om fastställande av vissa åtgärder för kontroll av fisket (EGT L 207, s. 1, svensk specialutgåva, område 4, volym 3, s. 32) och artiklarna 2, 31.1 och 31.2 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (EGT L 261, s. 1; svensk specialutgåva, område 4, volym 5, s. 118) — Inspektion och kontroll av fiskefartyg och deras verksamhet — Åtgärder som ska vidtas när den gällande regleringen inte följts — Bestämmelser om förvaring ombord och om användning av drivgarn

Domslut

| 1. | Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 1.1 i rådets förordning (EEG) nr 2241/87 av den 23 juli 1987 om fastställande av vissa åtgärder för kontroll av fisket och artiklarna 2.1, 31.1 och 31.2 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2846/98 av den 17 december 1998, genom att inte ha säkerställt ändamålsenlig kontroll, inspektion och övervakning av fisket inom sitt territorium och inom de marina farvatten som lyder under dess överhöghet och jurisdiktion, särskilt med hänsyn till att bestämmelserna som reglerar förvaring ombord och användning av drivgarn ska iakttas och genom att inte på ett effektivt sätt ha säkerställt att nödvändiga åtgärder vidtagits med avseende på dem som är ansvariga för överträdelser av de gällande gemenskapsrättsliga bestämmelserna för förvaring ombord och användning av drivgarn, särskilt avseende tillämpningen av avskräckande påföljder gentemot nämnda personer. |
| --- | --- |

1.

Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 1.1 i rådets förordning (EEG) nr 2241/87 av den 23 juli 1987 om fastställande av vissa åtgärder för kontroll av fisket och artiklarna 2.1, 31.1 och 31.2 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2846/98 av den 17 december 1998, genom att inte ha säkerställt ändamålsenlig kontroll, inspektion och övervakning av fisket inom sitt territorium och inom de marina farvatten som lyder under dess överhöghet och jurisdiktion, särskilt med hänsyn till att bestämmelserna som reglerar förvaring ombord och användning av drivgarn ska iakttas och genom att inte på ett effektivt sätt ha säkerställt att nödvändiga åtgärder vidtagits med avseende på dem som är ansvariga för överträdelser av de gällande gemenskapsrättsliga bestämmelserna för förvaring ombord och användning av drivgarn, särskilt avseende tillämpningen av avskräckande påföljder gentemot nämnda personer.

| 2. | Republiken Italien ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Republiken Italien ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 209, 15.8.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/8 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/8

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Sverige

(Mål C-274/08) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2003/54/EG - Artikel 15.2 - Artikel 23.2 - Inre marknaden för el - Förhandsgodkännande av metoder för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till nationella nät, inklusive överförings- och distributionstariffer - Nationell tillsynsmyndighet)

2009/C 312/12

Rättegångsspråk: svenska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: B. Schima och P. Dejmek)

Svarande: Konungariket Sverige (ombud: A. Falk)

Saken

Fördragsbrott — Åsidosättande av artiklarna 15.2 b och c och 23.2 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG (EUT L 176, s. 37) — Underlåtenhet att säkerställa funktionell åtskillnad mellan distributions- och produktionsintressen i ett vertikalt integrerat företag — Underlåtenhet att ålägga tillsynsmyndigheten ansvar för bestämma eller godkänna de metoder som används för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till nationella nät

Domslut

| 1. | Konungariket Sverige har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG






  — | genom att inte anta lämpliga åtgärder för att säkerställa kraven på funktionell åtskillnad mellan distributions- och produktionsintressen i ett vertikalt integrerat företag enligt artikel 15.2.b och c i nämnda direktiv, samt |
| --- | --- | --- |

1.

Konungariket Sverige har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG

—

genom att inte anta lämpliga åtgärder för att säkerställa kraven på funktionell åtskillnad mellan distributions- och produktionsintressen i ett vertikalt integrerat företag enligt artikel 15.2.b och c i nämnda direktiv, samt

| — | genom att inte i enlighet med artikel 23.2.a i nämnda direktiv ålägga tillsynsmyndigheten ansvar för att på förhand godkänna åtminstone de metoder som används för att beräkna eller fastställa villkoren för tillträde till nationella nät, inklusive överförings- och distributionstariffer. |
| --- | --- |

—

genom att inte i enlighet med artikel 23.2.a i nämnda direktiv ålägga tillsynsmyndigheten ansvar för att på förhand godkänna åtminstone de metoder som används för att beräkna eller fastställa villkoren för tillträde till nationella nät, inklusive överförings- och distributionstariffer.

| 2. | Konungariket Sverige ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Konungariket Sverige ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 236, 13.9.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/9

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien

(Mål C-474/08) (1)

(Fördragsbrott - Underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder enligt artikel 23.2 och 23.5 i Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el - Tillsynsmyndighetens behörighet inom el-sektorn)

2009/C 312/13

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Patakia och B. Schima)

Svarande: Konungariket Belgien (ombud: advokaterna J. Scalais och O. Vanhulst)

Saken

Fördragsbrott — Underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder enligt artikel 23.2 och 23.5 i Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG (EUT L 176, s. 37) — Tillsynsmyndighetens behörighet inom el-sektorn

Domslut

| 1. | Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG






  — | genom att inte tillse att de fall då tillträde till överförings- eller distributionssystemet vägrats kan underställas tillsynsmyndighetens prövning som då bör fatta bindande beslut inom en frist på två månader, i enlighet med bestämmelserna i artikel 23.5 i detta direktiv, och |
| --- | --- | --- |

1.

Konungariket Belgien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentet och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG

—

genom att inte tillse att de fall då tillträde till överförings- eller distributionssystemet vägrats kan underställas tillsynsmyndighetens prövning som då bör fatta bindande beslut inom en frist på två månader, i enlighet med bestämmelserna i artikel 23.5 i detta direktiv, och

| — | genom att i strid med bestämmelserna i artikel 23.2 i detta direktiv, ge en annan myndighet än tillsynsmyndigheten behörighet att definiera de omständigheter som har avgörande betydelse för beräkningen av tarifferna avseende vissa anläggningar för elöverföring. |
| --- | --- |

—

genom att i strid med bestämmelserna i artikel 23.2 i detta direktiv, ge en annan myndighet än tillsynsmyndigheten behörighet att definiera de omständigheter som har avgörande betydelse för beräkningen av tarifferna avseende vissa anläggningar för elöverföring.

| 2. | Konungariket Belgien ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Konungariket Belgien ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 32, 7.2.2009.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/9

---

Domstolens dom (sjunde avdelningen) av den 29 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

(Mål C-551/08) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 2005/68/EG - Verksamhet inom återförsäkring som inte utövas i egenskap av anställd - Tillgång och utövande - Nationella bestämmelser som antagits före direktivet - Avsaknad av underrättelse eller införlivande inom den föreskrivna fristen)

2009/C 312/14

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: N. Yerrell och M. Kaduczak)

Svarande: Republiken Polen (ombud: M. Dowgielewicz)

Saken

Fördragsbrott — Underlåtelse att inom den föreskrivna fristen anta de lagar och författningar som är nödvändiga för att följa Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/68/EG av den 16 november 2005 om återförsäkring och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG och 92/49/EEG samt direktiven 98/78/EG och 2002/83/EG (EUT L 323, s. 1)

Domslut

| 1. | Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 64 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/68/EG av den 16 november 2005 om återförsäkring och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG och 92/49/EEG samt direktiven 98/78/EG och 2002/83/EG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana bestämmelser. |
| --- | --- |

1.

Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 64 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/68/EG av den 16 november 2005 om återförsäkring och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG och 92/49/EEG samt direktiven 98/78/EG och 2002/83/EG genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana bestämmelser.

| 2. | Republiken Polen ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Republiken Polen ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 55, 07.03.2009.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 1 juli 2009 — Handelsmaatschappij J. van Hilst m.fl. mot The Jaguar Collection Limited m.fl.

(Mål C-238/09)

2009/C 312/15

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Handelsmaatschappij J. van Hilst m.fl.

Motpart: The Jaguar Collection Limited m.fl.

Domstolen avskrev målet genom beslut av den 20 juli 2009.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/10

---

Talan väckt den 12 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

(Mål C-326/09)

2009/C 312/16

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. van Beek och M. Kaduczak)

Svarande: Republiken Polen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2004/113/EG av den 13 december 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2004/113/EG av den 13 december 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och

| — | förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2004/113/EG löpte ut den 21 december 2007.

---

(1)  EUT L 373, s. 37.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/10

---

Talan väckt den 17 augusti 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

(Mål C-331/09)

2009/C 312/17

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Gross och A. Stobiecka-Kuik)

Svarande: Republiken Polen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 249.4 EG samt artiklarna 3, 4 och 5 i kommissionens beslut 2008/344/EG av den 23 oktober 2007 om det statliga stöd C 23/06 (ex NN 35/06) som Polen har genomfört till förmån för ståltillverkaren Technologie Buczek Group (delgivet med nr K(2007) 5087), eller i vart fall inte har underrättat kommissionen om att skyldigheterna uppfyllts, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 249.4 EG samt artiklarna 3, 4 och 5 i kommissionens beslut 2008/344/EG av den 23 oktober 2007 om det statliga stöd C 23/06 (ex NN 35/06) som Polen har genomfört till förmån för ståltillverkaren Technologie Buczek Group (delgivet med nr K(2007) 5087), eller i vart fall inte har underrättat kommissionen om att skyldigheterna uppfyllts, och

| — | förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den 23 Oktober 2007 antog kommissionen ett beslut om återbetalning av stöd som beviljats den polska stålproducenten Technologie Buczek Group, särskilt genom Technologie Buczek SA (nedan kallat TB) och dess dotterbolag Huta Buczek (nedan kallat HB) och Buczek Automotive (nedan kallat BA), vilken inte i vederbörlig ordning hade genomfört en tidigare godkänd omstruktureringsplan och därefter erhållit driftsstöd som är oförenligt med gemenskapsrätten. Driftsstödet bestod i underlåtelse att uppfylla offentligrättsliga förpliktelser. Republiken Polen underrättades den 24 oktober 2007 om beslutet genom sin ständiga representation vid Europeiska unionen. Kommissionen uppmanade härvid att Republiken Polen att vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva det olagliga stödet.

Vid tidpunkten för talans väckande hade HB och BA inte betalat tillbaka stödet.

Enligt de polska myndigheterna beror de betydande förseningarna avseende återkravet av stödet, förutom de rent tekniska hindren, på bestämmelserna i den polska konkurslagstiftningen. De polska myndigheterna har förklarat att det statliga stödet i fråga bestod i TB:s bristande uppfyllelse av sina förpliktelser, även om det i själva verket var dess dotterbolag åtnjutit stödet. I denna situation hade TB formellt ansvar för alla skulder, inklusive belopp som skulle återkrävas från HB och BA. Den polska lagstiftningen medger inte en avskrivning av sådana krav, förutom när det föreligger ett fall av ”fullständig omöjlighet”. När dessa krav anmäldes var konkursförvaltaren för TB skyldig att betala skulder, inklusive de belopp som skulle återkrävas från dotterbolagen. Om dessa belopp skulle betalas tillbaka, bortfaller den rättsliga grunden för att kräva dessa belopp av HB och BA.

Enligt kommissionen är det inte tillräckligt att Republiken Polen har vidtagit alla tillbuds stående åtgärder. Resultatet av dessa åtgärder måste innebära ett verkningsfullt och omedelbart genomförande av beslutet. I annat fall får det antas att Republiken Polen inte har fullgjort sina skyldigheter. En medlemsstat har åsidosatt sin återkravsskyldighet om de åtgärder som vidtagits inte har visat sig ha någon verkan såvitt avser den faktiska återbetalningen av beloppen i fråga.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/11 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/11

---

Talan väckt den 1 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Polen

(Mål C-349/09)

2009/C 312/18

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: K. Herrmann och M. Simerdova)

Svarande: Republiken Polen

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 2005/28/EG av den 8 april 2005 om fastställande av principer och detaljerade riktlinjer för god klinisk sed i fråga om prövningsläkemedel för humant bruk samt av krav för att få tillstånd till tillverkning eller import av sådana produkter (1) genom att inte fullständigt genomföra direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Polen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt kommissionens direktiv 2005/28/EG av den 8 april 2005 om fastställande av principer och detaljerade riktlinjer för god klinisk sed i fråga om prövningsläkemedel för humant bruk samt av krav för att få tillstånd till tillverkning eller import av sådana produkter (1) genom att inte fullständigt genomföra direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, och

| — | förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Polen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2005/28/EG löpte ut den 29 januari 2006.

---

(1)  EUT L 91, s. 13.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/11 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/11

---

Överklagande ingett den 2 september 2009 av Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) av den dom som förstainstansrätten (andra avdelningen) meddelade den 30 juni 2009 i mål T-444/07, Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-350/09 P)

2009/C 312/19

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Centre de Promotion de l'Emploi par Micro-Entreprise (CPEM) (ombud: C. Bonnefoi, avocate)

Övrig part i målet: Europeiska gemenskapernas kommission

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva förstainstansrättens dom, |
| --- | --- |

—

upphäva förstainstansrättens dom,

| — | helt eller delvis bifalla yrkandena som framställdes i första instans, och |
| --- | --- |

—

helt eller delvis bifalla yrkandena som framställdes i första instans, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar klaganden tretton grunder. Grunderna hänför sig till förstainstansrättens avslag på klagandens talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 4 oktober 2007, vilket upphävde det stöd som beviljats från Europeiska socialfonden (ESF) genom beslut K (1999) 2645 av den 17 augusti 1999.

Genom den första grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har åsidosatt likabehandlingsprincipen, eftersom den inte gjort en lämplig avvägning mellan parternas argument. Förstainstansrätten har, genom att vid flertalet tillfällen endast ange att kommissionen tillbakavisat CPEM:s argument, varken vidare preciserat kommissionens argument eller på vilket sätt kommissionen med dessa argument har tillbakavisat klagandens argument. Därigenom har förstainstansrätten skapat en obalans i domen avseende såväl presentationen av de olika ståndpunkterna i tvisten, som behandlingen av desamma.

Genom den andra grunden gör CPEM gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning. Förstainstansrätten ansåg inte att kommissionen var medansvarig fastän kommission — vid tiden för de regelbundna kontrollerna av det understödda verksamheten — avstod från att vidta åtgärder för att stoppa förskottsbetalningarna och slutbetalningen, trots att den kände till de faktiska omständigheter som hade lagts klaganden till last. Med hänsyn till CPEM:s argument, som visar att kommissionen i vart fall varit medansvarig till den uppstådda skadan, är CPEM:s återbetalningsskyldighet avseende hela det tilldelade stödbeloppet att anses som obefogad.

Genom den tredje grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten felaktigt har underlåtit att beakta klagandens argument som avsåg valet av rättsliga grunder för kommissionens kontroll. Denna kontroll var rättsstridig, eftersom den borde ha utförts med stöd av en annan förordning än den förordning som officiellt angavs som stöd för kontrollen.

Genom den fjärde grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att ha avvisat klagandens yrkande om skadestånd för offentlig kränkning av dess anseende. OLAF hade gett information till lokalpressen redan innan CPEM hade delgivits beslutet om återkallelse av stöd. Att på ett dylikt sätt offentliggöra sådan information utgör en grov kränkning av anseendet för en organisation med ett uppdrag av allmänintresse. En sådan organisation har varken likvida medel eller kundkrets och finansieras helt och hållet av offentliga och privata bidragsgivare.

Genom den femte grunden görs gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och åsidosättande av proportionalitetsprincipen. Förstainstansrätten ogillade yrkandet om symboliskt skadestånd till klagandens personal på grund av att advokaten inte hade den specifika behörigheten att föra deras talan. Däremot utredde förstainstansrätten inte de oegentligheter som klaganden påpekat avseende behörigheten hos utredarna från OLAF och kommissionens personal.

Genom den sjätte grunden gör CPEM gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att ha begränsat ansökans omfattning samt att ha begränsat bedömningen av den första grunden till att endast avse huruvida rätten till försvar hade iakttagits. I ansökan hade såväl den grundläggande rätten till försvar som andra allmänna rättsprinciper uttryckligen åberopats.

Genom den sjunde grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten dessutom har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att ha begränsat omfattningen av rätten till försvar. Denna rätt ansågs fullt ut iakttagen redan när någon gentemot vilken ett beslut, vilket på ett påtagligt sätt påverkar dennes intressen, riktar sig beretts tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt tillkännage sin ståndpunkt. Det krävs emellertid mycket mer för att rätten till försvar ska anses ha blivit iakttagen. Dessutom kan såväl det ”ändamålsenliga” i diskussionen med OLAF och kommissionen, som den ”omsorgsfulla och opartiska” prövningen av alla omständigheter i fallet, allvarligt ifrågasättas i förevarande fall. Detsamma gäller OLAF:s underlåtenhet att meddela CPEM angående föremålet för de klagomål som riktats mot CPEM.

Genom den åttonde grunden gör klaganden mer specifikt gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att den omständigheten att, redan innan mottagaren har delgivits ett administrativt beslut som innebär en påföljd, pressen informerats om innehållet i detta beslut inte utgör ett åsidosättande av rätten till försvar.

Genom den nionde grunden gör CPEM gällande att förstainstansrätten felaktigt ogillade den av CPEM:s grunder som avsåg att kommissionen, i det förfarande som ledde fram till det angripna beslutet, hade åsidosatt rätten till försvar samt oskuldspresumtionen, rättssäkerhetsprincipen och principen om balanserade och neutrala kontroller. Dessa allmänna rättsprinciper ska inte enbart beaktas i de administrativa förfaranden som kan leda till påföljder, utan även i det inledande skedet av en undersökning.

Genom den tionde grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning, eftersom den missuppfattade såväl det franska begreppet för en organisation utan vinstsyfte, som de relationer en sådan organisation kan och bör ha med de olika lokala myndigheterna. Förstainstansrätten borde annars ha funnit att kommissionen och OLAF inledningsvis gjorde fel när de bedömde att kopplingarna mellan CPEM och de lokala myndigheterna, det vill säga staden Marseille, utgjorde en allvarlig oegentlighet.

Genom den elfte grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har gjort en felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna. Förstainstansrätten angav att handledningen för projektansvariga inte kunde göras gällande gentemot klaganden och godtog därvid inte klagandens argument. Förstainstansrätten ansåg i själva verket att handledningen för projektansvariga kunde göras gällande gentemot klaganden, men anmärkte enbart på att det fanns flera olika versioner av handledningen tillgängliga. Detta leder till en rättsosäkerhet och till att rätten till ett kontradiktoriskt förfarande inte iakttas.

Genom den tolfte grunden gör CPEM gällande att förstainstansrätten har tolkat begreppet ”uppvärdering” på ett felaktigt sätt genom att ha godtagit ett juridiskt felaktigt argument från kommissionen. Enligt detta argument skulle denna teknik för debiteringen av utgifter accepteras inom den ”traditionella ramen” för ESF:s projekt, men vara förbjuden för pilotprojekten inom ramen för artikel 6.1 a i förordning nr 4255/88 (1).

Genom den trettonde och sista grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har åsidosatt rättssäkerhetsprincipen i den mån den undvikit att behandla grunden som hänförde sig till att förordning nr 1605/2002 (2) inte är tillämplig. OLAF:s och kommissionens beslut grundade sig på denna förordning trots att det var budgetförordningen av den 21 december 1977 (3) som var i kraft vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna. Därutöver begär klaganden, i enlighet med artikel 47.1 andra och tredje stycket i domstolens rättegångsregler, att vittnen ska höras för att de faktiska omständigheterna ska kunna utredas.

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 4255/88 av den 19 december 1988 om genomförandebestämmelser till förordning (EEG) nr 2052/88 vad gäller Europeiska socialfonden (EGT L 374, s. 21).

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, s. 1).

(3)  Budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 356, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 4, s. 3), i dess lydelse enligt rådets förordning (EG, EKSG, Euratom) nr 2779/98 av den 17 december 1998 om ändring av budgetförordningen av den 21 december 1977 (EGT L 347, s. 3).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Ítélőtábla (Hungría) den 7 september 2009 — Dr. Donat Cornelius Ebert mot Budapesti Ügyvédi Kamara

(Mål C-359/09)

2009/C 312/20

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Ítélőtábla

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Dr. Donat Cornelius Ebert

Svarande: Budapesti Ügyvédi Kamara

Tolkningsfrågor

| 1. | Kan rådets direktiv 89/48/EEG (1) och rådets och parlamentets direktiv 98/5 (2) tolkas så att sökanden, som är tysk medborgare med advokatexamen i Tyskland där han är medlem i advokatsamfundet, men som har uppehållstillstånd och arbetar i Ungern, har rätt att i rättsliga och administrativa förfaranden använda benämningen ”ügyvéd” (advokat), som är den officiella benämningen i mottagandestaten (Ungern), utöver den tyska benämningen ”Rechtsanwalt” (advokat) och den ungerska benämningen ”európaiközösségi jogász” (jurist från en annan medlemsstat), trots att sökanden vare sig är medlem av advokatsamfundet i Ungern eller har erhållit något tillstånd i detta avseende? |
| --- | --- |

1.

Kan rådets direktiv 89/48/EEG (1) och rådets och parlamentets direktiv 98/5 (2) tolkas så att sökanden, som är tysk medborgare med advokatexamen i Tyskland där han är medlem i advokatsamfundet, men som har uppehållstillstånd och arbetar i Ungern, har rätt att i rättsliga och administrativa förfaranden använda benämningen ”ügyvéd” (advokat), som är den officiella benämningen i mottagandestaten (Ungern), utöver den tyska benämningen ”Rechtsanwalt” (advokat) och den ungerska benämningen ”európaiközösségi jogász” (jurist från en annan medlemsstat), trots att sökanden vare sig är medlem av advokatsamfundet i Ungern eller har erhållit något tillstånd i detta avseende?

| 2. | Utgör direktiv 98/5/EG en komplettering till direktiv 89/4[8]/EEG i den bemärkelsen att direktiv 98/5/EG, om utövande av advokatyrket, utgör en speciallag som avser omfattningen av advokatyrket, medan direktiv 89/4[8]/EEG är begränsad till att reglera av erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning? |
| --- | --- |

2.

Utgör direktiv 98/5/EG en komplettering till direktiv 89/4[8]/EEG i den bemärkelsen att direktiv 98/5/EG, om utövande av advokatyrket, utgör en speciallag som avser omfattningen av advokatyrket, medan direktiv 89/4[8]/EEG är begränsad till att reglera av erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning?

---

(1)  Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (EGT L 19, s. 6; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 192).

(2)  Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/5/EG av den 16 februari 1998 om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls (EGT L 77, s. 36).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/13

---

Överklagande ingett den 11 september 2009 av Athinaïki Techniki AE av det beslut som förstainstansrätten (fjärde avdelningen) meddelade den 29 juni 2009 i mål T-94/05, Athinaïki Techniki AE mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-362/09 P)

2009/C 312/21

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Athinaïki Techniki AE (ombud: S.A. Pappas, avocat)

Övriga parter i målet: Europeiska gemenskapernas kommission, Athens Resort Casino AE Symmetochon

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

upphäva det överklagade beslutet,

| — | bifalla de yrkanden som framställts i första instans, |
| --- | --- |

—

bifalla de yrkanden som framställts i första instans,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden anför fyra grunder till stöd för sitt överklagande.

Genom den första grunden gör klaganden gällande att förstainstansrätten har gjort en felaktig tolkning av domstolens tidigare rättspraxis vad gäller förutsättningarna för att lagenligt återkalla ett förvaltningsbeslut. Ett giltigt återkallande förutsätter nämligen att det har konstaterats att beslutet är rättsstridigt och att återkallandet sker inom rimlig tid. I förevarande fall återkallades kommissionens beslut mer än fyra år efter dess antagande och någon motivering gavs inte.

För det andra gör Athinaïki Techniki gällande att förstainstansrätten har gjort en felaktig rättstillämpning genom att inte pröva bolagets invändning att det förelåg maktmissbruk. När kommissionen återkallade det omtvistade beslutet avsåg den nämligen inte att därigenom iaktta legalitetsprincipen utan att undkomma gemenskapsdomstolens kontroll.

För det tredje konstaterar klaganden att den fortfarande har ett intresse av att utverka en dom om ogiltigförklaring av kommissionens omtvistade beslut, till skillnad från vad som slogs fast i det överklagade beslutet. Följderna av att det omtvistade beslutet återkallades får nämligen inte endast bestå i att det preliminära granskningsförfarandet återupptas. Till följd av en dom om ogiltigförklaring skulle kommissionen bli skyldig att antingen inleda ett formellt granskningsförfarande avseende statligt stöd eller att anmoda den berörda medlemsstaten att upphäva eller ändra det aktuella stödet. Förstainstansrätten gjorde således en felaktig rättstillämpning när den slog fast att den enda följden av en ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet var en skyldighet att återuppta det preliminära granskningsförfarandet.

Slutligen anser klaganden att förstainstansrätten har underlåtit att beakta rättskraften hos domstolens dom i det konnexa målet C-521/06 P. Av denna dom följer nämligen att kommissionen inte hade rätt att fortsätta att hålla sig passiv under förfarandet för granskning av statligt stöd. Genom att återkalla det omtvistade beslutet blev kommissionen just passiv och förstainstansrätten gjorde i ytterligare ett avseende en felaktig rättstillämpning genom att inte kritisera kommissionen för detta.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/14 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/14

---

Överklagande ingett den 15 september 2009 av ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z.o.o (tidigare Majątek Hutniczy sp.z o.o.) av den dom som förstainstansrätten meddelade den 1 juli 2009 i förenade målen T-273/06 och T-297/06, ISD Polska m.fl. mot kommissionen

(Mål C-369/09 P)

2009/C 312/22

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: ISD Polska sp. z o.o., Industrial Union of Donbass Corporation, ISD Polska sp. z o.o (Tidigare Majątek Hutniczy sp.z. o.o.) (ombud: C. Rapin och E. Van den Haute, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

| — | förklara att överklagandet kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

förklara att överklagandet kan tas upp till sakprövning,

| — | upphäva den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (åttonde avdelningen) meddelade den 1 juli 2009 i de förenade målen T-273/06 och T-297/06, |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (åttonde avdelningen) meddelade den 1 juli 2009 i de förenade målen T-273/06 och T-297/06,

| — | bifalla i första hand alla, i andra hand delar av, de yrkanden som klagandena framställt i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt i de förenade målen T-273/06 och T-297/06, |
| --- | --- |

—

bifalla i första hand alla, i andra hand delar av, de yrkanden som klagandena framställt i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt i de förenade målen T-273/06 och T-297/06,

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader, och |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader, och

| — | för det fall domstolen ej tar upp överklagandet till sakprövning, förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna enligt artikel 69.6 jämfört med artikel 72 a i domstolens rättegångsregler. |
| --- | --- |

—

för det fall domstolen ej tar upp överklagandet till sakprövning, förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna enligt artikel 69.6 jämfört med artikel 72 a i domstolens rättegångsregler.

Grunder och huvudargument

Klagandena åberopar tre grunder till stöd för sitt överklagande.

För det första bestrider klagandena förstainstansrättens slutsats att protokoll nr 8 om omstruktureringen av den polska stålindustrin, som återfinns i bilaga till akten om Republiken Polens anslutning till Europeiska unionen (1) enligt punkt 6 har en retroaktiv verkan. Enligt klagandena kan ingen retroaktiv verkan tolkas in i denna bestämmelses ordalydelse, syfte eller systematik. I bestämmelsen talas endast om att företagen i bilaga 1 i nämnda protokoll kan erhålla stöd, inom vissa gränser, under perioden 1997–2003. Denne bestämmelse innebär med andra ord att beräkningen av de stöd som kan beviljas de stödmottagande företagen fram till slutet av år 2003 ska göras med beaktande av de stöd som redan beviljats men inte i efterhand av de stöd som funnits vara olagliga. Denna tolkning delas för övrigt av såväl kommissionen som rådet. Den förra har i ett förslag till beslut och den senare i ett beslut funnit att åtagandena i protokoll nr 8 har iakttagits.

Som andra grund anför klagandena att förstainstansrätten har gjort en felaktig rättslig bedömning när den för det första funnit att stödmottagande företag princip endast kunde ha berättigade förväntningar avseenden detta stöds regelbundenhet om detta stöd beviljats enligt förfarandet som föreskrivs i artikel 88 EG och för det andra funnit att de förfaranden som föreskrivs i protokoll (nr 2) om EKSG-produkter i Europaavtalet av den 16 december 1991 (2), genom vilka det omtvistade stödet kommit till kommissionens och rådets kännedom, inte kunnat inge klagandena berättigade förväntningar. Det har nämligen inte kunnat ske någon formell anmälan enligt artikel 88 EG av det omtvistade stödet eftersom Republiken Polen vid denna tidpunkt ännu inte var medlem av Europeiska unionen. Dessutom har kommissionen varit informerad om detta stöd och inom ramen för prövningen av planen för polsk omstrukturering och företagsplaner funnit att de uppfyller kraven i artikel 8.4 i Europaavtalet och villkoren i protokoll nr 8 i bilaga till akten om Republiken Polens anslutning.

Som tredje och sista grund anför klagandena att förordningarna (EG) nr 659/1999 (3) och (EG) nr 794/2004 (4) har åsidosatts. Enligt klagandena är det inte tillräckligt att den tillämpliga räntesatsen vid återkrav av ett omtvistat stöd bestäms i nära samarbete med den berörda medlemsstaten för att denna räntesats ska anses vara ”lämplig” i den mening som avses i artikel 14.2 i förordning (EG) nr 659/1999. Den ”lämpliga” räntesatsen som ska tillämpas på återkravet av statsstöd är ett materiellt begrepp som är oberoende av förfarandet som kommissionen ska följa i de undantagsfall då den bestämmer denna räntesats i samarbete med den berörda medlemsstaten.

---

(1)  EUT L 236, 2003, s. 948.

(2)  Europaavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Polen, å andra sidan (EGT L 348, 1993, s. 2; svensk specialutgåva område 11, volym 26, s. 4).

(3)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, s. 1)

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 (EUT L 140, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/15 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgien) den 23 september 2009 — Françoise Hanssens-Ensch (konkursförvaltare för Agenor SA i konkurs) mot Europeiska gemenskapen

(Mål C-377/09)

2009/C 312/23

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de commerce de Bruxelles

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Françoise Hanssens-Ensch (konkursförvaltare för Agenor SA i konkurs)

Svarande: Europeiska gemenskapen

Tolkningsfråga

Ska artikel 288 andra stycket EG tolkas så, att en talan om ansvar enligt artikel 530 i den belgiska bolagslagen, som väcks av en konkursförvaltare och som syftar till att Europeiska gemenskapen ska förpliktas att ersätta underskottet i konkursen, på den grunden att gemenskapen i praktiken haft möjlighet att leda bolaget och därvid har gjort sig skyldig till ett uppenbart och allvarligt fel som har bidragit till konkursen, betraktas som en talan om utomobligatoriskt ansvar i den mening som avses i nämnda fördragsbestämmelse?

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/15 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/15

---

Talan väckt den 23 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Tjeckien

(Mål C-378/09)

2009/C 312/24

Rättegångsspråk: tjeckiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: M. Šimerdová och J.-B. Laignelot)

Svarande: Republiken Tjeckien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Tjeckien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10a första–tredje styckena i rådets direktiv av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG), (1) i dess lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG (2) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG, (3) genom att inte på ett korrekt sätt införliva nämnda bestämmelser med den nationella lagstiftningen, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Tjeckien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10a första–tredje styckena i rådets direktiv av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (85/337/EEG), (1) i dess lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG (2) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG, (3) genom att inte på ett korrekt sätt införliva nämnda bestämmelser med den nationella lagstiftningen, och

| — | förplikta Republiken Tjeckien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Tjeckien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet löpte ut den 25 juni 2005.

---

(1)  EGT L 175, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 6, s. 226.

(2)  Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 73, s. 5).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003 om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring, med avseende på allmänhetens deltagande och rätt till rättslig prövning, av rådets direktiv 85/337/EEG och 96/61/EG.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/16 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 25 september 2009 — Maurits Casteels mot British Airways plc

(Mål C-379/09)

2009/C 312/25

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Arbeidshof te Brussel

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Maurits Casteels

Motpart: British Airways plc

Tolkningsfrågor

| 1. | Kan artikel 42 EG, i avsaknad av ett ingripande från rådet, åberopas av en privatperson mot sin arbetsgivare inom den privata sektorn vid en tvist vid de nationella domstolarna? |
| --- | --- |

1.

Kan artikel 42 EG, i avsaknad av ett ingripande från rådet, åberopas av en privatperson mot sin arbetsgivare inom den privata sektorn vid en tvist vid de nationella domstolarna?

| 2. | Utgör artikel 39 EG, före direktiv 98/49/EG (1) av den 29 juni 1998 (EGT L, 25.7.1998) och artikel 42 EG, var för sig eller tillsammans, hinder mot att
  arbetstagare som är anställd hos samma juridiska person/arbetsgivare, förutom vid utsändning, därefter anställs vid olika driftställen som tillhör arbetsgivaren i olika medlemsstater och på så sätt omfattas av de olika kompletterande pensionssystem som gäller på dessa driftställen,






  — | det vid fastställandet av den period som krävs för att tjäna in full rätt till kompletterande pensionsförmåner (baserat på arbetstagarens och arbetsgivarens inbetalningar till systemet) i en viss medlemsstat, inte ska fästas något avseende vid arbetstagarens tidigare tjänsteår för samma arbetsgivare i en annan medlemsstat eller hans anslutning till ett kompletterande pensionssystem i denna stat och |
| --- | --- | --- |

2.

Utgör artikel 39 EG, före direktiv 98/49/EG (1) av den 29 juni 1998 (EGT L, 25.7.1998) och artikel 42 EG, var för sig eller tillsammans, hinder mot att

arbetstagare som är anställd hos samma juridiska person/arbetsgivare, förutom vid utsändning, därefter anställs vid olika driftställen som tillhör arbetsgivaren i olika medlemsstater och på så sätt omfattas av de olika kompletterande pensionssystem som gäller på dessa driftställen,

—

det vid fastställandet av den period som krävs för att tjäna in full rätt till kompletterande pensionsförmåner (baserat på arbetstagarens och arbetsgivarens inbetalningar till systemet) i en viss medlemsstat, inte ska fästas något avseende vid arbetstagarens tidigare tjänsteår för samma arbetsgivare i en annan medlemsstat eller hans anslutning till ett kompletterande pensionssystem i denna stat och

| — | den omsändigheten att en arbetstagare, med sitt eget medgivande, förflyttas till ett driftställe som tillhör samma arbetsgivare i en annan medlemsstat likställs med den situation som anges i pensionsbestämmelserna då den anställde frivilligt lämnar driftstället, varvid rätten till kompletterande pension begränsas till de avgifter som arbetstagaren själv har betalat in till systemet, |
| --- | --- |

—

den omsändigheten att en arbetstagare, med sitt eget medgivande, förflyttas till ett driftställe som tillhör samma arbetsgivare i en annan medlemsstat likställs med den situation som anges i pensionsbestämmelserna då den anställde frivilligt lämnar driftstället, varvid rätten till kompletterande pension begränsas till de avgifter som arbetstagaren själv har betalat in till systemet,

| — | och de negativa följderna av detta blir att arbetstagaren förlorar sin rätt till kompletterande pensionsförmåner för sin anställning i denna medlemsstat, vilket inte hade varit fallet om han endast hade arbetat för sin arbetsgivare i ett enda land och fortfarande hade varit ansluten till det kompletterande pensionssystemet i denna medlemsstat? |
| --- | --- |

—

och de negativa följderna av detta blir att arbetstagaren förlorar sin rätt till kompletterande pensionsförmåner för sin anställning i denna medlemsstat, vilket inte hade varit fallet om han endast hade arbetat för sin arbetsgivare i ett enda land och fortfarande hade varit ansluten till det kompletterande pensionssystemet i denna medlemsstat?

---

(1)  Rådets direktiv 98/49/EG av den 29 juni 1998 om skydd av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföretagare som flyttar inom gemenskapen (EGT L 209, s. 46).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/16 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/16

---

Talan väckt den 25 september 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Frankrike

(Mål C-383/09)

2009/C 312/26

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: O. Beynet och D. Recchia)

Svarande: Republiken Frankrike

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 12.1 d i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1) genom att inte inrätta en åtgärdsplan för strikt skydd av arten Cricetus cricetus (Europeisk hamster) och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 12.1 d i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1) genom att inte inrätta en åtgärdsplan för strikt skydd av arten Cricetus cricetus (Europeisk hamster) och

| — | förplikta Republiken Frankrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Frankrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europeiska kommissionen kritiserar svaranden för att ha underlåtit att enligt bestämmelserna i artikel 12 i direktiv 92/43/EEG inrätta ett strikt skydd av arten Cricetus cricetus (Europeisk hamster) i Alsace, vilket utgör denna arts naturliga utbredningsområde i Frankrike.

Enligt sökanden har sammanräkningen av detta djurs jordhålor påvisat en betydlig nedgång av dess antal de senaste åren eftersom antalet jordhålor har sjunkit från 1167 år 2001 till endast 161 år 2007. Under dessa förhållanden riskerar arten total utrotning inom en kort tidsperiod då den hotas både av trycket från storstäderna och missgynnande jordbruksmetoder.

Kommissionen medger i sin inlaga att svaranden har tagit hänsyn till dessa problem genom att vidta åtgärder med beaktande av både urbanism och jordbruksmetoder, men att dessa åtgärder är helt otillräckliga.

De tre prioriterade åtgärdsområdena, vilka är de områden där försöken att bevara arten väsentligen är koncentrerade, täcker bara en mycket liten del av området som utgör dess naturliga livsmiljö eftersom två tredjedelar av dess jordhålor återfinns utanför dessa områden som i sig endast motsvarar 2 % av den europeiska hamsterns främsta utbredningsområde. För att säkerställa att skyddsåtgärderna vad avser denna art omfattar ett tillräckligt stort område måste åtminstone den europeiska hamsterns förekomst år 1990, och inte år 2000, beaktas.

Skyddsåtgärderna är vidare i sig mycket otillräckliga. Kommissionen beklagar särskilt i detta hänseende bristen på normativ klarhet vad gäller den europeiska hamsterns återetableringsområden. Den nationella förvaltningen förfogar nämligen över ett alltför stort utrymme för skönsmässig bedömning vad avser beviljandet av undantag för genomförande av stadsbyggnadsplaner i hamstrarnas utbredningsområden och det råder stor osäkerhet vad gäller vidtagna kompensationsåtgärder för att skydda denna art.

---

(1)  EUT L 206, s. 7.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/17 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Paris (Frankrike) den 29 september 2009 — Prunus SARL mot Directeur des services fiscaux

(Mål C-384/09)

2009/C 312/27

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de grande instance de Paris

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Prunus SARL

Motpart: Directeur des services fiscaux

Tolkningsfrågor

| 1. | Utgör artikel 56 och följande artiklar i EG-fördraget hinder för en sådan lagstiftning som den som föreskrivs i artikel 990 D och följande artiklar i Code général des impôts, enligt vilka en juridisk person som har platsen för sin verkliga ledning i Frankrike, eller, sedan den 1 januari 2008, i en medlemsstat i Europeiska unionen, kan undantas från den omtvistade skatten, medan juridiska personer som har platsen för sin verkliga ledning i tredjeland, bara har rätt till ett sådant undantag om Frankrike och denna stat har slutit ett avtal om handräckning i syfte att bekämpa undandragande av skatt och skatteflykt eller att den juridiska personen, enligt ett avtal som innehåller en bestämmelse om ickediskriminering på grund av nationalitet, inte får beskattas hårdare än juridiska personer som har platsen för sin verkliga ledning i Frankrike? |
| --- | --- |

1.

Utgör artikel 56 och följande artiklar i EG-fördraget hinder för en sådan lagstiftning som den som föreskrivs i artikel 990 D och följande artiklar i Code général des impôts, enligt vilka en juridisk person som har platsen för sin verkliga ledning i Frankrike, eller, sedan den 1 januari 2008, i en medlemsstat i Europeiska unionen, kan undantas från den omtvistade skatten, medan juridiska personer som har platsen för sin verkliga ledning i tredjeland, bara har rätt till ett sådant undantag om Frankrike och denna stat har slutit ett avtal om handräckning i syfte att bekämpa undandragande av skatt och skatteflykt eller att den juridiska personen, enligt ett avtal som innehåller en bestämmelse om ickediskriminering på grund av nationalitet, inte får beskattas hårdare än juridiska personer som har platsen för sin verkliga ledning i Frankrike?

| 2. | Utgör artikel 56 och följande artiklar i EG-fördraget hinder för en sådan lagstiftning som den som föreskrivs i artikel 990 F i Code général des impôts, enligt vilken skattemyndigheterna kan hålla juridiska personer, som befinner sig mellan den eller de som är skyldiga att betala skatt och fast egendom eller rättigheter avseende fast egendom, solidariskt ansvariga för betalning av den skatt som föreskrivs i artikel 990 D och följande artiklar i Code général des impôts? |
| --- | --- |

2.

Utgör artikel 56 och följande artiklar i EG-fördraget hinder för en sådan lagstiftning som den som föreskrivs i artikel 990 F i Code général des impôts, enligt vilken skattemyndigheterna kan hålla juridiska personer, som befinner sig mellan den eller de som är skyldiga att betala skatt och fast egendom eller rättigheter avseende fast egendom, solidariskt ansvariga för betalning av den skatt som föreskrivs i artikel 990 D och följande artiklar i Code général des impôts?

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/17 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių Ginčų Komisija Prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Republiken Litauen) den 29 september 2009 — Nidera Handelscompagnie BV mot Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Mål C-385/09)

2009/C 312/28

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Mokestinių Ginčų Komisija Prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Nidera Handelscompagnie BV

Motpart: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tolkningsfrågor

| 1. | Är lagstiftning enligt vilken rätten att dra av mervärdesskatt endast tillkommer personer som är skattskyldiga till mervärdesskatt — det vill säga beskattningsbara personer som i enlighet med föreskrivna förfaranden är registrerade till mervärdesskatt i en medlemsstat (i detta fall Litauen) — förenlig med bestämmelserna i direktiv 2006/112/EG angående rätten att dra av mervärdesskatt? |
| --- | --- |

1.

Är lagstiftning enligt vilken rätten att dra av mervärdesskatt endast tillkommer personer som är skattskyldiga till mervärdesskatt — det vill säga beskattningsbara personer som i enlighet med föreskrivna förfaranden är registrerade till mervärdesskatt i en medlemsstat (i detta fall Litauen) — förenlig med bestämmelserna i direktiv 2006/112/EG angående rätten att dra av mervärdesskatt?

| 2. | Om svaret på den första frågan är ja, är sådan lagstiftning förenlig med de i direktiv 2006/112/EG fastlagda allmänna principerna om rätten att dra av mervärdesskatt om den innehåller bestämmelser enligt vilka en person som är skattskyldig till mervärdesskatt har rätt att dra av ingående mervärdesskatt och/eller mervärdesskatt på import för varor och/eller tjänster som förvärvats innan den skattskyldiga personen registrerades till mervärdesskatt enbart under förutsättning att varorna ska användas i en för mervärdesskatt beskattningsbar verksamhet som bedrivs av den skattskyldiga personen, det vill säga ingående mervärdesskatt och/eller mervärdesskatt på import får inte dras av med avseende på varor och tjänster som förvärvats innan personen i fråga registrerades till mervärdesskatt om varorna redan har använts i nämnda verksamhet? |
| --- | --- |

2.

Om svaret på den första frågan är ja, är sådan lagstiftning förenlig med de i direktiv 2006/112/EG fastlagda allmänna principerna om rätten att dra av mervärdesskatt om den innehåller bestämmelser enligt vilka en person som är skattskyldig till mervärdesskatt har rätt att dra av ingående mervärdesskatt och/eller mervärdesskatt på import för varor och/eller tjänster som förvärvats innan den skattskyldiga personen registrerades till mervärdesskatt enbart under förutsättning att varorna ska användas i en för mervärdesskatt beskattningsbar verksamhet som bedrivs av den skattskyldiga personen, det vill säga ingående mervärdesskatt och/eller mervärdesskatt på import får inte dras av med avseende på varor och tjänster som förvärvats innan personen i fråga registrerades till mervärdesskatt om varorna redan har använts i nämnda verksamhet?

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de travail de Bruxelles (Belgien) den 30 september 2009 — Jhonny Briot mot Randstad Interim, Sodexho SA och Europeiska unionens råd

(Mål C-386/09)

2009/C 312/29

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de travail de Bruxelles (Belgien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Jhonny Briot

Motpart: Randstad Interim, Sodexho SA och Europeiska unionens råd

Tolkningsfrågor

| 1. | Om det vid en företagsövergång enligt artikel 1.1 i direktiv 2001/23 (1) framgår att det inom den enhet som avses med övergången, i detta fall en personalmatsal vid en gemenskapsinstitution, har använts ett stort antal arbetstagare som hyrts av bemanningsföretag med stöd av ett ramavtal med olika sådana företag, ska bemanningsföretaget, eller i annat fall den institution under vars kontroll och ledning de nämnda arbetstagarna tjänstgjorde, anses som arbetsgivare-överlåtare i den mening som avses i artikel 2.1 a i direktivet?
  Om vare sig bemanningsföretaget eller det användande företaget kan betraktas som arbetsgivare-överlåtare innebär detta att de uthyrda arbetstagarna inte kan komma i åtnjutande av de garantier som ges i direktiv 2001/23? |
| --- | --- |

1.

Om det vid en företagsövergång enligt artikel 1.1 i direktiv 2001/23 (1) framgår att det inom den enhet som avses med övergången, i detta fall en personalmatsal vid en gemenskapsinstitution, har använts ett stort antal arbetstagare som hyrts av bemanningsföretag med stöd av ett ramavtal med olika sådana företag, ska bemanningsföretaget, eller i annat fall den institution under vars kontroll och ledning de nämnda arbetstagarna tjänstgjorde, anses som arbetsgivare-överlåtare i den mening som avses i artikel 2.1 a i direktivet?

Om vare sig bemanningsföretaget eller det användande företaget kan betraktas som arbetsgivare-överlåtare innebär detta att de uthyrda arbetstagarna inte kan komma i åtnjutande av de garantier som ges i direktiv 2001/23?

| 2. | Ska artikel 4.1 i direktiv 2001/23/EG tolkas så att det förhållandet att ett avtal om visstidsanställning för arbetstagare som hyrs av bemanningsföretag inte förlängs på grund av att den verksamhet de var en del av har övergått till ett annat rättssubjekt strider mot förbudet i den bestämmelsen och att arbetstagarna därför ska anses stå till användarens förfogande vid tidpunkten för övergången? |
| --- | --- |

2.

Ska artikel 4.1 i direktiv 2001/23/EG tolkas så att det förhållandet att ett avtal om visstidsanställning för arbetstagare som hyrs av bemanningsföretag inte förlängs på grund av att den verksamhet de var en del av har övergått till ett annat rättssubjekt strider mot förbudet i den bestämmelsen och att arbetstagarna därför ska anses stå till användarens förfogande vid tidpunkten för övergången?

| 3. | Ska artikel 3.1 i direktiv 2001/23/EG, eventuellt jämte artikel 2.2 c, tolkas så att förvärvaren är skyldig att behålla ett anställningsförhållande med arbetstagare som hyrts av bemanningsföretag och som arbetade inom den verksamhet som var föremål för övergången eller som fortfarande ska anses stå till användarens förfogande vid tidpunkten för övergången?
  Om frågan besvaras jakande, ska då artikel 3.1 tolkas så att den innebär ett krav på att ingå ett avtal om tillsvidareanställning för det fall förvärvaren inte är ett bemanningsföretag och inte kan ingå ett avtal om anställning av arbetstagare för uthyrningsändamål? |
| --- | --- |

3.

Ska artikel 3.1 i direktiv 2001/23/EG, eventuellt jämte artikel 2.2 c, tolkas så att förvärvaren är skyldig att behålla ett anställningsförhållande med arbetstagare som hyrts av bemanningsföretag och som arbetade inom den verksamhet som var föremål för övergången eller som fortfarande ska anses stå till användarens förfogande vid tidpunkten för övergången?

Om frågan besvaras jakande, ska då artikel 3.1 tolkas så att den innebär ett krav på att ingå ett avtal om tillsvidareanställning för det fall förvärvaren inte är ett bemanningsföretag och inte kan ingå ett avtal om anställning av arbetstagare för uthyrningsändamål?

---

(1)  Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (EGT L 82, s. 16)

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/18 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado Mercantil (Spanien) den 1 oktober 2009 — Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA) mot Magnatrading SL

(Mål C-387/09)

2009/C 312/30

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado Mercantil no 1 de Santa Cruz de Tenerife

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

Motpart: Magnatrading SL

Tolkningsfrågor

| 1. | Är begreppet ”rimlig kompensation” i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG (1) ett nytt gemenskapsbegrepp som ska tolkas på samma sätt i alla medlemsstater i Europeiska gemenskapen? |
| --- | --- |

1.

Är begreppet ”rimlig kompensation” i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG (1) ett nytt gemenskapsbegrepp som ska tolkas på samma sätt i alla medlemsstater i Europeiska gemenskapen?

| 2. | Om svaret på fråga 1 är jakande,






  2.1 | om ett nationellt system för rimlig kompensation för privatkopiering existerade innan direktiv 2001/29/EG trädde i kraft, ska de nationella bestämmelserna tolkas ”i enlighet” med det nya begreppet ”rimlig kompensation” för privatkopiering efter att direktiv 2001/29/EG trädde i kraft? |
| --- | --- | --- |

2.

Om svaret på fråga 1 är jakande,

2.1

om ett nationellt system för rimlig kompensation för privatkopiering existerade innan direktiv 2001/29/EG trädde i kraft, ska de nationella bestämmelserna tolkas ”i enlighet” med det nya begreppet ”rimlig kompensation” för privatkopiering efter att direktiv 2001/29/EG trädde i kraft?

| 2.2 | ska hänsyn tas till omfattningen av det undantag för privatkopiering som föreskrivs i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG och till de kriterier som anges i skäl 35 i detta direktiv, när det fastställs vilka anordningar som ska omfattas av den rimliga kompensationen, samt storleken av denna kompensation?
  Om svaret på denna fråga är jakande, är det förenligt med gemenskapsbegreppet ”rimlig kompensation för privatkopiering” att a) fastställa en betalningsskyldighet som omfattar anordningar som är avsedda för andra privata och yrkesmässiga ändamål än ”privatkopiering” och/eller b) fastställa ett engångsbelopp utan att ta hänsyn till om anordningarna används för privatkopiering eller den skada som en sådan användning kan ge upphov till, och att kompensation ska betalas även i sådana situationer där ingen eller endast obetydlig skada föreligger? |
| --- | --- |

2.2

ska hänsyn tas till omfattningen av det undantag för privatkopiering som föreskrivs i artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG och till de kriterier som anges i skäl 35 i detta direktiv, när det fastställs vilka anordningar som ska omfattas av den rimliga kompensationen, samt storleken av denna kompensation?

Om svaret på denna fråga är jakande, är det förenligt med gemenskapsbegreppet ”rimlig kompensation för privatkopiering” att a) fastställa en betalningsskyldighet som omfattar anordningar som är avsedda för andra privata och yrkesmässiga ändamål än ”privatkopiering” och/eller b) fastställa ett engångsbelopp utan att ta hänsyn till om anordningarna används för privatkopiering eller den skada som en sådan användning kan ge upphov till, och att kompensation ska betalas även i sådana situationer där ingen eller endast obetydlig skada föreligger?

| 2.3 | är det förenligt med artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG att tillämpa ett system där en gräns dras vid privatkopiering samtidigt som det föreligger en allmän skyldighet att betala den rimliga kompensationen för en viss kategori av utrustning eller medier (till exempel inspelningsbara dataskivor CD-R och DVD-R data) oberoende av om de har köpts av fysiska personer för privat eller för yrkesmässigt bruk, för att skapa och lagra egen information eller för att fullgöra lagstadgade skyldigheter, eller av juridiska personer som inte på något vis omfattas av undantaget för privatkopiering? |
| --- | --- |

2.3

är det förenligt med artikel 5.2 b i direktiv 2001/29/EG att tillämpa ett system där en gräns dras vid privatkopiering samtidigt som det föreligger en allmän skyldighet att betala den rimliga kompensationen för en viss kategori av utrustning eller medier (till exempel inspelningsbara dataskivor CD-R och DVD-R data) oberoende av om de har köpts av fysiska personer för privat eller för yrkesmässigt bruk, för att skapa och lagra egen information eller för att fullgöra lagstadgade skyldigheter, eller av juridiska personer som inte på något vis omfattas av undantaget för privatkopiering?

| 3. | Om svaret på fråga 1 är nekande,






  3.1 | innebär det att medlemsstaterna har full frihet att fastställa kriterier och mekanismer för att avgöra för vilka anordningar rimlig kompensation för privatkopiering ska erläggas samt storleken av denna kompensation, eller finns det inskränkningar i denna frihet och vilka är i så fall dessa inskränkningar? |
| --- | --- | --- |

3.

Om svaret på fråga 1 är nekande,

3.1

innebär det att medlemsstaterna har full frihet att fastställa kriterier och mekanismer för att avgöra för vilka anordningar rimlig kompensation för privatkopiering ska erläggas samt storleken av denna kompensation, eller finns det inskränkningar i denna frihet och vilka är i så fall dessa inskränkningar?

| 3.2 | innebär det att medlemsstaterna har rätt att låta tredje man ta betalt för verk som upphovsmännen frivilligt har överlåtit utan kostnad till samhället eller finns det inskränkningar i denna rätt och vilka är i så fall dessa inskränkningar? |
| --- | --- |

3.2

innebär det att medlemsstaterna har rätt att låta tredje man ta betalt för verk som upphovsmännen frivilligt har överlåtit utan kostnad till samhället eller finns det inskränkningar i denna rätt och vilka är i så fall dessa inskränkningar?

| 3.3 | innebär det att medlemsstaterna har rätt att låta tredje man ta betalt av användarna för att dessa användare ska följa en bindande offentligrättslig bestämmelse eller finns det inskränkningar i denna rätt och vilka är i så fall dessa inskränkningar? |
| --- | --- |

3.3

innebär det att medlemsstaterna har rätt att låta tredje man ta betalt av användarna för att dessa användare ska följa en bindande offentligrättslig bestämmelse eller finns det inskränkningar i denna rätt och vilka är i så fall dessa inskränkningar?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, s. 10).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/19 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundessozialgerichts (Tyskland) den 2 oktober 2009 — Joao Filipe Da Silva Martins mot Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

(Mål C-388/09)

2009/C 312/31

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundessozialgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Joao Da Filipe Silva Martins

Motpart: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse

Tolkningsfråga

Är det förenligt med bestämmelserna i den primära och den sekundära gemenskapsrätten avseende fri rörlighet och social trygghet för migrerande arbetstagare (särskilt artiklarna 39 EG och 42 EG samt artiklarna 27 och 28 i förordning (EEG) 1408/71 (1)) att en tidigare anställd som uppbär pension i såväl det tidigare anställningslandet som i ursprungsstaten och i det tidigare anställningslandet har rätt till vård- och omsorgsersättning på grund av vård- eller omsorgsbehov förlorar rätten till vård- och omsorgsersättning efter att han flyttat till ursprungsstaten?

---

(1)  EUT L 149, s. 2.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/20 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 2 oktober 2009 — Reti Televisive Italiane SpA (RTI) mot Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

(Mål C-390/09)

2009/C 312/32

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato (Italien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Reti Televisive Italiane SpA (RTI)

Motpart: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artiklarna 18 och 18a i direktiv 89/552/EG (1), i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG (2), anses så precisa och ovillkorliga att de efter införlivandefristens utgång har företräde framför nationell rätt som strider mot dessa och kan anses, i enlighet med en tolkning av artikel 249h tredje stycket i fördraget, utgöra en del av de nationella bestämmelserna på området och därmed kan genomföras av en sådan förvaltningsmyndighet som AGCOM, som har getts reglerande befogenheter för att genomföra nationell lag? |
| --- | --- |

1.

Ska artiklarna 18 och 18a i direktiv 89/552/EG (1), i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG (2), anses så precisa och ovillkorliga att de efter införlivandefristens utgång har företräde framför nationell rätt som strider mot dessa och kan anses, i enlighet med en tolkning av artikel 249h tredje stycket i fördraget, utgöra en del av de nationella bestämmelserna på området och därmed kan genomföras av en sådan förvaltningsmyndighet som AGCOM, som har getts reglerande befogenheter för att genomföra nationell lag?

| 2. | Ska artiklarna 18 och 18a i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att kravet på att sändningstiden för TV-köp-block uppgår till minst 15 minuter innebär att alla andra former av TV-köp, även om sändningstiden är längre än tre minuter men kortare än femton minuter, ska kvalificeras som TV-köp-inslag med följden att den för reklaminslag gällande tidsbegränsningen blir tillämplig? |
| --- | --- |

2.

Ska artiklarna 18 och 18a i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att kravet på att sändningstiden för TV-köp-block uppgår till minst 15 minuter innebär att alla andra former av TV-köp, även om sändningstiden är längre än tre minuter men kortare än femton minuter, ska kvalificeras som TV-köp-inslag med följden att den för reklaminslag gällande tidsbegränsningen blir tillämplig?

| 3. | Ska artiklarna 1 c, 10, 11 och 18.3 i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att ett programföretags annonseringar avseende egna program utan betalning av en ersättning omfattas av reklambegreppet vid tillämpningen av bestämmelserna om möjligheten att särskilja reklaminslag från övrigt programinnehåll och om villkoren för infogande av reklaminslag i TV-sändningar? |
| --- | --- |

3.

Ska artiklarna 1 c, 10, 11 och 18.3 i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att ett programföretags annonseringar avseende egna program utan betalning av en ersättning omfattas av reklambegreppet vid tillämpningen av bestämmelserna om möjligheten att särskilja reklaminslag från övrigt programinnehåll och om villkoren för infogande av reklaminslag i TV-sändningar?

| 4. | Ska artiklarna 1 c, 10, 11 och 18.3 i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att den institutionella informations- och kommunikationsverksamhet som avses i den italienska lagen nr 150 av den 7 juni 2000, inklusive samhällsnyttiga meddelanden och meddelanden av allmänintresse omfattas av reklambegreppet vid tillämpningen av bestämmelserna om möjligheten att särskilja reklaminslag från övrigt programinnehåll och om villkoren för infogande av reklaminslag i TV-sändningar? |
| --- | --- |

4.

Ska artiklarna 1 c, 10, 11 och 18.3 i direktiv 89/552/EG, i dess lydelse enligt direktiv 97/36/EG, tolkas så att den institutionella informations- och kommunikationsverksamhet som avses i den italienska lagen nr 150 av den 7 juni 2000, inklusive samhällsnyttiga meddelanden och meddelanden av allmänintresse omfattas av reklambegreppet vid tillämpningen av bestämmelserna om möjligheten att särskilja reklaminslag från övrigt programinnehåll och om villkoren för infogande av reklaminslag i TV-sändningar?

---

(1)  EGT L 298, s. 23.

(2)  EGT L 265, s. 42.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/20 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Vilniaus Miesto 1 Apylinkès Teismas, Republiken Litauen den 2 oktober 2009 — Malgozata Runevic-Vardyn och Lukasz Pawel Wardyn mot kommunförvaltningen i staden Vilnius, Republiken Litauens justitieministerium, den statliga kommissionen för litauiska språket och folkbokföringsenheten vid rättsavdelningen i Staden Vilnius

(Mål C-391/09)

2009/C 312/33

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Vilniaus Miesto 1 Apylinkès Teismas, Republiken Litauen

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Malgozata Runevic-Vardyn och Lukasz Pawel Wardyn

Svarande: Kommunförvaltningen i staden Vilnius, Republiken Litauens justitieministerium, den statliga kommissionen för litauiska språket och folkbokföringsenheten vid rättsavdelningen i staden Vilnius

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska, mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 2000/43/EG (1) av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, artikel 2.2 b i direktivet tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att indirekt diskriminera enskilda på grund av deras etniska ursprung, när det i nationella lagbestämmelser föreskrivs att personnamn i handlingar som anger civilstånd endast får skrivas med nationalspråkets bokstäver? |
| --- | --- |

1.

Ska, mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 2000/43/EG (1) av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, artikel 2.2 b i direktivet tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att indirekt diskriminera enskilda på grund av deras etniska ursprung, när det i nationella lagbestämmelser föreskrivs att personnamn i handlingar som anger civilstånd endast får skrivas med nationalspråkets bokstäver?

| 2. | Ska, mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, artikel 2.2 b i direktivet tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att indirekt diskriminera enskilda på grund av deras etniska ursprung, när det i nationella lagbestämmelser föreskrivs att förnamnen och efternamnen på personer av annat ursprung eller annan nationalitet, i handlingar som anger civilstånd, ska skrivas med latinska bokstäver och utan att använda diakritiska tecken, ligaturer eller andra ändringar av bokstäverna i det latinska alfabetet som används i en rad olika språk? |
| --- | --- |

2.

Ska, mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, artikel 2.2 b i direktivet tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att indirekt diskriminera enskilda på grund av deras etniska ursprung, när det i nationella lagbestämmelser föreskrivs att förnamnen och efternamnen på personer av annat ursprung eller annan nationalitet, i handlingar som anger civilstånd, ska skrivas med latinska bokstäver och utan att använda diakritiska tecken, ligaturer eller andra ändringar av bokstäverna i det latinska alfabetet som används i en rad olika språk?

| 3. | Ska, mot bakgrund av artikel 18.1 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, vari det föreskrivs att varje unionsmedborgare har rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, och mot bakgrund av artikel 12 första stycket i nämnda fördrag som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet, dessa bestämmelser tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att i nationella lagbestämmelser föreskriva att personnamn i handlingar som anger civilstånd endast får skrivas med nationalspråkets bokstäver? |
| --- | --- |

3.

Ska, mot bakgrund av artikel 18.1 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, vari det föreskrivs att varje unionsmedborgare har rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, och mot bakgrund av artikel 12 första stycket i nämnda fördrag som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet, dessa bestämmelser tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att i nationella lagbestämmelser föreskriva att personnamn i handlingar som anger civilstånd endast får skrivas med nationalspråkets bokstäver?

| 4. | Ska, mot bakgrund av artikel 18.1 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, vari det föreskrivs att varje unionsmedborgare har rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, och mot bakgrund av artikel 12 första stycket i nämnda fördrag som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet, dessa bestämmelser tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att i nationella lagbestämmelser föreskriva att förnamnen och efternamnen på personer av annat ursprung eller annan nationalitet, i handlingar som anger civilstånd, ska skrivas med latinska bokstäver och utan att använda diakritiska tecken, ligaturer eller andra ändringar av bokstäverna i det latinska alfabetet som används i en rad olika språk? |
| --- | --- |

4.

Ska, mot bakgrund av artikel 18.1 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, vari det föreskrivs att varje unionsmedborgare har rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, och mot bakgrund av artikel 12 första stycket i nämnda fördrag som förbjuder diskriminering på grund av nationalitet, dessa bestämmelser tolkas så, att det är förbjudet för medlemsstaterna att i nationella lagbestämmelser föreskriva att förnamnen och efternamnen på personer av annat ursprung eller annan nationalitet, i handlingar som anger civilstånd, ska skrivas med latinska bokstäver och utan att använda diakritiska tecken, ligaturer eller andra ändringar av bokstäverna i det latinska alfabetet som används i en rad olika språk?

---

(1)  EGT L 180, s. 22.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Naczelny Sąd Administracyjny (Republiken Polen) den 13 oktober 2009 — Oasis East sp. z o.o. mot Minister Finansów

(Mål C-395/09)

2009/C 312/34

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Naczelny Sąd Administracyjny

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Oasis East sp. z o.o.

Motpart: Minister Finansów

Tolkningsfråga

Följer det av gemenskapsrätten (i synnerhet artikel 17.6 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, nu artikel 176 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt) att en medlemsstat får tillämpa nationella bestämmelser enligt vilka den beskattningsbara personen inte har rätt att minska det skattepliktiga beloppet eller erhålla återbetalning av differensen avseende den skatt som ska betalas vid import av tjänster i samband med vilka betalningen direkt eller indirekt skett till en person som har hemvist, säte eller huvudsaklig förvaltning i ett område eller i ett land som enligt den nationella rätten betraktas som så kallade skatteparadis, varvid ett sådant undantag tillämpades i medlemsstaten redan före dess anslutning till gemenskapen?

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale ordinario di Bari (Italien) den 12 oktober 2009 — Interedil Srl i likvidation mot Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa

(Mål C-396/09)

2009/C 312/35

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale ordinario di Bari

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Interedil Srl i likvidation

Motpart: Fallimento Interedil Srl, Banca Intesa Gestione Crediti Spa

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska begreppet ”platsen där gäldenärens huvudsakliga intressen finns” i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1346/2000 (1) tolkas enligt gemenskapsrätten eller enligt nationell rätt? Om det ska tolkas enligt gemenskapsrätten, vad består begreppet av? Vilka omständigheter och faktorer ska beaktas vid fastställande av platsen för gäldenärens huvudsakliga intressen? |
| --- | --- |

1.

Ska begreppet ”platsen där gäldenärens huvudsakliga intressen finns” i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1346/2000 (1) tolkas enligt gemenskapsrätten eller enligt nationell rätt? Om det ska tolkas enligt gemenskapsrätten, vad består begreppet av? Vilka omständigheter och faktorer ska beaktas vid fastställande av platsen för gäldenärens huvudsakliga intressen?

| 2. | Kan presumtionen i artikel 3.1 i förordning nr 1346/2000 enligt vilken ”För bolag och andra juridiska personer skall sätet anses vara platsen där gäldenärens huvudsakliga intressen finns, om inte annat visas” upphävas genom att bolaget bedriver näringsverksamhet i en annan stat än där sätet finns eller är det, för att presumtionen ska upphävas, nödvändigt att konstatera att bolaget inte bedrivit någon näringsverksamhet i den stat där sätet finns? |
| --- | --- |

2.

Kan presumtionen i artikel 3.1 i förordning nr 1346/2000 enligt vilken ”För bolag och andra juridiska personer skall sätet anses vara platsen där gäldenärens huvudsakliga intressen finns, om inte annat visas” upphävas genom att bolaget bedriver näringsverksamhet i en annan stat än där sätet finns eller är det, för att presumtionen ska upphävas, nödvändigt att konstatera att bolaget inte bedrivit någon näringsverksamhet i den stat där sätet finns?

| 3. | Är de omständigheterna att gäldenärsbolaget äger fastigheter i en annan medlemsstat än den där sätet finns och att det där slutit två hyreskontrakt avseende hotellverksamhet med ett annat bolag samt ett avtal med en bank, tillräckliga för att upphäva den presumtion som föreskrivs i artikel 3 i förordning (EG) nr 1346/2000 till förmån för platsen där bolagets säte finns och är dessa omständigheter tillräckliga för att anse att bolaget har ett driftställe i denna stat i den mening som avses i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1346/2000? |
| --- | --- |

3.

Är de omständigheterna att gäldenärsbolaget äger fastigheter i en annan medlemsstat än den där sätet finns och att det där slutit två hyreskontrakt avseende hotellverksamhet med ett annat bolag samt ett avtal med en bank, tillräckliga för att upphäva den presumtion som föreskrivs i artikel 3 i förordning (EG) nr 1346/2000 till förmån för platsen där bolagets säte finns och är dessa omständigheter tillräckliga för att anse att bolaget har ett driftställe i denna stat i den mening som avses i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1346/2000?

| 4. | Om Corte di Cassaziones avgörande i jurisdiktionsfrågan i det ovannämnda beslutet nr 10606/2005 grundar sig på en annan tolkning av artikel 3 i förordning (EG) nr 1346/2000 än den som gjorts av Europeiska gemenskapernas domstol, utgör artikel 382 i den italienska civilprocesslagen, enligt vilken Corte di Cassazione slagit fast behörigheten genom ett slutligt och tvingande avgörande hinder för tillämpningen av denna gemenskapsbestämmelse, som den tolkats av domstolen? |
| --- | --- |

4.

Om Corte di Cassaziones avgörande i jurisdiktionsfrågan i det ovannämnda beslutet nr 10606/2005 grundar sig på en annan tolkning av artikel 3 i förordning (EG) nr 1346/2000 än den som gjorts av Europeiska gemenskapernas domstol, utgör artikel 382 i den italienska civilprocesslagen, enligt vilken Corte di Cassazione slagit fast behörigheten genom ett slutligt och tvingande avgörande hinder för tillämpningen av denna gemenskapsbestämmelse, som den tolkats av domstolen?

---

(1)  EGT L 160, s. 1

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 14 oktober 2009 — Scheuten Solar Technology GmbH mot Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

(Mål C-397/09)

2009/C 312/36

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Scheuten Solar Technology GmbH

Motpart: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

Tolkningsfrågor

| a) | Utgör artikel 1.1 i rådets direktiv 2003/49/EG av den 3 juni 2003 om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater (1) (nedan kallat direktivet om räntor och royalties) hinder för en bestämmelse enligt vilken de låneräntor som ett bolag i en medlemsstat betalar till ett närstående bolag i en annan medlemsstat ska återföras till underlaget för beräkning av skatt på inkomst av näringsverksamhet hos det förstnämnda bolaget? |
| --- | --- |

a)

Utgör artikel 1.1 i rådets direktiv 2003/49/EG av den 3 juni 2003 om ett gemensamt system för beskattning av räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater (1) (nedan kallat direktivet om räntor och royalties) hinder för en bestämmelse enligt vilken de låneräntor som ett bolag i en medlemsstat betalar till ett närstående bolag i en annan medlemsstat ska återföras till underlaget för beräkning av skatt på inkomst av näringsverksamhet hos det förstnämnda bolaget?

| b) | Om den första frågan ska besvaras jakande, ska då artikel 1.10 i direktivet om räntor och royalties tolkas på så sätt att medlemsstaterna även har rätt att underlåta att tillämpa direktivet när de villkor som måste vara uppfyllda för att det ska vara fråga om ett närstående bolag vid den tidpunkt då ränta betalades inte varit uppfyllda under en oavbruten period av minst två år?
  Kan medlemsstaterna i ett sådant fall direkt åberopa artikel 1.10 i direktivet om räntor och royalties gentemot det betalande bolaget? |
| --- | --- |

b)

Om den första frågan ska besvaras jakande, ska då artikel 1.10 i direktivet om räntor och royalties tolkas på så sätt att medlemsstaterna även har rätt att underlåta att tillämpa direktivet när de villkor som måste vara uppfyllda för att det ska vara fråga om ett närstående bolag vid den tidpunkt då ränta betalades inte varit uppfyllda under en oavbruten period av minst två år?

Kan medlemsstaterna i ett sådant fall direkt åberopa artikel 1.10 i direktivet om räntor och royalties gentemot det betalande bolaget?

---

(1)  EUT L 157, s. 49.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Østre Landsret (Danmark) den 14 oktober 2009 — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportforretning och KID-Holding A/S mot Skatteministeriet

(Mål C-398/09)

2009/C 312/37

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Østre Landsret (Danmark)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportforretning och KID-Holding A/S

Motpart: Skatteministeriet

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska domstolens dom av den 14 januari 1997 i mål C-192/95, Comateb (1) tolkas så att övervältring av en rättstridig skatt på en vara förutsätter att skatten övervältas på köparen av varan i den berörda transaktionen eller kan en övervältring också ske med följder för priserna på andra varor vid helt andra transaktioner som tidsmässigt ligger före eller efter den berörda försäljningen, exempelvis så att det görs en helhetsbedömning av övervältringen över en period på fyra år beträffande ett stort antal varugrupper, såväl importerade som icke-importerade varor? |
| --- | --- |

1.

Ska domstolens dom av den 14 januari 1997 i mål C-192/95, Comateb (1) tolkas så att övervältring av en rättstridig skatt på en vara förutsätter att skatten övervältas på köparen av varan i den berörda transaktionen eller kan en övervältring också ske med följder för priserna på andra varor vid helt andra transaktioner som tidsmässigt ligger före eller efter den berörda försäljningen, exempelvis så att det görs en helhetsbedömning av övervältringen över en period på fyra år beträffande ett stort antal varugrupper, såväl importerade som icke-importerade varor?

| 2. | Ska det gemenskapsrättsliga begreppet ”övervältring” tolkas så att en rättstridig skatt på ett varuslag endast kan anses ha övervältrats om varans pris har höjts i förhållande till det pris som gällde omedelbart innan skatten infördes eller kan skatten också anses ha övervältrats om det skattepliktiga företaget samtidigt som den rättstridiga skatten infördes inte behövde betala in andra skatter som togs ut på ett annat sätt och företagets priser därför inte ändrades? |
| --- | --- |

2.

Ska det gemenskapsrättsliga begreppet ”övervältring” tolkas så att en rättstridig skatt på ett varuslag endast kan anses ha övervältrats om varans pris har höjts i förhållande till det pris som gällde omedelbart innan skatten infördes eller kan skatten också anses ha övervältrats om det skattepliktiga företaget samtidigt som den rättstridiga skatten infördes inte behövde betala in andra skatter som togs ut på ett annat sätt och företagets priser därför inte ändrades?

| 3. | Ska det gemenskapsrättsliga begreppet ”obehörig vinst” tolkas så att återbetalning av en rättstridig skatt på ett varuslag kan anses som en oberättigad vinst om företaget före eller efter försäljningen av den skattepliktiga varan har fått en besparing på grund av att andra skatter som togs ut med stöd av andra bestämmelser har upphävts, om det beaktas att detta upphävande även gynnade andra företag, inbegripet företag som inte eller endast i mindre omfattning betalade den rättstridiga skatten? |
| --- | --- |

3.

Ska det gemenskapsrättsliga begreppet ”obehörig vinst” tolkas så att återbetalning av en rättstridig skatt på ett varuslag kan anses som en oberättigad vinst om företaget före eller efter försäljningen av den skattepliktiga varan har fått en besparing på grund av att andra skatter som togs ut med stöd av andra bestämmelser har upphävts, om det beaktas att detta upphävande även gynnade andra företag, inbegripet företag som inte eller endast i mindre omfattning betalade den rättstridiga skatten?

| 4. | Om det antas att en rättstridig skatt på grund av sin utformning har medfört att det företag som importerade varor har betalt oproportionerligt mer i skatt än företag som köpte inhemska varor och det samtidigt som den rättstridiga skatten infördes upphävdes en annan rättsenlig skatt som togs ut med stöd av andra bestämmelser, vilken belastade de två företagen på samma sätt och inte gjorde någon skillnad beroende på sammansättningen av företagets inköp, önskas få klarhet i i) huruvida det enligt gemenskapsrätten är motiverat att helt eller delvis avslå en ansökan om återbetalning av den rättstridiga skatten till ett företag som importerar varor med åberopande av övervältring och obehörig vinst om avslaget innebär att företag som relativt sett har betalt in mer av den rättstridiga skatten än ett företag som köpte motsvarande inhemska varor, om allt annat är lika, kommer att missgynnas av skatteomläggningen och avslaget på ansökan om återbetalning i förhållande till motsvarande företag som i större utsträckning köpte inhemska varor. ii) huruvida ansökan om återbetalning av den rättstridiga skatten i en sådan situation kan medföra ”obehörig vinst” och därmed ska avslås, om återbetalningen, även om skatten har övervältrats, är nödvändig för att effekten av skatteomläggningen efter en eventuell återbetalning — om allt annat är lika — blir densamma för företag som importerade varor som för företag som köpte inhemska varor, iii) huruvida avslaget på en ansökan om återbetalning i en sådan situation medför att företag som i större utsträckning köpte inhemska varor och därmed gynnades i förhållande till företag som i större utsträckning importerade varor strider mot övrig gemenskapsrätt, bland annat mot likabehandlingsprincipen, och iv) huruvida svaret på fråga 3 medför att det inte är motiverat att avslå en ansökan om återbetalning av den rättstridigt uttagna skatten med hänvisning till obehörig vinst, om en sådan återbetalning endast neutraliserar fördelen för de företag som köpte inhemska varor i förhållande till företag som i större utsträckning köpte importerade varor? |
| --- | --- |

4.

Om det antas att en rättstridig skatt på grund av sin utformning har medfört att det företag som importerade varor har betalt oproportionerligt mer i skatt än företag som köpte inhemska varor och det samtidigt som den rättstridiga skatten infördes upphävdes en annan rättsenlig skatt som togs ut med stöd av andra bestämmelser, vilken belastade de två företagen på samma sätt och inte gjorde någon skillnad beroende på sammansättningen av företagets inköp, önskas få klarhet i i) huruvida det enligt gemenskapsrätten är motiverat att helt eller delvis avslå en ansökan om återbetalning av den rättstridiga skatten till ett företag som importerar varor med åberopande av övervältring och obehörig vinst om avslaget innebär att företag som relativt sett har betalt in mer av den rättstridiga skatten än ett företag som köpte motsvarande inhemska varor, om allt annat är lika, kommer att missgynnas av skatteomläggningen och avslaget på ansökan om återbetalning i förhållande till motsvarande företag som i större utsträckning köpte inhemska varor. ii) huruvida ansökan om återbetalning av den rättstridiga skatten i en sådan situation kan medföra ”obehörig vinst” och därmed ska avslås, om återbetalningen, även om skatten har övervältrats, är nödvändig för att effekten av skatteomläggningen efter en eventuell återbetalning — om allt annat är lika — blir densamma för företag som importerade varor som för företag som köpte inhemska varor, iii) huruvida avslaget på en ansökan om återbetalning i en sådan situation medför att företag som i större utsträckning köpte inhemska varor och därmed gynnades i förhållande till företag som i större utsträckning importerade varor strider mot övrig gemenskapsrätt, bland annat mot likabehandlingsprincipen, och iv) huruvida svaret på fråga 3 medför att det inte är motiverat att avslå en ansökan om återbetalning av den rättstridigt uttagna skatten med hänvisning till obehörig vinst, om en sådan återbetalning endast neutraliserar fördelen för de företag som köpte inhemska varor i förhållande till företag som i större utsträckning köpte importerade varor?

---

(1)  REG 1997, s. I-165

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/23 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/23

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Højesteret (Danmark) den 19 oktober 2009 — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S i likvidation och Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S mot Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV och Merck Sharp & Dohme

(Mål C-400/09)

2009/C 312/38

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Højesteret (Danmark)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S i likvidation och Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S

Motparter: Merck & Co Inc, Merck Sharp & Dohme BV och Merck Sharp & Dohme

Tolkningsfrågor

| 1. | EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida domarna i mål C-232/94, MPA Pharma (1), och i målen C-427/93 [,C-429/93 och C-436/93], Bristol-Myers Squibb m.fl. (2) ska förstås så, att en parallellimportör — som innehar ett godkännande för försäljning av ett parallellimporterat läkemedel, som förfogar över uppgifter om detta läkemedel och som ger instruktioner till ett självständigt företag om inköp och ompaketering av ett läkemedel i fråga om läkemedelsförpackningens närmare utformning och om åtgärder avseende läkemedlet — gör sig skyldig till intrång i varumärkesinnehavarens rättigheter genom att ange sig själv, och inte det självständiga företag som innehar ompaketeringstillståndet och som har importerat läkemedlet samt genomfört den fysiska ompaketeringen varvid det (på nytt) påfört varumärkesinnehavarens varumärke på varan, som ompaketerare på det parallellimporterade läkemedlets ytterförpackning. |
| --- | --- |

1.

EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida domarna i mål C-232/94, MPA Pharma (1), och i målen C-427/93 [,C-429/93 och C-436/93], Bristol-Myers Squibb m.fl. (2) ska förstås så, att en parallellimportör — som innehar ett godkännande för försäljning av ett parallellimporterat läkemedel, som förfogar över uppgifter om detta läkemedel och som ger instruktioner till ett självständigt företag om inköp och ompaketering av ett läkemedel i fråga om läkemedelsförpackningens närmare utformning och om åtgärder avseende läkemedlet — gör sig skyldig till intrång i varumärkesinnehavarens rättigheter genom att ange sig själv, och inte det självständiga företag som innehar ompaketeringstillståndet och som har importerat läkemedlet samt genomfört den fysiska ompaketeringen varvid det (på nytt) påfört varumärkesinnehavarens varumärke på varan, som ompaketerare på det parallellimporterade läkemedlets ytterförpackning.

| 2. | EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att det kan antas att det inte finns någon risk för att konsumenten/den slutliga användaren vilseleds att tro att varumärkesinnehavaren är ansvarig för ompaketeringen, när innehavaren av godkännandet för försäljning anger sig själv som ompaketerare i stället för den som, på uppdrag, fysiskt har genomfört ompaketeringen. |
| --- | --- |

2.

EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att det kan antas att det inte finns någon risk för att konsumenten/den slutliga användaren vilseleds att tro att varumärkesinnehavaren är ansvarig för ompaketeringen, när innehavaren av godkännandet för försäljning anger sig själv som ompaketerare i stället för den som, på uppdrag, fysiskt har genomfört ompaketeringen.

| 3. | EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att det kan antas att det inte föreligger någon risk för vilseledande i fråga om varumärkesinnehavarens ansvar för ompaketeringen, när den som fysiskt har genomfört ompaketeringen anges som ompaketerare. |
| --- | --- |

3.

EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att det kan antas att det inte föreligger någon risk för vilseledande i fråga om varumärkesinnehavarens ansvar för ompaketeringen, när den som fysiskt har genomfört ompaketeringen anges som ompaketerare.

| 4. | EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det endast är risken för vilseledande i fråga om varumärkesinnehavarens ansvar för ompaketeringen som har betydelse för svaret på fråga 1, eller om även andra hänsyn avseende varumärkesinnehavaren är relevanta, till exempel a) att den som genomför importen och den fysiska ompaketeringen och (på nytt) påför varumärkesinnehavarens varumärke på läkemedlets ytterförpackning potentiellt sett därvid självständigt kan göra intrång i varumärkesinnehavarens varumärke och b) att det kan bero på omständigheter för vilka den som fysiskt har genomfört ompaketeringen är ansvarig, att ompaketeringen påverkar läkemedlets ursprungliga beskaffenhet eller att utformningen av det ompaketerade läkemedlet är sådan att det måste anses att varumärkesinnehavarens anseende skadas därav (se bland annat domen i målen C-427/93[,C-429/93 och C-436/93], Bristol-Myers Squibb m.fl.). |
| --- | --- |

4.

EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det endast är risken för vilseledande i fråga om varumärkesinnehavarens ansvar för ompaketeringen som har betydelse för svaret på fråga 1, eller om även andra hänsyn avseende varumärkesinnehavaren är relevanta, till exempel a) att den som genomför importen och den fysiska ompaketeringen och (på nytt) påför varumärkesinnehavarens varumärke på läkemedlets ytterförpackning potentiellt sett därvid självständigt kan göra intrång i varumärkesinnehavarens varumärke och b) att det kan bero på omständigheter för vilka den som fysiskt har genomfört ompaketeringen är ansvarig, att ompaketeringen påverkar läkemedlets ursprungliga beskaffenhet eller att utformningen av det ompaketerade läkemedlet är sådan att det måste anses att varumärkesinnehavarens anseende skadas därav (se bland annat domen i målen C-427/93[,C-429/93 och C-436/93], Bristol-Myers Squibb m.fl.).

| 5. | EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att innehavaren av godkännandet för försäljning, som har angett sig själv som ompaketerare, vid tidpunkten för anmälan till varumärkesinnehavaren, före den tilltänkta försäljningen av det ompaketerade parallellimporterade läkemedlet, tillhör samma koncern som det företag som genomfört den fysiska ompaketeringen (systerbolag). |
| --- | --- |

5.

EG-domstolen ombeds att klargöra huruvida det har betydelse för svaret på fråga 1 att innehavaren av godkännandet för försäljning, som har angett sig själv som ompaketerare, vid tidpunkten för anmälan till varumärkesinnehavaren, före den tilltänkta försäljningen av det ompaketerade parallellimporterade läkemedlet, tillhör samma koncern som det företag som genomfört den fysiska ompaketeringen (systerbolag).

---

(1)  REG 1996, s. I-3671.

(2)  REG 1996, s. I-3457.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Višje sodišče v Mariboru (Republiken Slovenien) den 20 oktober 2009 — Jasna Detiček mot Maurizio Sgueglia

(Mål C-403/09)

2009/C 312/39

Rättegångsspråk: slovenska

Hänskjutande domstol

Višje sodišče v Mariboru

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Jasna Detiček

Motpart: Maurizio Sgueglia

Tolkningsfrågor

| 1. | Är en domstol i Republiken Slovenien behörig enligt artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 (1) att besluta om säkerhetsåtgärder när en domstol i en annan medlemsstat, som enligt samma förordning är behörig att pröva målet i sak, redan har beslutat om en säkerhetsåtgärd, som befunnits verkställbar i Republiken Slovenien? |
| --- | --- |

1.

Är en domstol i Republiken Slovenien behörig enligt artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 (1) att besluta om säkerhetsåtgärder när en domstol i en annan medlemsstat, som enligt samma förordning är behörig att pröva målet i sak, redan har beslutat om en säkerhetsåtgärd, som befunnits verkställbar i Republiken Slovenien?

| 2. | Om frågan besvaras jakande önskas svar på följande fråga:
  Får en slovensk domstol med tillämpning av nationell rätt (när så är tillåtet enligt artikel 20 i förordningen) besluta om en säkerhetsåtgärd enligt artikel 20 i förordningen som ändrar eller upphäver en slutlig och verkställbar sådan åtgärd som vidtagits av en domstol i en annan medlemsstat som enligt förordningen är behörig att pröva målet i sak? |
| --- | --- |

2.

Om frågan besvaras jakande önskas svar på följande fråga:

Får en slovensk domstol med tillämpning av nationell rätt (när så är tillåtet enligt artikel 20 i förordningen) besluta om en säkerhetsåtgärd enligt artikel 20 i förordningen som ändrar eller upphäver en slutlig och verkställbar sådan åtgärd som vidtagits av en domstol i en annan medlemsstat som enligt förordningen är behörig att pröva målet i sak?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, s. 1)

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/25 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/25

---

Talan väckt den 20 oktober 2009 — Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Finland

(Mål C-405/09)

2009/C 312/40

Rättegångsspråk: finska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: A. Caeiros och M. Huttunen)

Svarande: Republiken Finland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Finland har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (1), enligt förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 (2), artiklarna 2, 6 och 9–11 däri, och enligt förordning (EEG) nr 2913/92 (3), artikel 220 däri, i det att de finländska myndigheterna tillämpar en administrativ praxis innebärande att gemenskapens egna medel inte fastställs förrän en frist på 14 dagar har löpt ut under vilken en gäldenär kan inkomma med synpunkter. De finländska myndigheterna iakttar således inte, när det gäller uppbörd i efterhand av tullar, gällande frister för bokföring av de egna medlen vilket får till följd att inbetalningen av gemenskapens egna medel sker för sent, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Finland har underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (1), enligt förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 (2), artiklarna 2, 6 och 9–11 däri, och enligt förordning (EEG) nr 2913/92 (3), artikel 220 däri, i det att de finländska myndigheterna tillämpar en administrativ praxis innebärande att gemenskapens egna medel inte fastställs förrän en frist på 14 dagar har löpt ut under vilken en gäldenär kan inkomma med synpunkter. De finländska myndigheterna iakttar således inte, när det gäller uppbörd i efterhand av tullar, gällande frister för bokföring av de egna medlen vilket får till följd att inbetalningen av gemenskapens egna medel sker för sent,

| — | förplikta Republiken Finland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Finland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

| 1. | Kommissionen väcker en talan mot Republiken Finland som rör iakttagandet av förordningarna angående gemenskapens egna medel (förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000, artiklarna 2, 6 och 9–11, och förordning (EEG) nr 2913/92, artikel 220). Frågan är vid vilken tidpunkt den tull som tullmyndigheterna fastställt i efterhand ska krediteras på gemenskapens konto, det vill säga vid vilken tidpunkt gemenskapen kan förfoga över de medel som medlemsstaten uppburit. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen väcker en talan mot Republiken Finland som rör iakttagandet av förordningarna angående gemenskapens egna medel (förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000, artiklarna 2, 6 och 9–11, och förordning (EEG) nr 2913/92, artikel 220). Frågan är vid vilken tidpunkt den tull som tullmyndigheterna fastställt i efterhand ska krediteras på gemenskapens konto, det vill säga vid vilken tidpunkt gemenskapen kan förfoga över de medel som medlemsstaten uppburit.

| 2. | Kommissionen anser att Finland åsidosätter förordningarna om de egna medlen och gemenskapens tullkodex i de fall när det sker uppbörd i efterhand av en tullskuld, eftersom myndigheterna medger gäldenären en frist på minst 14 dagar för att inkomma med synpunkter innan det definitiva uppbördsbeslutet fattas. Till följd av detta förfarande med hearing försenas krediteringen av de egna medlen på gemenskapens konto. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen anser att Finland åsidosätter förordningarna om de egna medlen och gemenskapens tullkodex i de fall när det sker uppbörd i efterhand av en tullskuld, eftersom myndigheterna medger gäldenären en frist på minst 14 dagar för att inkomma med synpunkter innan det definitiva uppbördsbeslutet fattas. Till följd av detta förfarande med hearing försenas krediteringen av de egna medlen på gemenskapens konto.

---

(1)  Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 155, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 4, s. 41).

(2)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 94/728/EG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 130, s. 1).

(3)  Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym, 16, s. 4).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/25 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 21 oktober 2009 — Realchemie Nederland BV mot Bayer CropScience AG

(Mål C-406/09)

2009/C 312/41

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Realchemie Nederland BV

Svarande: Bayer CropScience AG

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska begreppet privaträttens område i artikel 1 i förordning nr 44/2001 (1) förstås så, att denna förordning är tillämplig även på erkännande och verkställighet av en dom om betalning av Ordnungsgeld i enlighet med § 890 Zivilprozessordnung (ZPO)? |
| --- | --- |

1.

Ska begreppet privaträttens område i artikel 1 i förordning nr 44/2001 (1) förstås så, att denna förordning är tillämplig även på erkännande och verkställighet av en dom om betalning av Ordnungsgeld i enlighet med § 890 Zivilprozessordnung (ZPO)?

| 2. | Ska artikel 14 i direktiv 2004/48 förstås så, att denna är tillämplig även på ett verkställighetsförfarande avseende | beslut som fattats i en annan medlemsstat avseende intrång i immateriella rättigheter, |
| --- | --- | --- |

2.

Ska artikel 14 i direktiv 2004/48 förstås så, att denna är tillämplig även på ett verkställighetsförfarande avseende

beslut som fattats i en annan medlemsstat avseende intrång i immateriella rättigheter,

| | beslut som fattats i en annan medlemsstat varigenom vite föreläggs eller böter åläggs med anledning av överträdelse av ett förbud mot intrång i immateriella rättigheter, |
| --- | --- |

beslut som fattats i en annan medlemsstat varigenom vite föreläggs eller böter åläggs med anledning av överträdelse av ett förbud mot intrång i immateriella rättigheter,

| | beslut om rättegångskostnader som fattats i en annan medlemsstat på grundval av de ovan i punkterna i och ii nämnda besluten? |
| --- | --- |

beslut om rättegångskostnader som fattats i en annan medlemsstat på grundval av de ovan i punkterna i och ii nämnda besluten?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT L 12, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrike) den 28 oktober 2009 i målen — Tereos mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Vermandoise Industries SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries de Toury et Usines annexes SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Roquette Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Cristal Union, som trätt istället för Sucreries et Raffineries d'Erstein et de Sucrerie de Bourgogne, mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Lesaffre Frères SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucrerie Bourdon mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — SAFBA Fontaine-le-Dun SA mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers — Sucreries du Marquenterre mot Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

((Mål C-411/09) - (Mål C-412/09) - (Mål C-413/09) - (Mål C-414/09) - (Mål C-415/09) - (Mål C-416/09) - (Mål C-417/09) - (Mål C-418/09) - (Mål C-419/09) - (Mål C-420/09))

2009/C 312/42

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de grande instance de Nanterre

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Tereos (C-411/09), Vermandoise Industries SA (C-412/09), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (C-413/09), Roquette Frères SA (C-414/09), Sucreries & Distilleries de Souppes-Ouvré Fils SA (C-415/09), Cristal Union, som trätt istället för Sucreries et Raffineries d'Erstein et de Sucrerie de Bourgogne (C-416/09), Lesaffre Frères SA (C-417/09), Sucrerie Bourdon (C-418/09), SAFBA Fontaine-le-Dun SA (C-419/09) och Sucreries du Marquenterre (C-420/09)

Svarande: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

Tolkningsfråga

Är förordning 164/2007 (1) med hänsyn till artikel 15 i rådets förordning nr 1260/2001 (2) ogiltig i den del det i förordning 164/2007 fastställs en produktionsavgift för socker beräknad på en genomsnittlig förlust per ton exporterat socker, vilken inte tar hänsyn till socker som exporteras utan ersättning, samtidigt som detta socker inkluderas i den totala mängd som används för att beräkna den sammantagna förlusten som ska täckas?

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 164/2007 av den 19 februari 2007 om fastställande av produktionsavgifter för socker för regleringsåret 2005/06 (EUT L 51, s. 17)

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (EGT L 178, s. 1)

---

Tribunalen

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/27 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/27

---

Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Bowland Dairy Products mot kommissionen

(Mål T-212/06) (1)

(Skadeståndstalan - Förordning (EG) nr 178/2002 - System för snabb varning - Kompletterande anmälan - De nationella myndigheternas behörighet - Kommissionens åsikt saknar rättsverkningar - Ändring av föremålet för tvisten - Avvisning)

2009/C 312/43

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Bowland Dairy Products Ltd (Barrowford, Lancashire, Förenade kungariket) (ombud: J. Milligan, solicitor, D. Anderson, QC och A. Robertson, barrister)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: P. Oliver, J.-P. Keppenne och L. Parpala)

Saken

Talan om, i första hand, ogiltigförklaring av kommissionens påstådda underlåtenhet att via systemet för snabb varning enligt artikel 50 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, s. 1) vidarebefordra en kompletterande anmälan vari anges att Food Standards Agency i Förenade kungariket har förklarat att den kvarg som sökanden framställer får saluföras och, i andra hand, ersättning för den skada som sökanden påstås ha lidit till följd av denna underlåtenhet.

Domslut

| 1. | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1.

Talan avvisas.

| 2. | Bowland Dairy Products Ltd ska ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet dem som avser det interimistiska förfarandet. |
| --- | --- |

2.

Bowland Dairy Products Ltd ska ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet dem som avser det interimistiska förfarandet.

---

(1)  EUT C 237, 30.9.2006.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/27 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/27

---

Förstainstansrättens dom av den 29 oktober 2009 — Peek & Cloppenburg mot harmoniseringsbyrån — Redfil (Agile)

(Mål T-386/07) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket Agile - Gemenskapsordmärkena och de äldre nationella ordmärkena Aygill’s - Relativa registreringshinder - Risk för förväxling - Känneteckenslikhet - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

2009/C 312/44

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaterna T. Dolde, A. Renck och V. von Bomhard)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: inledningsvis S. Laitinen, därefter R. Pethke)

Motpart vid harmoniseringsbyråns överklagandenämnd, som intervenerat vid förstainstansrätten: Redfil, SL (Barcelona, Spanien) (ombud: advokaten C. Hernández Hernández)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 26 juli 2007 (ärende R 1324/2006-2) angående ett invändningsförfarande mellan Peek & Cloppenburg och Redfil, SL.

Domslut

| 1. | Det beslut som fattats av andra överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) den 26 juli 2007 (ärende R 1324/2006-2) ogiltigförklaras |
| --- | --- |

1.

Det beslut som fattats av andra överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) den 26 juli 2007 (ärende R 1324/2006-2) ogiltigförklaras

| 2. | Harmoniseringsbyrån ska ersätta de rättegångskostnader som Peek & Cloppenburg förorsakats. |
| --- | --- |

2.

Harmoniseringsbyrån ska ersätta de rättegångskostnader som Peek & Cloppenburg förorsakats.

| 3. | Redfil, SL ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3.

Redfil, SL ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 297, 8.12.2007.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/28

---

Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — REWE-Zentral mot harmoniseringsbyrån — Aldi Einkauf (Clina)

(Mål T-150/08) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket Clina - Det äldre gemenskapsordmärket CLINAIR - Relativt registreringshinder - Förväxlingsrisk - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

2009/C 312/45

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: REWE-Zentral AG (Köln, Tyskland) (ombud: advokaterna M. Kinkeldey, A. Bognár och S. Schäffler)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: R. Pethke)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Tyskland) (ombud: advokaterna N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks och C. Fürsen)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 15 februari 2008 (ärende R 1484/2006-4) angående ett invändningsförfarande mellan Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG och REWE-Zentral AG.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | REWE-Zentral AG ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

REWE-Zentral AG ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 158, 21.6.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/28

---

Förstainstansrättens dom av den 11 november 2009 — Frag Comercio mot harmoniseringsbyrån

(Mål T-162/08) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av figurmärket GREEN by missako - De äldre nationella gemenskapsrättsliga figurmärkena MI SA KO - Risk för förväxling saknas - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 [nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009])

2009/C 312/46

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Frag Comercio Internacional (Esparreguera, Spanien) (ombud: advokaten E. Sugrañes Coca)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: W. Verburg)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Tinkerbell Modas Ltda (São Paolo, Brasilien)

Saken

Talan mot det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 14 februari 2008 (ärende R 1527/2006-2) i ett invändningsförfarande mellan Tinkerbell Modas Ltda och Frag Comercio Internacional SL.

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Frag Comercio Internacional SL ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Frag Comercio Internacional SL ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 171 av den 5.7.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/29

---

Förstainstansrättens beslut av den 11 november 2009 — Bayer Healthcare mot harmoniseringsbyrån — Uriach-Aquilea OTC (CITRACAL)

(Mål T-277/08) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket CITRACAL - Det äldre nationella ordmärket CICATRAL - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling - Varuslagslikhet - Känneteckenslikhet - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009))

2009/C 312/47

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Bayer Healthcare LLC (Morristown, New Jersey, Förenta staterna) (ombud: M. Edenborough, barrister)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: D. Botis)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Uriach-Aquilea OTC, SL (Palau-Solita i Plegamans, Spanien)

Saken

Talan mot det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns fjärde överklagandenämnd den 5 maj 2008 (ärende R 459/2007-4) om ett invändningsförfarande mellan Uriach-Aquilea OTC, SL och Bayer Healthcare LLC

Domslut

| 1. | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1.

Talan ogillas.

| 2. | Bayer Healthcare LLC ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

Bayer Healthcare LLC ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 236, 13.9.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/29

---

Förstainstansrättens beslut av den 30 oktober 2009 — Sun World International mot harmoniseringsbyrån — Kölla Hamburg (SUPERIOR SEEDLESS)

(Mål T-493/08) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Delvis avstående från registrering - Anledning saknas att döma i saken)

2009/C 312/48

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Sun World International LLC (Bakersfield, Kalifornien, Förenta staterna) (ombud: M. Holah, solicitor)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: D. Botis)

Motpart vid överklagandenämnden, som intervenerat vid förstainstansrätten: Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaten C. Lemke)

Saken

Talan mot det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 3 september 2008 (ärende R 1378/2007-1) om ett ogiltighetsförfarande mellan Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG och Sun World International LLC.

Domslut

| 1. | Det finns inte längre anledning att döma i saken. |
| --- | --- |

1.

Det finns inte längre anledning att döma i saken.

| 2. | Sun World International ska bära sin rättegångskostnad och ersätta de rättegångskostnader som Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) och Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG har haft. |
| --- | --- |

2.

Sun World International ska bära sin rättegångskostnad och ersätta de rättegångskostnader som Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) och Kölla Hamburg Overseas Import GmbH & Co. KG har haft.

---

(1)  EUT C 19, 24.1.2009.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/29

---

Beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 29 oktober 2009 — Novácke chemické závody mot kommissionen

(Mål T-352/09 R)

(Interimistiskt förfarande - Konkurrens - Beslut av kommissionen att ålägga böter - Bankgaranti - Ansökan om uppskov med verkställigheten - Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

2009/C 312/49

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Slovakien) (ombud: advokaten A. Černejová)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: F. Castillo de la Torre och N. von Lingen)

Saken

Ansökan om uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut av den 22 juli 2009 om ett förfarande enligt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/39.396 — Reagenser baserade på kalciumkarbid och magnesium för stål- och gasindustrin), till den del beslutet berör sökanden.

Avgörande

| 1. | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1.

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2. | Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare. |
| --- | --- |

2.

Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/30

---

Talan väckt den 26 september 2009 — Applied Microengineering mot kommissionen

(Mål T-387/09)

2009/C 312/50

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Förenade kungariket) (ombud: juristerna P. Walravens och J. De Wachter)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 juli 2009 om åläggande att återbetala 258 560,61 EUR jämte ränta, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 16 juli 2009 om åläggande att återbetala 258 560,61 EUR jämte ränta, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar genom förevarande ansökan att kommissionens beslut K(2009)5797 av den 16 juli 2009 ska ogiltigförklaras. Beslutet avser återbetalning av ett visst belopp jämte ränta som sökanden är skyldig inom ramen för projekten IST-199-11823 FOND MST (Formation of a New Design House for MST) och IST-2000-28229 ANAB (Assessment of a New Anodic Bonder) som finansierats enligt det särskilda programmet för forskning, teknisk utveckling och demonstration i ett användarvänligt informationssamhälle (1998–2002).

Sökanden anför sju grunder till stöd för sina yrkanden.

Sökanden hävdar för det första att kommissionen har åsidosatt grundläggande processuella krav genom att underlåta att genomföra ett fullständigt och korrekt kontrollförfarande. Sökanden anför att kommissionen underlät att informera sökanden om kontrollförfarandets inledande och avslutande och att institutionen bortsåg från de invändningar som hade framställts av sökanden. Sökanden hävdar dessutom att kommissionen har åsidosatt sökandens rätt till försvar, principen om god förvaltningssed och omsorgsplikten.

Sökanden gör för det andra gällande att kommissionens anspråk var preskriberade, åtminstone beträffande de betalningar som hade gjorts mer än fem år innan kontrollförfarandet officiellt inleddes.

Sökanden påstår för det tredje att kommissionen i flera fall har gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning genom att följa revisorns felaktiga tolkning av bestämmelserna om ersättningsgilla kostnader.

För det fjärde hävdar sökanden att kommissionen har kränkt grundläggande sociala rättigheter och rätten till en skälig lön genom att för arbetstagare acceptera timlön som är lägre än minimilönen.

För det femte påstår sökanden att kommissionen har åsidosatt principen om skydd för berättigade förväntningar, närmare bestämt förväntningar om att den arbetsmetod för genomsnittliga sysselsättningskostnader som föreslagits av sökanden var giltig och om att den avtalsslutande parten skulle anse att det var acceptabelt att tillämpa ”mållöner”.

För det sjätte anför sökanden att kommissionen har åsidosatt sin motiveringsskyldighet, eftersom den helt utgick från kontrollrapporten, utan att beakta sökandens kommentarer eller dess begäran om att kontrollförfarandet skulle inledas på nytt.

Sökanden hävdar slutligen att kommissionen har åsidosatt principen om god förvaltningssed och omsorgsplikten genom att skicka skrivelser till fel adress och inte pröva de argument som anförts av sökanden.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/30

---

Talan väckt den 22 juni 2009 — Kay Labate mot kommissionen

(Mål T-389/09)

2009/C 312/51

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Kay Labate (Tarquinia, Italien) (ombud: I. Forrester, QC)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | fastställa att kommissionen rättsstridigt har avstått från att agera i den mening som avses i artikel 232 EG, |
| --- | --- |

—

fastställa att kommissionen rättsstridigt har avstått från att agera i den mening som avses i artikel 232 EG,

| — | förplikta kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att följa förstainstansrättens beslut, |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att följa förstainstansrättens beslut,

| — | prioritera denna talan på ett lämpligt sätt, för att inte akten ska betungas av en separat ansökan om skyndsam handläggning, och avgöra målet inom sex veckor, |
| --- | --- |

—

prioritera denna talan på ett lämpligt sätt, för att inte akten ska betungas av en separat ansökan om skyndsam handläggning, och avgöra målet inom sex veckor,

| — | besluta om ytterligare åtgärder som kan anses nödvändiga, och |
| --- | --- |

—

besluta om ytterligare åtgärder som kan anses nödvändiga, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den 20 februari 2009 anmodade sökanden, i enlighet med artikel 232 EG, kommissionen att fatta ett beslut om att erkänna hennes avlidne makes lungcancer som yrkesrelaterad, i den mening som avses i artikel 73 i tjänsteföreskrifterna och i de gemensamma reglerna om olycksfallsförsäkring och yrkessjukdomsförsäkring för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna.

Kommissionen har varken har fattat ett beslut eller tagit ställning i frågan inom den föreskrivna fristen. Sökanden yrkar därför att förstainstansrätten ska finna att kommissionen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna och artikel 23 i de gemensamma reglerna om olycksfallsförsäkring och yrkessjukdomsförsäkring för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, genom att inte inom rimlig tid ha fattat beslut om erkännande av hennes makes lungcancer som yrkesrelaterad. Kommissionen har därmed gjort sig skyldig till passivitet i den mening som avses i artikel 232 EG.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/31

---

Talan väckt den 6 oktober 2009 — HSE mot kommissionen

(Mål T-399/09)

2009/C 312/52

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ljubljana, Slovenien) (ombud: advokaten F. Urlesberger)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara artikel 1 g i det angripna beslutet varigenom sökanden hålls ansvarig för åsidosättande av artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1 g i det angripna beslutet varigenom sökanden hålls ansvarig för åsidosättande av artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet,

| — | ogiltigförklara artikel 2 i i det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 2 i i det angripna beslutet,

| — | i andra hand, sätta ned det bötesbelopp som sökanden åläggs enligt artikel 2 i i det angripna beslutet och |
| --- | --- |

—

i andra hand, sätta ned det bötesbelopp som sökanden åläggs enligt artikel 2 i i det angripna beslutet och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar att kommissionens beslut av den 22 juli 2009 (Ärende nr COMP/39.396 — Kalcium och magnesium reagenser för stål- och gasindustrin) ska ogiltigförklaras i den del det sökanden förklaras skyldig till en enda fortlöpande överträdelse av artikel 81 EG och artikel 53 EES genom uppdelning av marknaden, kvoter, fördelning av kunder, fastställelse av priser och utbyte av känslig information mellan leverantörer av kalciumkarbid- och magnesiumkorn. I andra hand yrkar sökanden nedsättning av det ålagda bötesbeloppet.

Till stöd för sin talan åberopar sökanden att kommissionen har åsidosatt artikel 81 EG och förordning 1/2003 genom följande felaktiga rättstillämpning:

| | Sökande gör för det första gällande att kommissionen inte kan tillskriva sökanden ansvaret för det beteende TDR Metalurgija d.d. (TDR) har gjort sig skyldig till eftersom HSE och TDR aldrig har utgjort en ekonomisk enhet. I avsaknad av någon motbevisbar presumtion om sökandens skuld (en sådan presumtion skulle endast föreligga om HSE ägde TDR till 100 %) har kommissionen inte förmått bevisa att HSE faktiskt hade något avgörande inflytande över TDR. |
| --- | --- |

Sökande gör för det första gällande att kommissionen inte kan tillskriva sökanden ansvaret för det beteende TDR Metalurgija d.d. (TDR) har gjort sig skyldig till eftersom HSE och TDR aldrig har utgjort en ekonomisk enhet. I avsaknad av någon motbevisbar presumtion om sökandens skuld (en sådan presumtion skulle endast föreligga om HSE ägde TDR till 100 %) har kommissionen inte förmått bevisa att HSE faktiskt hade något avgörande inflytande över TDR.

| | För det andra framhåller sökanden att kommissionen felaktigt höjde böternas grundbelopp med 17 % i avskräckande syfte. Sökanden anser att kommissionen borde ha beaktat att avskräckningsfaktorn inte är motiverad i förhållande till HSE eftersom kommissionen underlät att böteslägga den direkt skyldiga TDR (från vilken ett avskräckande belopp kunde varit motiverat) och sökanden själv inte var direkt involverad i den konkurrensbegränsande verksamheten. |
| --- | --- |

För det andra framhåller sökanden att kommissionen felaktigt höjde böternas grundbelopp med 17 % i avskräckande syfte. Sökanden anser att kommissionen borde ha beaktat att avskräckningsfaktorn inte är motiverad i förhållande till HSE eftersom kommissionen underlät att böteslägga den direkt skyldiga TDR (från vilken ett avskräckande belopp kunde varit motiverat) och sökanden själv inte var direkt involverad i den konkurrensbegränsande verksamheten.

| | Sökanden anför för det tredje kommissionen förbisåg förmildrande omständigheter när bötesbeloppet beräknades eftersom den inte beaktade att sökandens agerande endast, om ens alls, var vårdslöst då dess kontroll av att TDR:s kommersiella beteende inte utgjorde en överträdelse av konkurrensrätten var otillräckligt. Sökanden hävdar vidare att kommissionen som förmildrande omständighet borde ha beaktat att TDR som ett bolag inklusive dess bedrägliga kommersiella vanor ”påtvingades” sökanden genom ett politiskt beslut från den slovenska regeringen och att sökanden varken hade valt att förvärva TDR eller att påverka dess kommersiella beteende mot deltagandet i en kartell. |
| --- | --- |

Sökanden anför för det tredje kommissionen förbisåg förmildrande omständigheter när bötesbeloppet beräknades eftersom den inte beaktade att sökandens agerande endast, om ens alls, var vårdslöst då dess kontroll av att TDR:s kommersiella beteende inte utgjorde en överträdelse av konkurrensrätten var otillräckligt. Sökanden hävdar vidare att kommissionen som förmildrande omständighet borde ha beaktat att TDR som ett bolag inklusive dess bedrägliga kommersiella vanor ”påtvingades” sökanden genom ett politiskt beslut från den slovenska regeringen och att sökanden varken hade valt att förvärva TDR eller att påverka dess kommersiella beteende mot deltagandet i en kartell.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/32 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/32

---

Talan väckt den 5 oktober 2009 — Donau Chemie mot kommissionen

(Mål T-406/09)

2009/C 312/53

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Donau Chemie AG (Wien, Östrrike) (ombud: advokaterna S. Polster, W. Brugger och M. Brodey)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut K(2009) 5791 slutlig av den 22 juli 2009 i ärende COMP/F/39.396 — Kalcium och magnesium reagenser för stål- och gasindustrin, såvitt avser sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 2 i kommissionens beslut K(2009) 5791 slutlig av den 22 juli 2009 i ärende COMP/F/39.396 — Kalcium och magnesium reagenser för stål- och gasindustrin, såvitt avser sökanden,

| — | i andra hand i väsentlig mån skäligen sätta ner det bötesbelopp som har ålagts sökanden i det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

i andra hand i väsentlig mån skäligen sätta ner det bötesbelopp som har ålagts sökanden i det angripna beslutet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har anfört invändningar mot kommissionens beslut K(2009) 5791 slutlig av den 22 juli 2009 i ärende nr COMP/F/39.396 — Kalcium och magnesium reagenser för stål- och gasindustrin. I beslutet ålades sökanden tillsammans med andra företag att betala böter på grund ett åsidosättande av artikel 81 EG och artikel 53 EES. Kommissionen anser att sökanden deltagit i en enda fortlöpande överträdelse inom kalciumkarbid- och magnesiumsektorn inom EES, med undantag för Spanien, Portugal, Irland och Förenade kungariket, vilken bestod i uppdelning av marknaden kvotöverenskommelser, fördelning av kunder, prisfastställelse och utbyte av konfidentiella affärsuppgifter om priser, kunder och försäljningsvolym.

Till stöd för sin ansökan har sökanden gjort gällande en överträdelse av EG-fördraget och tillämplig sekundärlagstiftning. Sökanden har särskilt anfört följande:

| — | Rättsstridig fastställelse av grundbeloppet för böterna samt det tilläggsbelopp som ska fastställas enligt punkt 25 i riktlinjerna för beräkning av böter (1). |
| --- | --- |

—

Rättsstridig fastställelse av grundbeloppet för böterna samt det tilläggsbelopp som ska fastställas enligt punkt 25 i riktlinjerna för beräkning av böter (1).

| — | Rättsstridig underlåtelse att beakta förmildrande omständigheter vid beräkningen av bötesbeloppet. |
| --- | --- |

—

Rättsstridig underlåtelse att beakta förmildrande omständigheter vid beräkningen av bötesbeloppet.

| — | Rättsstridig tillämpning av meddelandet om förmånlig behandling (2), eftersom nedsättningen av böterna till följd av sökandens redogörelse enligt detta meddelande var för liten. |
| --- | --- |

—

Rättsstridig tillämpning av meddelandet om förmånlig behandling (2), eftersom nedsättningen av böterna till följd av sökandens redogörelse enligt detta meddelande var för liten.

| — | Åsidosättande av likabehandlingsprincipen och proportionalitetsprincipen vid fastställandet av bötesbeloppet. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av likabehandlingsprincipen och proportionalitetsprincipen vid fastställandet av bötesbeloppet.

| — | Rättsstridig underlåtelse att beakta en nedsättning av böter med anledning av den ekonomiska bärkraften enligt punkt 35 i riktlinjerna för beräkning av böter och/eller de särskilda omständigheterna enligt punkt 37 i riktlinjerna. |
| --- | --- |

—

Rättsstridig underlåtelse att beakta en nedsättning av böter med anledning av den ekonomiska bärkraften enligt punkt 35 i riktlinjerna för beräkning av böter och/eller de särskilda omständigheterna enligt punkt 37 i riktlinjerna.

| — | Åsidosättande av artikel 253 EG på grund av bristande motivering av det angripna beslutet. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 253 EG på grund av bristande motivering av det angripna beslutet.

---

(1)  Riktlinjer för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 (EUT C 210, 2006, s. 2).

(2)  Kommissionens meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, 2002, s. 3).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/32 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/32

---

Talan väckt den 9 oktober 2009 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mot kommissionen

(Mål T-407/09)

2009/C 312/54

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Tyskland) (ombud: M. Núñez Müller och J. Dammann, Rechtsanwälte)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 29 juli 2009 (D/53320), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 29 juli 2009 (D/53320),

| — | alternativt fastställa att kommissionen har åsidosatt artikel 88 EG och förordning (EG) nr 659/1999 genom att inte inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 EG, och |
| --- | --- |

—

alternativt fastställa att kommissionen har åsidosatt artikel 88 EG och förordning (EG) nr 659/1999 genom att inte inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 EG, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden väcker talan mot kommissionens beslut D/53320 av den 29 juli 2009 i förfarandet CP 141/2007 — Tyskland, Potentiellt stöd i samband med privatiseringen av lägenheter i Neubrandenburg. I detta beslut har kommissionen preliminärt ansett att de av sökanden i samband med privatiseringen av offentliga lägenheter i Neubrandenburg ingångna avtalen — vilka sökanden gjort till föremål för en talan — inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG.

Alternativt yrkar sökanden att förstainstansrätten ska fastställa att kommissionen, i strid mot sina skyldigheter, underlåtit att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 EG.

Till stöd för sin talan om ogiltigförklaring gör sökanden gällande fyra grunder.

Som första grund görs det gällande att det angripna beslutet ska ogiltigförklaras eftersom kommissionen underlåtit att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 EG, trots att kommissionen — under den preliminära granskning som kommissionen inlett med anledning av sökandens klagomål — stött på allvarliga svårigheter att bedöma om de aktuella åtgärderna var förenliga med den gemensamma marknaden. Som andra grund görs det gällande att kommissionen åsidosatt artikel 87.1 EG genom att slå fast att de aktuella avtalen inte utgör statligt stöd. Vidare har kommissionen missbrukat sitt utrymme för att göra skönsmässiga bedömningar. Till sist görs det gällande att kommissionen inte motiverat det angripna beslutet i tillräcklig utsträckning, vilket innebär att artikel 253 EG har åsidosatts.

Till stöd för det alternativa yrkandet har kommissionen åberopat tre grunder.

Som första grund görs det gällande att kommissionen — trots att sökanden formellt anmodat kommissionen att vidta åtgärder enligt artikel 232.2 EG — varit passiv, fastän kommissionen, på grund av de svårigheter som uppkommit under den preliminära granskningen att bedöma de aktuella avtalen, var skyldig att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 EG. Som andra grund gör sökanden gällande att kommissionen genom att inte inleda nämnda förfarande dessutom åsidosatt artikel 4.4 i förordning (EG) nr 659/1999, (1) då den under den preliminära granskningen haft anledning att tvivla på om de aktuella avtalen var förenliga med den gemensamma marknaden. Som tredje grund görs det gällande att kommissionen åsidosatt den i artiklarna 87 EG och 88 EG föreskrivna kompetensfördelningen mellan kommissionen och nationella domstolar vad gäller kontrollen av statligt stöd, då kommissionen endast avvaktar med granskningsförfarandet till dess att det parallella nationella domstolsförfarandet mellan sökanden och stödmottagarna avslutats.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel [88 EG] (EGT L 83, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/33 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/33

---

Talan väckt den 8 oktober 2009 — ancotel mot harmoniseringsbyrån — Acotel (ancotel)

(Mål T-408/09)

2009/C 312/55

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: ancotel GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ombud: advokaten H. Truelsen)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Acotel SpA (Rom, Italien)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 19 juni 2009 i ärende R 1385/2008-1, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 19 juni 2009 i ärende R 1385/2008-1,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Figurmärket ”ancotel” för tjänster i klasserna 35 och 38 (ansökan nr 3 314 424)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Acotel SpA

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: I synnerhet det italienska figurmärket nr 643 751 och gemenskapsfigurmärket nr 1 442 268”ACOTEL” för varor och tjänster i klasserna 9 och 38

Invändningsenhetens beslut: Delvist bifall till invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (1), eftersom det inte finns någon risk för förväxling mellan de motstående varumärkena.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/34

---

Talan väckt den 7 oktober 2009 — Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-410/09)

2009/C 312/56

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Tyskland) (ombud: advokaterna S. Hautbourg och C. Renner)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 22 juli 2009 (ärende COMP/39.396) till den del det avser sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 22 juli 2009 (ärende COMP/39.396) till den del det avser sökanden,

| — | i andra hand sätta ned de böter som åläggs genom artikel 2 i beslutet |
| --- | --- |

—

i andra hand sätta ned de böter som åläggs genom artikel 2 i beslutet

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har yrkat att förstainstansrätten ska delvis ogiltigförklara kommissionens beslut K(2009) 5791 slutligt av den 22 juli 2009 (ärende COMP/39.396 — Kalciumkarbid- och magnesiumbaserade reaktanter för stål- och gasindustrin) om ett förfarande enligt artiklarna 81 EG och 53 EES, i vilket kommissionen ansåg att ett antal leverantörer av kalciumkarbid- och magnesiumgranulat som ägnade sig åt marknadsuppdelning, fördelning av kvoter och kunder, samordnad prissättning samt utbyte av känsliga kommersiella upplysningar om en väsentlig del av marknaden inom EES därigenom åsidosatte de ovannämnda fördragsbestämmelserna (det angripna beslutet), till den del detta beslut avser sökanden och i andra hand sätta ned de böter som ålagts sökanden genom artikel 2 i det angripna beslutet.

Sökanden har åberopat tre grunder till stöd för sin talan om ogiltigförklaring.

I den första grunden har sökanden hävdat att kommissionen åsidosatte sökandens rätt till försvar genom att använda dokument mot sökanden som beslagtagits utanför ramen för kommissionens undersökningsbeslut.

I den andra grunden har sökanden hävdat att kommissionen med avseende på magnesium inte styrkt att de överträdelser ägt rum som anges i artikel 1 i det angripna beslutet. Sökanden anser att de handlingar som beslagtogs rättsstridigt visserligen fördes till handlingarna i ärendet, men att de i grunden var oprecisa och inkonsekventa. Sökanden har anfört att återstoden av bevisningen består av ett muntligt yttrande mot bakgrund av tillkännagivandet om förmånlig behandling som inte bara är oprecist, utan dessutom är en oriktig framställning av vissa omständigheter som har bestritts av andra parter. På grundval härav anser sökanden att bevisbördan beträffande den överträdelse som gjorts gällande fortfarande ligger på kommissionen.

I den tredje grunden har sökanden hävdat att kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning med hänsyn till att det var fråga om en enstaka och fortlöpande överträdelse. Bland annat är kalciumkarbidgranulat och magnesiumgranulat inte fullständigt utbytbara. Sökanden har vidare hävdat att det inte fanns någon allmän och överbyggande plan avseende de båda produkterna som styrktes av att olika möten hållits beträffande var och en av dem.

Sökanden har i andra hand åberopat fyra grunder till stöd för sitt yrkande om nedsättning av de böter som ålagts genom artikel 2 i det angripna beslutet.

I den fjärde grunden har sökanden hävdat att kommissionen åsidosatte punkterna 23 och 26 i tillkännagivandet om förmånlig behandling (1) genom att inte medge nedsättning i enlighet med detta tillkännagivande. Sökanden anser att uppgifterna i sökandens ansökan om förmånlig behandling har ett betydande mervärde. Sökanden anser särskilt att kommissionen inte hade rätt att underlåta att medge nedsättning av böterna på den enda grunden att sökandens ansökan inte innehöll några upplysningar om den påstådda överträdelsen avseende magnesium, eftersom den överträdelsen inte utgör en del av förfarandet.

I den femte grunden har sökanden hävdat att kommissionen åsidosatte artiklarna 81 EG och 23.2 i förordning (EG) nr 1/2003 (2) samt punkt 32 i riktlinjerna för beräkning av böter, (3) genom att den fastställde det slutgiltiga beloppet för böterna till en nivå som översteg tio procent av sökandens senaste reviderade omsättning. Sökanden har hävdat att kommissionen beräknade bötesbeloppet på grundval av sökandens omsättning pro forma för år 2008 i stället för sökandens senaste reviderade omsättning för år 2007. Sökanden anser vidare att kommissionen skulle ha tillämpat en nedsättning med 20 procent i enlighet med punkt 37 i riktlinjerna för beräkning av böter sedan det högsta tillåtna bötesbeloppet på tio procent hade beräknats.

I den sjätte grunden har sökanden hävdat att kommissionen åsidosatte proportionalitetsprincipen när den fastställde ett för högt bötesbelopp med avseende på sökanden. Sökanden har hävdat att det är uppenbart oproportionerligt att fastställa böter till ett belopp som medför ett negativt bokfört värde eller minskar ett företags bokförda värde till noll. De ålagda böterna överstiger dessutom den finansiella kapaciteten för en handlare som i likhet med sökanden arbetar med mycket dyrbara produkter och mycket låga vinstmarginaler. Sökanden anser slutligen att kommissionen, genom den nedsättning med 20 procent som den tillämpat, inte tillräckligt har beaktat sökandens särskilda situation som kommissionen uttryckligen har erkänt och att böterna fortfarande ligger på en oproportionerlig nivå.

I den sjunde grunden har sökanden hävdat att kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den ansåg att sökanden inte uppfyllde kraven i punkt 35 i riktlinjerna för beräkning av böter. Sökanden anser att kommissionen fastställde bötesbeloppet till en nivå som oåterkalleligen kommer att sätta sökandens ekonomiska bärkraft i fara och innebära att företagets tillgångar förlorar sitt värde. Sökanden har dessutom gjort gällande att kommissionen gjorde en oriktig bedömning när den ansåg att det inte fanns någon särskild ekonomisk kontext eller samhällssammanhang som behövde beaktas med avseende på sökanden.

---

(1)  Kommissionens tillkännagivande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (Text av betydelse för EES) (EUT C 298, 8.12.2006, s. 17).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 4.1.2003, s. 1).

(3)  Riktlinjer för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 (EUT C 210, s. 2).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/35 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/35

---

Talan väckt den 13 oktober 2009 — Terezakis mot kommissionen

(Mål T-411/09)

2009/C 312/57

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Ioannis Terezakis (ombud: advokaten B. Lombart)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut i form av en skrivelse daterad den 3 augusti 2009, som sökanden mottog den 10 augusti 2009, att neka sökanden tillgång till delar av och bilagorna till vissa skrivelser som utväxlades mellan Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och det grekiska finansministeriet avseende eventuella överträdelser av skattelagstiftningen i samband med uppförandet av Spata flygplats i Aten, Grekland, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut i form av en skrivelse daterad den 3 augusti 2009, som sökanden mottog den 10 augusti 2009, att neka sökanden tillgång till delar av och bilagorna till vissa skrivelser som utväxlades mellan Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och det grekiska finansministeriet avseende eventuella överträdelser av skattelagstiftningen i samband med uppförandet av Spata flygplats i Aten, Grekland, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 3 augusti 2009, som delgavs sökanden den 10 augusti 2009, att neka sökanden tillgång till delar av och bilagorna till vissa skrivelser som utväxlades mellan Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och det grekiska finansministeriet avseende eventuella överträdelser av skattelagstiftningen i samband med uppförandet av Atens internationella flygplats i Spata. Sökanden anför följande grunder.

Sökanden hävdar för det första att kommissionen gjorde sig skyldig till en uppenbart oriktig rättstillämpning och gjorde en uppenbart oriktig bedömning av sakomständigheterna i det omtvistade beslutet, eftersom den tolkade och tillämpade artikel 4.2 första strecksatsen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (1) på ett felaktigt sätt. Sökanden gör gällande att kommissionen endast åberopade det undantag till allmänhetens tillgång som avser behovet av att skydda affärshemligheter på ett abstrakt sätt, som stöd för att neka utlämnande av delar av de aktuella handlingarna, utan att åberopa särskilda grunder avseende risken för att skyddet för de berörda företagens affärsintressen undergrävs.

Sökanden gör vidare gällande att kommissionen åsidosatte artikel 1 i ovannämnda förordning, principen i punkten a i denna artikel om största möjliga tillgång till kommissionens handlingar, och gemenskapsdomstolarnas rättspraxis.

Sökanden hävdar därefter att kommissionen gjorde sig skyldig till uppenbart oriktig rättstillämpning när den underlät att informera sökanden om grunderna för sitt beslut. Sökanden gör även gällande att kommissionen åsidosatte motiveringsskyldigheten i artikel 253 EG genom att endast hänvisa till undantagen i artikel 4.2 första strecksatsen i förordning nr 1049/2001 som stöd för att neka tillgång till de begärda handlingarna.

Sökanden hävdar slutligen att kommissionen drog en felaktig slutsats när den fann att bilagorna till de skrivelser som sökanden begärde tillgång till var i sökandens ägo, till följd av en felaktig tolkning avseende att de handlingar som begärdes var identiska med de handlingar som sökanden hade i sin ägo. Sökanden gör följaktligen gällande att det omtvistade beslutet är uppenbart oriktig, eftersom kommissionen underlät att tillämpa bestämmelserna i förordning nr 1049/2001, och särskilt artikel 4 i densamma.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, s. 43).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/35 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/35

---

Talan väckt den 14 oktober 2009 — Commissariat à l'énergie atomique (CEA) mot kommissionen

(Mål T-412/09)

2009/C 312/58

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Commissariat à l'énergie atomique (CEA) (Paris, Frankrike) (ombud: advokaterna J. García-Gallardo Gil-Fournier, M. Arias Díaz och C. Humpe)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | erkänna mottagandet av ansökan (ansökan, fullmakt, kopior och handlingar) och fastställa att talan kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

erkänna mottagandet av ansökan (ansökan, fullmakt, kopior och handlingar) och fastställa att talan kan tas upp till sakprövning,

| — | pröva ansökan som CEA:s ombud har lämnat in i CEA:s namn och för dess räkning, |
| --- | --- |

—

pröva ansökan som CEA:s ombud har lämnat in i CEA:s namn och för dess räkning,

| — | ogiltigförklara, enligt artikel 230 EG, kommissionens beslut — som delgavs CEA genom skrivelse av den 29 juli 2009 — att inte betrakta sådana ersättningar för avgångspension som CEA betalar ut som godkända indirekta kostnader samt att inte bevilja CEA ett certifikat avseende bokföringsmetod, eller |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, enligt artikel 230 EG, kommissionens beslut — som delgavs CEA genom skrivelse av den 29 juli 2009 — att inte betrakta sådana ersättningar för avgångspension som CEA betalar ut som godkända indirekta kostnader samt att inte bevilja CEA ett certifikat avseende bokföringsmetod, eller

| — | i andra hand, enligt artikel 238 EG förklara i) att de aktuella ersättningarna utgör godkända kostnader med tillämpning av kontraktsreglerna i Sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling och ii) fastställa att Europeiska gemenskapen har brutit sina kontraktsenliga åtaganden gentemot CEA inom ramen för nämnda ramprogram, samt |
| --- | --- |

—

i andra hand, enligt artikel 238 EG förklara i) att de aktuella ersättningarna utgör godkända kostnader med tillämpning av kontraktsreglerna i Sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling och ii) fastställa att Europeiska gemenskapen har brutit sina kontraktsenliga åtaganden gentemot CEA inom ramen för nämnda ramprogram, samt

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Syftet med denna talan enligt artikel 230 EG är i första hand att förstainstansrätten ska ogiltigförklara kommissionens slutliga beslut, delgivet CEA den 20 juli 2009, att inte betrakta sådana ersättningar för avgångspension som CEA betalar ut som godkända indirekta kostnader samt att inte bevilja CEA ett certifikat avseende bokföringsmetod som CEA ansökt om i syfte att kunna deklarera sina indirekta personalkostnader för att få återbetalning av utgifter som uppkommit vid genomförande av samfinansierade projekt inom ramen för Sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling.

CEA anser att kommissionen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och gjort uppenbara felbedömningar av de faktiska omständigheterna när de beslutade att ersättningar vid pensionsavgång inte utgör godkända indirekta kostnader och att kommissionen har åsidosatt principen om god förvaltningssed, rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar.

Sökanden yrkar i andra hand att förstainstansrätten på grundval av artikel 238 EG ska fastställa att kommissionen bryter mot sina kontraktsenliga åtaganden gentemot CEA genom att hävda att de aktuella ersättningarna inte kan betraktas som godkända kostnader och således neka återbetalning av dem.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/36 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/36

---

Talan väckt den 14 oktober 2009 — Henkel mot harmoniseringsbyrån — JLO Holding (LIVE)

(Mål T-414/09)

2009/C 312/59

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Tyskland) (ombud: advokaten C. Milbradt)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: JLO Holding Company LLC (Santa Monica, Amerikas förenta stater)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 30 juli 2009 (ärende R 609/2008-1) i den del gemenskapsvarumärke nr 984 245 (LIVE) för tvål, parfym, medel för kropps- och skönhetsvård där förklaras vara upphävt, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 30 juli 2009 (ärende R 609/2008-1) i den del gemenskapsvarumärke nr 984 245 (LIVE) för tvål, parfym, medel för kropps- och skönhetsvård där förklaras vara upphävt,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om upphävande: LIVE för varor i klass 3 (gemenskapsvarumärke nr 984 245)

Innehavare av gemenskapsvarumärket: Sökanden

Part som ansökt om upphävande av gemenskapsvarumärket: JLO Holding Company LLC

Annulleringsenhetens beslut: Gemenskapsvarumärket förklaras till viss del vara upphävt.

Överklagandenämndens beslut: Annulleringsenhetens beslut upphävs i viss del och gemenskapsvarumärket förklaras till viss del vara upphävt.

Grunder: Åsidosättande av artikel 51.1 a jämförd med artikel 51.2 i förordning (EG) nr 207/2009 (1), eftersom det är visat att det aktuella varumärket har använts på ett rättighetsgrundande sätt även för varugrupperna tvål, parfym och medel för kropps- och skönhetsvård.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/37 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/37

---

Talan väckt den 16/10/2009 — Cybergun mot harmoniseringsbyrån — Umarex Sportwaffen (AK 47)

(Mål T-419/09)

2009/C 312/60

Ansökan är avfattad på franska

Parter

Sökande: Cybergun (Bondoufle, Frankrike) (ombud: advokaten S. Guyot)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. KG (Arnsberg, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 5 augusti 2009 i den del varumärket AK 47 ogiltigförklaras på grund av dess särskiljningsförmåga med stöd av artikel 51.1 a, vilket är en rättslig grund som inte åberopats i överklagandet, samt, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut första överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattade den 5 augusti 2009 i den del varumärket AK 47 ogiltigförklaras på grund av dess särskiljningsförmåga med stöd av artikel 51.1 a, vilket är en rättslig grund som inte åberopats i överklagandet, samt,

| — | i enlighet med artiklarna 87.2 och 91 i rättegångsreglerna, förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna inklusive sökandens kostnader i samband med det aktuella förfarandet, särskilt kostnader för översättning av dokument, advokatarvode och i förekommande fall resekostnader och uppskatta detta belopp till 20 000 euro. |
| --- | --- |

—

i enlighet med artiklarna 87.2 och 91 i rättegångsreglerna, förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna inklusive sökandens kostnader i samband med det aktuella förfarandet, särskilt kostnader för översättning av dokument, advokatarvode och i förekommande fall resekostnader och uppskatta detta belopp till 20 000 euro.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om ogiltighetsförklaring: ordmärket AK 47 för varor i klass 28 — gemenskapsvarumärke nr 4 528 378

Innehavare av gemenskapsvarumärket: sökanden

Part som ansökt om ogiltighetsförklaring av gemenskapsvarumärket: Umarex Sportwaffen GmbH & Co. Kommanditgesellschaft

Annulleringsenhetens beslut: Avslag på ansökan om ogiltigförklaring av det berörda varumärket

Överklagandenämndens beslut: Ogiltigförklaring av annulleringsenhetens beslut och ogiltigförklaring av gemenskapsvarumärket

Grunder: Den angivna rättsliga grunden, nämligen artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 40/49 (nu artikel 52.1 a i förordning (EG) nr 207/2009) som angivits till stöd för ogiltigförklaringen av varumärket på grund av dess särskiljningsförmåga har aldrig åberopats i de inlagor som ingetts vid första överklagandenämnden. Bedömningen av märkets särskiljningsförmåga är dessutom felaktig.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/37 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/37

---

Talan väckt den 19 oktober 2009 — BSA mot harmoniseringsbyrån — Loblaws (PRÉSIDENT)

(Mål T-420/09)

2009/C 312/61

Ansökan är avfattad på franska

Parter

Sökande: BSA (Paris, Frankrike) (ombud: advokaten D. Masson)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Loblaws, Inc.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 17 augusti 2009 (ärende R 1744/2008-4), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 17 augusti 2009 (ärende R 1744/2008-4), och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Figurmärket ”PRÉSIDENT” för varor och tjänster i klasserna 5, 29, 30 och 42 — ansökan nr 2 135 200

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Loblaws Inc.

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: franska ordmärket ”President's Choice” för varor i klasserna 5, 30, 31 och 32 och gemenskapsfigurmärket ”PRESIDENT'S CHOICE” för varor i klasserna 30, 31 och 32 (gemenskapsmärke nr 1 872 407)

Invändningsenhetens beslut: Delvis bifall till invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avvisning av överklagandet

Grunder: Åsidosättanden av artikel 59 i förordning (EG) nr 40/94 [numera artikel 60 i förordning (EG) nr 207/2009] och artikel 71 i förordning (EG) nr 2868/95 (1) liksom av den kontradiktoriska principen enligt artikel 6.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärke (EGT L 303, s. 1)

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/38

---

Talan väckt den 22 oktober 2009 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials mot rådet

(Mål T-423/09)

2009/C 312/62

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (Dashiqiao City, Kina) (ombud: advokaterna J.-F. Bellis och R. Luff,)

Svarande: Europeiska unionens råd

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara den antidumpningstull som sökanden ålagts enligt rådets förordning (EG) nr 826/2009 av den 7 september 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1659/2005 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina (EGT 2009, L 240/7), i den mån som denna antidumpningstull överstiger den tull som skulle gälla om den hade fastställts enligt den metod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen för att beakta den omständigheten att mervärdesskatten vid export inte återbetalas enligt artikel 2.10 i grundförordningen, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara den antidumpningstull som sökanden ålagts enligt rådets förordning (EG) nr 826/2009 av den 7 september 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1659/2005 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina (EGT 2009, L 240/7), i den mån som denna antidumpningstull överstiger den tull som skulle gälla om den hade fastställts enligt den metod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen för att beakta den omständigheten att mervärdesskatten vid export inte återbetalas enligt artikel 2.10 i grundförordningen,

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden, ett bolag etablerat i Kina, yrkar genom förevarande talan att rådets förordning (EG) nr 826/2009 av den 7 september 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1659/2005 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa tegelstenar av magnesia med ursprung i Folkrepubliken Kina (1) ska ogiltigförklaras. Den antidumpningstull som fastställs i denna förordning överstiger nämligen den tull som skulle gälla om den hade fastställts enligt den metod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen för att beakta den omständigheten att mervärdesskatten vid export inte återbetalas enligt artikel 2.10 i rådets förordning EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2) (grundförordning).

Sökanden åberopar två grunder till stöd för sin talan:

Sökanden gör för det första gällande att den metod som kommissionen, vid den omprövning som föranledde den angripna förordningen, använde vid bedömning av den omständigheten att mervärdesskatten vid export inte återbetalas, inte är förenlig med principen om en rättvis jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet som föreskrivs i artikel 2. 10 i grundförordningen. Istället för att dra av den mervärdesskatt vid export som inte återbetalas från exportpriset, såsom kommissionen gjorde i den ursprungliga undersökningen, jämförde kommissionen i själva verket exportpriset med normalvärdet på grundval av belopp som omfattade mervärdesskatt, genom att göra en felaktig tolkning av artikel 2.10 i grundförordningen.

Sökanden gör för det andra gällande att den angripna förordningen innebär ett åsidosättande av artikel 11.9 i grundförordningen, i den mån den metod som tillämpades för att beakta den omständigheten att mervärdesskatt inte återbetalas vid jämförelsen av exportpriset och normalvärdet, skiljer sig väsentligt från den metod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen utan någon godtagbar motivering därav.

---

(1)  EUT L 240, s. 7

(2)  EGT L 56, s. 1

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/38

---

Talan väckt den 14 oktober 2009 — Goodyear Dunlop Tyres UK mot harmoniseringsbyrån — Sportfive (QUALIFIER)

(Mål T-424/09)

2009/C 312/63

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Goodyear Dunlop Tyres UK Ltd (Birmingham, Förenade kungariket) (ombud: M. Graf, Rechtsanwalt)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Sportfive GmbH & Co. KG (Köln, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden den 11 augusti 2009 i ärende R 1291/2008-4, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av fjärde överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden den 11 augusti 2009 i ärende R 1291/2008-4,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: ordmärket QUALIFIER för varor i klass 12 (ansökan nr 4 877 262)

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Sportfive GmbH & Co. KG

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: gemenskapsordmärket Qualifiers 2006 med nr 4 017 836 och det tyska ordmärket Qualifiers 2006 med nr 30 415 017.1, det tyska ord- och figurmärket 2006 QUALIFIERS med nr 30 414 610.2, det tyska ordmärket Qualifiers 2008 med nr 30 515 033.2 samt det tyska ord- och figurmärket 2008 QUALIFIERS med nr 30 565 616.3, varav samtliga har registrerats för varor i bland annat klass 12

Invändningsenhetens beslut: Bifall på invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009, (1) eftersom det inte finns någon risk för att de motstående varumärkena förväxlas med varandra

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/39 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/39

---

Talan väckt den 14 oktober 2009 — Honda Motor mot harmoniseringsbyrån — Blok (BLAST)

(Mål T-425/09)

2009/C 312/64

Ansökan är avfattad på engelska

Parter

Sökande: Honda Motor Co., Ltd. (Tokyo, Japan) (ombud: juristen M. Graf)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: Hendrik Blok (Oudenaarde, Belgien)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 16 juli 2009 i ärende R 1097/2008-1, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd den 16 juli 2009 i ärende R 1097/2008-1, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Sökanden

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”BLAST” för varor i klasserna 7 och 12

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Motparten vid överklagandenämnden

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Gemenskapsordmärket ”BLAST” för varor och tjänster i klasserna 7, 35 och 37 och ordmärket ”BLAST” registrerat i Benelux för varor och tjänster i klasserna 7, 35 och 37.

Invändningsenhetens beslut: Bifall till invändningen

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i rådets förordning nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i rådets förordning nr 207/2009) genom att överklagandenämnden felaktigt funnit att det förelåg en risk för förväxling mellan de berörda varumärkena

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/39 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/39

---

Talan väckt den 22 oktober 2009 — centrotherm Clean Solutions mot harmoniseringsbyrån — Centrotherm Systemtechnik (CENTROTHERM)

(Mål T-427/09)

2009/C 312/65

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Tyskland) (ombud: advokaten O. Löffel)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 22 augusti 2009 i ärende R 6/2008-4, såvitt det innebar avslag på ansökan om upphävande avseende följande varor:






  — | klass 11 — Uppvärmningsavgasledningar, rökkanaler för skorstenar, rör för värmepannor; konsoler för gasbrännare; mekaniska delar till uppvärmningsanläggningar; mekaniska delar till gasanläggningar; kranar för ledningar; skjutventil för skorstenar, |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 22 augusti 2009 i ärende R 6/2008-4, såvitt det innebar avslag på ansökan om upphävande avseende följande varor:

—

klass 11 — Uppvärmningsavgasledningar, rökkanaler för skorstenar, rör för värmepannor; konsoler för gasbrännare; mekaniska delar till uppvärmningsanläggningar; mekaniska delar till gasanläggningar; kranar för ledningar; skjutventil för skorstenar,

| — | klass 17 — Rörförbindningsstycken, rörmuffar, förstärkningsmaterial för rör, slangar, samtliga nämnda varor ej av metall, |
| --- | --- |

—

klass 17 — Rörförbindningsstycken, rörmuffar, förstärkningsmaterial för rör, slangar, samtliga nämnda varor ej av metall,

| — | klass 19 — Rör, rörledningar, speciellt för byggnadsändamål; förgreningsrör; skorstensrör, |
| --- | --- |

—

klass 19 — Rör, rörledningar, speciellt för byggnadsändamål; förgreningsrör; skorstensrör,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om upphävande: Ordmärket ”CENTROTHERM” för varor och tjänster i klasserna 11, 17, 19 och 42 (gemenskapsvarumärke nr 1 301 019)

Innehavare av gemenskapsvarumärket: Centrotherm Systemtechnik GmbH

Part som ansökt om upphävande av gemenskapsvarumärket: Sökanden

Annulleringsenhetens beslut: Upphävande av gemenskapsvarumärket

Överklagandenämndens beslut: Annulleringsenhetens beslut upphävs till viss del och gemenskapsvarumärket upphävs till viss del.

Grunder: Åsidosättande av artikel 51.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (1) i förening med regel 40.5 och regel 22.2 och 22.3 i förordning (EG) nr 2868/95 (2), såvitt bevisningen på användning som åberopats av varumärkesinnehavaren ansågs tillräcklig för att det aktuella varumärket verkligen använts i den mening som avses i artikel 15 i förordning nr 207/2009.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, 2009, s. 1).

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärke (EGT L 303, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/40

---

Talan väckt den 29 oktober 2009 — TTNB mot harmoniseringsbyrån — March (Tila March)

(Mål T-433/09)

2009/C 312/66

Ansökan är avfattad på franska

Parter

Sökande: TTNB SARL (ombud: advokaten J.-M. Moiroux)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Juan Carmen March (Madrid, Spanien)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattat den 20 augusti 2009 i ärende R 1538/2008-2 och bifalla ansökan om registrering av det aktuella märket, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån fattat den 20 augusti 2009 i ärende R 1538/2008-2 och bifalla ansökan om registrering av det aktuella märket,

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsvarumärke: Tamara Taichman, som sökanden har efterträtt.

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket ”Tila March” för varor i klasserna 3, 18 och 25 — ansökan om registrering nr 5 402 722.

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Carmen March Juan

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Det spanska ordmärket ”CARMEN MARCH” varor och tjänster i klasserna 3, 18, 24, 25, 35 och 38, invändningen avsåg registreringen för varor i klasserna 3, 18 och 25.

Invändningsenhetens beslut: Invändningen ogillas.

Överklagandenämndens beslut: Invändningsenhetens beslut upphävs.

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (numera artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009) med anledning av att det saknas risk för förväxling av de aktuella varumärkena.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/40

---

Talan väckt den 26 oktober 2009 — Centrotherm Systemtechnik mot harmoniseringsbyrån — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)

(Mål T-434/09)

2009/C 312/67

Ansökan är avfattad på tyska

Parter

Sökande: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Tyskland) (ombud: advokaten J. Albrecht)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Motpart vid överklagandenämnden: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Tyskland)

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden den 25 augusti 2009 i ärende R 6/2008-4, i den del ansökan om upphävande bifölls, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av fjärde överklagandenämnden den 25 augusti 2009 i ärende R 6/2008-4, i den del ansökan om upphävande bifölls,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna,

| — | förplikta motparten att ersätta de kostnader som är hänförliga till dennes deltagande i förfarandet. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att ersätta de kostnader som är hänförliga till dennes deltagande i förfarandet.

Grunder och huvudargument

Registrerat gemenskapsvarumärke som är föremål för ansökan om upphävande: Ordmärket ”CENTROTHERM” för varor och tjänster i klasserna 11, 17, 19 och 42 (gemenskapsvarumärke nr 1 301 019)

Innehavare av gemenskapsvarumärket: sökanden

Part som ansökt om upphävande av gemenskapsvarumärket: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

Annulleringsenhetens beslut: Upphävande av gemenskapsvarumärket

Överklagandenämndens beslut: Annulleringsenhetens beslut upphävs till viss del och gemenskapsvarumärket upphävs till viss del

Grunder:

| — | Åsidosättande av artikel 57.5 i förening med artikel 51.1 och 51.2 i förordning (EG) nr 207/2009 (1), eftersom svaranden inte ansåg att den bevisning om användning som ingetts inom fristen var tillräcklig. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 57.5 i förening med artikel 51.1 och 51.2 i förordning (EG) nr 207/2009 (1), eftersom svaranden inte ansåg att den bevisning om användning som ingetts inom fristen var tillräcklig.

| — | Åsidosättande av skyldigheten att på eget initiativ utreda sakomständigheterna. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av skyldigheten att på eget initiativ utreda sakomständigheterna.

| — | Åsidosättande av artikel 76.1 och 76.2 och artikel 57.1 i förordning nr 207/2009 samt av regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 (2), eftersom svaranden inte beaktat den bevisning om användning som ingetts i samband med överklagandet. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 76.1 och 76.2 och artikel 57.1 i förordning nr 207/2009 samt av regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 (2), eftersom svaranden inte beaktat den bevisning om användning som ingetts i samband med överklagandet.

| — | Oriktig bedömning med hänsyn till att den senare ingivna bevisningen, även om den ingavs för sent, borde ha beaktats. |
| --- | --- |

—

Oriktig bedömning med hänsyn till att den senare ingivna bevisningen, även om den ingavs för sent, borde ha beaktats.

| — | Alternativt är regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 inte tillämplig i enlighet med artikel 241 EG på grund av att den strider mot artiklarna 76.1 och 57.1 i förening med artiklarna 51.1 och 162.1 i förordning nr 207/2009, mot artikel 202 EG samt de grundläggande principerna i gemenskapsrätten, särskilt rättsstatsprincipen, proportionalitetsprincipen, den grundläggande rätten till egendom och rätten till en rättvis rättegång. |
| --- | --- |

—

Alternativt är regel 40.5 i förordning (EG) nr 2868/95 inte tillämplig i enlighet med artikel 241 EG på grund av att den strider mot artiklarna 76.1 och 57.1 i förening med artiklarna 51.1 och 162.1 i förordning nr 207/2009, mot artikel 202 EG samt de grundläggande principerna i gemenskapsrätten, särskilt rättsstatsprincipen, proportionalitetsprincipen, den grundläggande rätten till egendom och rätten till en rättvis rättegång.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, 2009, s. 1).

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 2868/95 av den 13 december 1995 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 40/94 om gemenskapsvarumärke (EGT L 303, s. 1).

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/41 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/41

---

Talan väckt den 22 oktober 2009 — SE.RI.FO mot Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur.

(Mål T-438/09)

2009/C 312/68

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Serifo Srl (Neapel, Italien) (ombud: advokaterna R. de Lorenzo, P. Kivel Mazuy och G. Ruberto)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission, Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska:

| — | Ogiltigförklara det beslut, där datum för antagande och exakta omständigheter är okända, varigenom EACEA inom ramen för Lifelong Learning Program godkände en förteckning över projekt som ingår i det tvärgående programmet ”KA3 ICT Multilateral Projects” och som godkänts för medfinansiering från gemenskapen, samt ogiltigförklara reservlistan i den del som projektet ”V-3DAS” nr 505690-2009-LLP-IT-KA3-KA3MP, vilket föreslagits av Se.Ri.Fo. s.r.l., upptogs på listan över reserver i stället för på listan över projekt som erhållit finansiering. |
| --- | --- |

—

Ogiltigförklara det beslut, där datum för antagande och exakta omständigheter är okända, varigenom EACEA inom ramen för Lifelong Learning Program godkände en förteckning över projekt som ingår i det tvärgående programmet ”KA3 ICT Multilateral Projects” och som godkänts för medfinansiering från gemenskapen, samt ogiltigförklara reservlistan i den del som projektet ”V-3DAS” nr 505690-2009-LLP-IT-KA3-KA3MP, vilket föreslagits av Se.Ri.Fo. s.r.l., upptogs på listan över reserver i stället för på listan över projekt som erhållit finansiering.

| — | Ogiltigförklara skrivelsen av den 21.09.2009, som emottogs den 22.09.2009., varigenom EACEA tillställde Se.Ri.Fo. s.r.l. utvärderingen av projketet ”V-3DAS” vilken gjorts av sakkunniga som är utomstående i förhållande till EACEA samt det poängantal som projektet erhöll. |
| --- | --- |

—

Ogiltigförklara skrivelsen av den 21.09.2009, som emottogs den 22.09.2009., varigenom EACEA tillställde Se.Ri.Fo. s.r.l. utvärderingen av projketet ”V-3DAS” vilken gjorts av sakkunniga som är utomstående i förhållande till EACEA samt det poängantal som projektet erhöll.

Grunder och huvudargument

Sökanden har svarat på 2009 års meddelande med uppmaning att föreslå projekt inom ramen för EUs handlingsprogram ”Lifelong learning Programme”. Sökanden föreslog projektet V-3DAS i det tvärgående programmet — nyckelverksamhet 3 ICT till Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur.

Vid utvärderingen av de föreslagna projekten användes, med tillämpning av vad som föreskrivs i riktlinjerna för förslagsställare 2009, sakkunniga som är utomstående i förhållande till EACEA. Sökandens projekt erhöll 30,5 poäng av maximalt 40 poäng (motsvarande 76,3 procent av maxpoängen) i förhållande till de 31 poäng som krävs för att upptas på förteckningen över projekt som erhåller finansiering (motsvarande 77,5 procent av maxpoängen) och upptogs därför på reservlistan. Denna lista kan användas för att tilldela subventioner i ett senare skede om medel finns disponibla till följd av att godkända projekt dragits tillbaka eller att programmets budgetmedel ökats.

Till stöd för sina yrkanden gör sökanden gällande att den utvärdering som gjorts av sökandens projekt av sakkunniga som är utomstående i förhållande till EACEA samt de poängavtal som dessa sakkunniga gett för varje Award Criterion (bedömningskriterium) är felaktiga då de är behäftade med en bristande motivering, utgör en felaktig tillämpning av bedömningskriterierna och bedömningen är motsägelsefull och ologisk. Dessa rättsstridigheter har på ett avgörande sätt inverkat på beslutet att, på grund av att det fattades 0,5 poäng, inte uppta sökandens projekt på förteckningen över projekt som erhåller finansiering.

Sökanden betonar i detta sammanhang att det föreskrivs i artikel 109 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget att ”Bidrag skall beviljas enligt principerna om klarhet, öppenhet, likabehandling...”.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/42 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/42

---

Talan väckt den 3 november 2009 — Azienda Agricola Bracesco mot kommissionen

(Mål T-440/09)

2009/C 312/69

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Azienda Agricola Bracesco Srl (Orgiano, Italien) (ombud: advokaterna F. Tosello, S. Rizzioli och C. Pauly)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten ska

| — | Förplikta Europeiska kommissionen att med stöd av artiklarna 235 och 288 andra stycket i EG-fördraget utge skadestånd till Azienda Agricola Bracesco s.r.l., i likvidation, med ett belopp om 335 000 euro eller med det belopp som framkommer under målets handläggning och vid domstol jämte dröjsmålsränta, |
| --- | --- |

—

Förplikta Europeiska kommissionen att med stöd av artiklarna 235 och 288 andra stycket i EG-fördraget utge skadestånd till Azienda Agricola Bracesco s.r.l., i likvidation, med ett belopp om 335 000 euro eller med det belopp som framkommer under målets handläggning och vid domstol jämte dröjsmålsränta,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan om Europeiska gemenskapens utomobligatoriska skadeståndsansvar väcks mot bakgrund av de gemenskapsåtgärder som vidtagits för att bekämpa fågelinfluensa.

Till följd av de störningar som orsakades på den europeiska fjäderfämarknaden sedan priserna sjunkit på grund av minskad efterfrågan från konsumenterna, vilket i sin tur kan knytas till spridningen av fågelinfluensa, beslutade europeiska kommissionen att ingripa genom förordning nr 1010/2006. (1) I denna förordning föreskrivs stödåtgärder till förmån för uppfödare av fjäderfän.

Även om vaktel inkluderades i definitionen av fjäderfä i gemenskapslagstiftningen på hälsoskyddsområdet uteslöts uppfödare som är aktiva med uppfödning och slakt av sådana arter på ett omotiverat sätt från stöd.

Sökanden, Azienda Agricola Bracesco s.r.l. i likvidation gör gällande att man lidit en orättvis skada till följd av europeiska kommissionens handlande. Detta handlande innebär ett allvarligt och uppenbart åsidosättande av en av de grundläggande principerna inom gemenskapens rättsordning, nämligen icke-diskrimineringsprincipen.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1010/2006 av den 3 juli 2006 om vissa undantagsåtgärder för att stödja ägg- och fjäderfämarknaden i vissa medlemsstater (EUT L 180, s. 3)

---

Personaldomstolen

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/43 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/43

---

Personaldomstolens beslut (andra avdelningen) av den 22 oktober 2009 — Laleh Aayhan m.fl. mot parlamentet

(Mål F-10/08) (1)

(Anledning saknas att döma i saken)

2009/C 312/70

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Laleh Aayhan (Strasbourg, Frankrike) med flera (ombud: advokaten R. Blindauer)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: M. Mustapha-Pacha och R. Ignătescu, därefter av R. Ignătescu och S. Seyr)

Saken

Ogiltigförklaring av Europaparlamentets beslut av den 25 oktober 2007 om avslag på det klagomål som sökandena ingav den 21 juni 2007 för att få till stånd en omvandling av samtliga av deras visstidsanställningar vid nämnda institution till en enda tillsvidareanställning.

Avgörande

| 1. | Det saknas anledning att döma i mål F-10/08, Aayhan m.fl. mot parlamentet. |
| --- | --- |

1.

Det saknas anledning att döma i mål F-10/08, Aayhan m.fl. mot parlamentet.

| 2. | Sökandena ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

Sökandena ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 64, s. 70, 8.3.2008.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/43 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/43

---

Talan väckt den 17 september 2009 — Marcuccio mot kommissionen

(Mål F-78/09)

2009/C 312/71

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten G. Cipressa)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Saken och beskrivning av tvisten

Yrkande om dels ogiltigförklaring av kommissionens beslut att avslå sökandens begäran om ersättning för de rättegångskostnader han haft i mål T-18/04, och vilka svaranden förpliktades att ersätta genom förstainstansrättens dom av den 10 juni 2008, dels skadestånd för den materiella och ideella skada som svaranden lidit.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska:

| — | Ogiltigförklara svarandens beslut att avslå sökandens begäran av den 22 september 2008, oavsett i vilken form detta har givits. |
| --- | --- |

—

Ogiltigförklara svarandens beslut att avslå sökandens begäran av den 22 september 2008, oavsett i vilken form detta har givits.

| — | I den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet att avslå klagomålet av den 8 april 2009, oavsett i vilken form detta har givits. |
| --- | --- |

—

I den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara beslutet att avslå klagomålet av den 8 april 2009, oavsett i vilken form detta har givits.

| — | Förplikta svaranden att utge ersättning till sökanden med ett belopp om 15 882,31 euro jämte en årlig kapitaliserad dröjsmålsränta om 10 procent, från och med begäran av den 22 september 2008 till och med dagens datum, för den materiella skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet under den ovannämnda perioden. |
| --- | --- |

—

Förplikta svaranden att utge ersättning till sökanden med ett belopp om 15 882,31 euro jämte en årlig kapitaliserad dröjsmålsränta om 10 procent, från och med begäran av den 22 september 2008 till och med dagens datum, för den materiella skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet under den ovannämnda perioden.

| — | Förplikta svaranden att i överensstämmelse med rätt och billighet utge ersättning till sökanden med ett belopp om 6 500 euro, eller det högre eller lägre belopp som personaldomstolen finner skäligt, för den ideella skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet från dagen för beslutets antagande till och med dagens datum |
| --- | --- |

—

Förplikta svaranden att i överensstämmelse med rätt och billighet utge ersättning till sökanden med ett belopp om 6 500 euro, eller det högre eller lägre belopp som personaldomstolen finner skäligt, för den ideella skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet från dagen för beslutets antagande till och med dagens datum

| — | Förplikta svaranden att utge ersättning till sökanden från och med i morgon och fram till dess begäran av den 22 september 2008 har bifallits helt och utan undantag och tills dess därtill hänförliga beslut fattats eller faktiska handlingar förbehållslöst vidtagits. Ersättning ska utgå med 5 euro per dag, eller det högre eller lägre belopp som personaldomstolen finner skäligt, och ska utbetalas den första dagen i varje månad för fordringar som förfallit den föregående månaden som ersättning för den skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet under den aktuella tiden. |
| --- | --- |

—

Förplikta svaranden att utge ersättning till sökanden från och med i morgon och fram till dess begäran av den 22 september 2008 har bifallits helt och utan undantag och tills dess därtill hänförliga beslut fattats eller faktiska handlingar förbehållslöst vidtagits. Ersättning ska utgå med 5 euro per dag, eller det högre eller lägre belopp som personaldomstolen finner skäligt, och ska utbetalas den första dagen i varje månad för fordringar som förfallit den föregående månaden som ersättning för den skada sökanden lidit till följd av det omtvistade beslutet under den aktuella tiden.

| — | förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader med anledning av denna talan. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta samtliga rättegångskostnader med anledning av denna talan.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/44

---

Talan väckt den 28 september 2009 — Luigi Marcuccio mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål F-81/09)

2009/C 312/72

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ombud: advokaten Giuseppe Cipressa)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Saken och beskrivning av tvisten

Ogiltigförklaring av kommissionens beslut om delvist avslag på sökandens begäran om ogiltigförklaring av kommissionens beslut om beräkning av dröjsmålsränta på den invaliditetsersättning som betalats ut till honom mellan juni 2005 och april 2008.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut (nedan kallat det angripna beslutet), oavsett form, om delvist avslag på begäran av den 8 september 2008 (nedan kallad begäran av den 8 september 2008), vilken bifogats denna ansökan (nedan kallad ansökan) som bilaga A.1, det vill säga ogiltigförklaring av kommissionens beslut, oavsett form, om beräkning och utbetalning till sökanden av den dröjsmålsränta han hade rätt till för varje månatligt belopp som betalats ut till honom i invaliditetsersättning, rörande perioden juni 2005 till april 2008 (nedan kallad den berörda perioden). Denna ränta betalades ut till honom vid ett enda tillfälle, den 29 maj 2008 (transaktionsdag den 28 maj 2008), i stället för att betalas ut vid slutet av varje månad under den berörda perioden, och med ett lägre belopp än om kriterierna i begäran av den 8 september 2008 hade tillämpats, det vill säga om a) den 29 maj 2008 hade räknats som fristens sista dag, b) den första dagen i månaden efter den månad då respektive del av de månatliga beloppen skulle ha betalats ut till sökanden hade räknats som den första dagen i tidsfristen, och c) tillämplig räntesats hade varit tio procent per år med årlig kapitalisering, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut (nedan kallat det angripna beslutet), oavsett form, om delvist avslag på begäran av den 8 september 2008 (nedan kallad begäran av den 8 september 2008), vilken bifogats denna ansökan (nedan kallad ansökan) som bilaga A.1, det vill säga ogiltigförklaring av kommissionens beslut, oavsett form, om beräkning och utbetalning till sökanden av den dröjsmålsränta han hade rätt till för varje månatligt belopp som betalats ut till honom i invaliditetsersättning, rörande perioden juni 2005 till april 2008 (nedan kallad den berörda perioden). Denna ränta betalades ut till honom vid ett enda tillfälle, den 29 maj 2008 (transaktionsdag den 28 maj 2008), i stället för att betalas ut vid slutet av varje månad under den berörda perioden, och med ett lägre belopp än om kriterierna i begäran av den 8 september 2008 hade tillämpats, det vill säga om a) den 29 maj 2008 hade räknats som fristens sista dag, b) den första dagen i månaden efter den månad då respektive del av de månatliga beloppen skulle ha betalats ut till sökanden hade räknats som den första dagen i tidsfristen, och c) tillämplig räntesats hade varit tio procent per år med årlig kapitalisering,

| — | ogiltigförklara meddelandet av den 16 december 2008, med nummer PMO4/JALS/JM D(2008) 20982, som bifogats förevarande ansökan som bilaga A2, i den mån detta är ofördelaktigt för sökanden, det vill säga i de delar där kommissionen delvis avslog begäran av den 8 september 2008, och i den mån kommissionen beräknade oh betalade ut ränta med ett lägre belopp än vad som hade gällt om kriterierna i begäran av den 8 september 2008 hade tillämpats, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara meddelandet av den 16 december 2008, med nummer PMO4/JALS/JM D(2008) 20982, som bifogats förevarande ansökan som bilaga A2, i den mån detta är ofördelaktigt för sökanden, det vill säga i de delar där kommissionen delvis avslog begäran av den 8 september 2008, och i den mån kommissionen beräknade oh betalade ut ränta med ett lägre belopp än vad som hade gällt om kriterierna i begäran av den 8 september 2008 hade tillämpats,

| — | förplikta svaranden att till sökanden betala mellanskillnaden mellan det räntebelopp som beräknats med tillämpning av kriterierna i begäran av den 8 september 2008 och det räntebelopp som faktiskt betalats ut, och därvid i förekommande fall med stöd av artikel 241 EG (tidigare artikel 184 i EG-fördraget) avstå från att tillämpa de delar av den finansiella förordning som gäller för Europeiska gemenskapens allmänna budget, beträffande kriterierna för att fastställa räntesatsen för en skuld som kommissionen har till en person som omfattas av tjänsteföreskrifterna liksom beträffande kapitalisering av ränta, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att till sökanden betala mellanskillnaden mellan det räntebelopp som beräknats med tillämpning av kriterierna i begäran av den 8 september 2008 och det räntebelopp som faktiskt betalats ut, och därvid i förekommande fall med stöd av artikel 241 EG (tidigare artikel 184 i EG-fördraget) avstå från att tillämpa de delar av den finansiella förordning som gäller för Europeiska gemenskapens allmänna budget, beträffande kriterierna för att fastställa räntesatsen för en skuld som kommissionen har till en person som omfattas av tjänsteföreskrifterna liksom beträffande kapitalisering av ränta,

| — | förplikta svaranden att till sökanden betala ränta med tio procent per år med årlig kapitalisering, från den 29 maj 2008 till betalning sker, på mellanskillnaden mellan räntebeloppen, plus 1 euro, och därvid i förekommande fall med stöd av artikel 241 EG (tidigare artikel 184 i EG-fördraget) avstå från att tillämpa de delar av den finansiella förordning som gäller för Europeiska gemenskapens allmänna budget, beträffande kriterierna för att fastställa räntesatsen för en skuld som kommissionen har till en person som omfattas av tjänsteföreskrifterna liksom beträffande kapitalisering av ränta, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att till sökanden betala ränta med tio procent per år med årlig kapitalisering, från den 29 maj 2008 till betalning sker, på mellanskillnaden mellan räntebeloppen, plus 1 euro, och därvid i förekommande fall med stöd av artikel 241 EG (tidigare artikel 184 i EG-fördraget) avstå från att tillämpa de delar av den finansiella förordning som gäller för Europeiska gemenskapens allmänna budget, beträffande kriterierna för att fastställa räntesatsen för en skuld som kommissionen har till en person som omfattas av tjänsteföreskrifterna liksom beträffande kapitalisering av ränta,

| — | förplikta kommissionen att ersätta alla rättegångskostnader i detta mål, och |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta alla rättegångskostnader i detta mål, och

| — | om nödvändigt, ogiltigförklara beslutet, oavsett form, om avslag på klagomålet av den 18 februari 2009 samt meddelandet av den 29 maj 2009 |
| --- | --- |

—

om nödvändigt, ogiltigförklara beslutet, oavsett form, om avslag på klagomålet av den 18 februari 2009 samt meddelandet av den 29 maj 2009

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/44

---

Talan väckt den 16 oktober 2009 — Larue och Seigneur mot Europeiska centralbanken

(Mål F-84/09)

2009/C 312/73

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Emmanuel Larue och Olivier Seigneur (Frankfurt-am-Main, Tyskland) (ombud: advokaten L. Levi)

Svarande: Europeiska centralbanken

Saken och beskrivning av tvisten

Yrkande om ogiltigförklaring av lönebeskeden avseende januari 2009.

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara lönebeskedet avseende januari 2009, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara lönebeskedet avseende januari 2009,

| — | i den mån det krävs ogiltigförklara besluten, daterade den 20 april 2009 respektive den 6 augusti 2009, varigenom sökandenas begäran om omprövning och klagomål avslogs, |
| --- | --- |

—

i den mån det krävs ogiltigförklara besluten, daterade den 20 april 2009 respektive den 6 augusti 2009, varigenom sökandenas begäran om omprövning och klagomål avslogs,

| — | som åtgärd för processledning anmoda svaranden att inge sina administrativa handlingar, åtminstone de handlingar avseende anpassningen av lönerna (GSA, General Salary Adjustment) för år 2009 som härrör från Generaldirektorat H och som hänskjutits till direktionen, direktionens förslag avseende GSA för år 2009, de handlingar som härrör från Generaldirektorat H som hänskjutits till ECB-rådet avseende GSA för år 2009, ECB-rådets beslut avseende GSA för år 2009, |
| --- | --- |

—

som åtgärd för processledning anmoda svaranden att inge sina administrativa handlingar, åtminstone de handlingar avseende anpassningen av lönerna (GSA, General Salary Adjustment) för år 2009 som härrör från Generaldirektorat H och som hänskjutits till direktionen, direktionens förslag avseende GSA för år 2009, de handlingar som härrör från Generaldirektorat H som hänskjutits till ECB-rådet avseende GSA för år 2009, ECB-rådets beslut avseende GSA för år 2009,

| — | förplikta svaranden att utge ersättning med 5 000 euro per sökande för den skada som de åsamkats och som består av minskad köpkraft från den 1 januari 2009, utestående lön motsvarande en ökning av sökandenas lön med 1,5 procent från den 1 januari 2009 samt ränta på sökandenas utestående lön från den dag då lönen förföll till betalning till dess att betalning sker. Denna ränta ska beräknas på grundval av den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner och som gällde under den aktuella perioden, med tillägg av två procentenheter, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att utge ersättning med 5 000 euro per sökande för den skada som de åsamkats och som består av minskad köpkraft från den 1 januari 2009, utestående lön motsvarande en ökning av sökandenas lön med 1,5 procent från den 1 januari 2009 samt ränta på sökandenas utestående lön från den dag då lönen förföll till betalning till dess att betalning sker. Denna ränta ska beräknas på grundval av den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner och som gällde under den aktuella perioden, med tillägg av två procentenheter,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/45 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/45

---

Talan väckt den 19 oktober 2009 — Rossi Ferreras mot kommissionen

(Mål F-85/09)

2009/C 312/74

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Francisco Rossi Ferreras (Luxembourg, Luxemburg) (ombud: advokaten F. Frabetti)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Saken och beskrivning av tvisten

Talan om ogiltigförklaring av sökandens karriärutvecklingsrapport för perioden den 1 juli 2001–31 december 2002.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara sökandens karriärutvecklingsrapport för perioden den 1 juli 2001–31 december 2002, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara sökandens karriärutvecklingsrapport för perioden den 1 juli 2001–31 december 2002, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

---

| 19.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/45 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/45

---

Talan väckt den 26 oktober 2009 — Gagalis mot rådet

(Mål F-89/09)

2009/C 312/75

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Spyridon Gagalis (Kraainem, Belgien) (ombud: advokaten N. Lhoëst)

Svarande: Europeiska unionens råd

Saken och beskrivning av tvisten

Yrkande om ogiltigförklaring av svarandens beslut att vägra sökanden återbetalning med 75 procent av samtliga kostnader hänförliga till en brunnskur enligt artikel 73 i tjänsteföreskrifterna.

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen ska

| — | ogiltigförklara svarandens beslut av den 9 december 2008, vilket delgavs sökanden den 22 december 2008, enligt vilket denne vägrades återbetalning med 75 procent av samtliga kostnader hänförliga till en brunnskur enligt artikel 73 i tjänsteföreskrifterna, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara svarandens beslut av den 9 december 2008, vilket delgavs sökanden den 22 december 2008, enligt vilket denne vägrades återbetalning med 75 procent av samtliga kostnader hänförliga till en brunnskur enligt artikel 73 i tjänsteföreskrifterna,

| — | ogiltigförklara beslutet av den 15 juli 2009, vilket delgavs sökanden den 17 juli 2009, om avslag av sökandens klagomål avseende återbetalning med 75 procent av samtliga kostnader hänförliga till en brunnskur enligt artikel 73 i tjänsteföreskrifterna, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 15 juli 2009, vilket delgavs sökanden den 17 juli 2009, om avslag av sökandens klagomål avseende återbetalning med 75 procent av samtliga kostnader hänförliga till en brunnskur enligt artikel 73 i tjänsteföreskrifterna,

| — | förplikta rådet att betala till sökanden ett ytterligare belopp på 1 551,38 euro jämte dröjsmålsränta, och |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att betala till sökanden ett ytterligare belopp på 1 551,38 euro jämte dröjsmålsränta, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna.

---