# Euroopan unionin C 321/11.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 321 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 66. vuosikerta11. syyskuu 2023 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 321

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

66. vuosikerta11. syyskuu 2023

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2023/C 321/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2023/C 321/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2023/C 321/02 | Asia C-376/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina CK Telecoms UK Investments Ltd, Ison Britannian ja Pohjois Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja EE Ltd (Muutoksenhaku – Kilpailu – Asetus (EY) N:o 139/2004 – Yrityskeskittymien valvonta – Matkaviestintäpalvelut – Päätös, jolla keskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Oligopolistiset markkinat – Tehokkaan kilpailun olennainen rajoitus – Koordinoimattomat vaikutukset – Näyttökynnys – Euroopan komission harkintavalta taloudellisissa asioissa – Tuomioistuinvalvonnan rajat – Horisontaalisia keskittymiä koskevat suuntaviivat – Merkitykselliset tekijät tehokkaan kilpailun olennaisen rajoituksen osoittamiseksi – Käsitteet tärkeä kilpailuvoima ja läheinen kilpailija – Yrityskeskittymän osapuolten välisen kilpailun läheisyys – Suunnitellun keskittymän hintavaikutuksia koskeva kvantitatiivinen analyysi – Tehokkuushyödyt – Huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla – Unionin yleisen tuomioistuimen viran puolesta tutkima väite – Kumoaminen) | 2 |
| 2023/C 321/03 | Yhdisteyt asiat C-615/20 ja C-671/20, YP ym. (Tuomarin koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Warszawie – Puola) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana ovat YP ym. (C-615/20) ja M. M. (C-671/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Oikeusvaltio – Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla – Tuomareiden riippumattomuus – Unionin oikeuden ensisijaisuus – SEU 4 artiklan 3 kohta – Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä – Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) Izba Dyscyplinarnan (kurinpitojaosto) määräämät tuomarin rikosoikeudellisen koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen – Kurinpitojaoston riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttuminen – Sen ratkaisukokoonpanon muuttaminen, jota on pyydetty käsittelemään kyseiselle tuomarille siihen saakka osoitettu asia – Kansallisille tuomioistuimille kurinpitoseuraamusten uhalla asetetut kiellot kyseenalaistaa tuomioistuimen legitimiteetti, vaarantaa sen toiminta taikka arvioida tuomareiden nimitysten tai heidän lainkäyttövaltansa laillisuutta tai tehokkuutta – Asianomaisilla tuomioistuimilla ja ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisilla elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta toimenpiteitä, joilla asianomaisen tuomarin koskemattomuus on poistettu ja hänet on pidätetty virantoimituksesta – Samoilla tuomioistuimilla ja elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä, joissa näistä kielloista säädetään) | 3 |
| 2023/C 321/04 | Yhdistetyt asiat C-363/21 ja C-364/21, Ferrovienord ym.: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte dei Conti – Italia) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21) sekä Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa käyttöön tarpeelliset oikeussuojakeinot tehokkaan oikeussuojan varmistamiseksi unionin oikeuden kattamilla aloilla – Talouspolitiikka – Asetus (EU) N:o 549/2013 – Euroopan kansantalouden tilinpito ja aluetilinpitojärjestelmä (EKT) – Direktiivi 2011/85/EU – Jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevat vaatimukset – Kansallinen säännöstö, jolla rajoitetaan kansallisen tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa – Tehokkuus ja vastaavuusperiaate – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla) | 4 |
| 2023/C 321/05 | Asia C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH ja Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkinen omaisuus – Tekijänoikeudet tietoyhteiskunnassa – Direktiivi 2001/29/EY – 3 artikla – Yleisölle välittämistä koskeva oikeus – 5 artiklan 2 kohdan b alakohta – Yksityistä kopiointia koskeva poikkeus – Internet Protocol Television (IPTV) palvelun tarjoaja – Pääsy suojattuun sisältöön ilman oikeudenhaltijoiden lupaa – Online videotallennin – Jälkikäteistoistotoiminto – Kaksoiskappaleen poistamismenetelmä) | 5 |
| 2023/C 321/06 | Asia C-757/21 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nichicon Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla – Tiedoksi annettavan tuomion kopio – Tuomareiden allekirjoitus – Kartellit – SEUT 101 artikla – Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina – Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat – Tarkoitukseen perustuva rikkominen – Euroopan komission näyttötaakka – Yritysten julkilausumat – Luotettavuus – Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakko – Perusmäärän laskeminen – Huomioon otettavat myynnit – Lieventävät olosuhteet – Täysi harkintavalta) | 6 |
| 2023/C 321/07 | Asia C-759/21 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nippon Chemi-Con Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla – Tiedoksi annettavan tuomion kopio – Tuomareiden allekirjoitus – Kartellit – SEUT 101 artikla – Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina – Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat – Tarkoitukseen perustuva rikkominen – Euroopan komission näyttötaakka – Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakko – Perusmäärän laskeminen – Huomioon otettavat myynnit – Lieventävät olosuhteet – Täysi harkintavalta) | 7 |
| 2023/C 321/08 | Asia C-765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale ordinario di Padova – Italia) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova (Ennakkoratkaisupyyntö – Kansanterveys – Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan rokotusvelvollisuus terveydenhuoltohenkilöstölle – Rokotteesta kieltäytyvän henkilöstön pidättäminen tehtävistä ilman palkkaa – Asetus (EY) N:o 726/2004 – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Covid-19-rokotteet – Asetus (EY) N:o 507/2006 – Ehdollisten myyntilupien voimassaolo – Asetus (EU) 2021/953 – Rokotettujen ja rokottamattomien henkilöiden välistä syrjintää koskeva kielto – Tutkimatta jättäminen) | 7 |
| 2023/C 321/09 | Asia C-35/22, CAJASUR Banco: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Malaga – Espanja) – CAJASUR Banco S.A. v. JO ja IM (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – 6 artiklan 1 kohta – Kansallisten tuomioistuinten pätemättömäksi toteamat kiinnelainasopimuksen yleiset sopimusehdot – Kanne tuomioistuimessa – Kanteen myöntäminen ennen siihen vastaamista – Kansallinen lainsäädäntö, jossa kuluttajan edellytetään toteuttavan asianomaista elinkeinonharjoittajaa kohtaan oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen toimenpiteen, jotta häntä ei velvoiteta vastaamaan oikeudenkäyntikuluista – Hyvän oikeudenkäytön periaate – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan) | 8 |
| 2023/C 321/10 | Yhdistetyt asiat C-73/22 P ja C-77/22 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajina Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (C-73/22 P), valittajina Advansa Manufacturing GmbH ja Beaulieu International Group NV ym. sekä muina osapuolina Dralon GmbH ja Euroopan komissio (C-77/22 P) (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä – Tukikelpoiset toimialat – Lannoitteiden ja typpiyhdisteiden valmistuksen toimialan jättäminen ulkopuolelle – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanneoikeus – SEUT 263 artiklan neljäs kohta – Edellytys, jonka mukaan toimen on koskettava kantajaa suoraan) | 9 |
| 2023/C 321/11 | Asia C-87/22, TT (Lapsen luvaton poisvieminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – TT v. AK (Ennakkoratkaisupyyntö – Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – Asetus (EY) N:o 2201/2003 – 10 ja 15 artikla – Asian siirtäminen toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn – Edellytykset – Sen jäsenvaltion tuomioistuin, johon lapsi on viety luvattomasti – Vuoden 1980 Haagin yleissopimus – Lapsen etu) | 10 |
| 2023/C 321/12 | Asia C-106/22, Xella Magyarország: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter (Ennakkoratkaisupyyntö – Pääomien vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Asetus (EU) 2019/452 – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön strategisesti tärkeinä pidettäviin kotimaisiin yrityksiin tehtävien ulkomaisten sijoitusten seurantamekanismi – Tällaisen lainsäädännön perusteella tehty päätös, jossa kielletään kotimaista yhtiötä hankkimasta kaikkia toisen kotimaisen yhtiön osuuksia – Hankinnan kohdeyritys, jota pidetään strategisesti tärkeänä siitä syystä, että sen päätoimialana on soran, hiekan ja saven kaltaisten perusraaka-aineiden ottaminen louhimalla – Ostajayritys, jota pidetään ulkomaisena sijoittajana siitä syystä, että se kuuluu konserniin, jonka emoyhtiö on sijoittautunut kolmanteen maahan – Jäsenvaltion edun, yleisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vaarantaminen tai mahdollinen vaarantaminen – Tavoite turvata perusraaka-aineiden toimitusvarmuus rakennusalalle erityisesti paikallistasolla) | 11 |
| 2023/C 321/13 | Asia C-134/22, G GmbH: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – MO v. SM, joka toimii selvittäjänä G GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyssä (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden joukkovähentäminen – Direktiivi 98/59/EY – Tiedottaminen ja neuvottelu – 2 artiklan 3 kohdan toinen alakohta – Työntekijöiden joukkovähentämistä harkitsevan työnantajan velvollisuus toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle jäljennös työntekijöiden edustajille ilmoitetuista tiedoista – Tarkoitus – Kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisen seuraukset) | 11 |
| 2023/C 321/14 | Asia C-136/22 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA) (Muutoksenhaku – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Asetus (EY) N:o 726/2004 – Euroopan lääkeviraston (EMA) päätös olla uudistamatta tieteellisen neuvoa antavan ryhmän toimikautta – Myyntiluvan hakijan nostama kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Jo syntynyt ja edelleen olemassa oleva oikeussuojan tarve, joka voi perustua toiseen kanteeseen – Edellytykset) | 12 |
| 2023/C 321/15 | Asia C-180/22, Mensing II: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 311 artikla ja sitä seuraavat artiklat – Taide esineitä koskevat erityisjärjestelmät – Voittomarginaalijärjestelmä – Verovelvolliset jälleenmyyjät – Tekijän tai tämän oikeudenomistajien suorittamat taide esineiden luovutukset – Yhteisöliiketoimet – Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen) | 13 |
| 2023/C 321/16 | Asia C-265/22, Banco Santander (Viralliseen indeksiin viittaaminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Espanja) – ZR ja PI v. Banco Santander, SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Kiinnelainasopimukset – Ehto, jossa määrätään vaihtuvasta korosta – Luottolaitosten myöntämien kiinnelainojen todellisiin vuosikorkoihin perustuva viiteindeksi – Asetuksella tai hallinnollisella toimella vahvistettu indeksi – Kyseisen toimen johdanto-osassa olevat maininnat – Avoimuusvaatimusta koskeva valvonta – Kohtuuttomuuden arviointi) | 13 |
| 2023/C 321/17 | Asia C-313/22, ACHILLEION: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Elegktiko Synedrio – Kreikka) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Kreikan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Rakennerahastot – Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) – Yhteisrahoitus – Asetus (EY) N:o 1260/1999 – 30 artiklan 4 kohta ja 39 artiklan 1 kohta – Investointeihin liittyvien toimien pysyvyys – Yhteisrahoitetun investointitoimen huomattava muutos – Tuen takaisinperintä siinä tapauksessa, että kyseisen toimen kohteena oleva yritys luovutetaan – Tähän luovutukseen liittyvien erityisolosuhteiden vaikutus) | 14 |
| 2023/C 321/18 | Asia C-344/22, Gemeinde A: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Gemeinde A v. Finanzamt (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 2 artiklan 1 kohdan c alakohta – Vastikkeelliset palvelujen suoritukset – Julkisoikeudelliset yhteisöt – Kunta, joka kantaa kylpylähoitomaksun kaikkien käytettävissä olevan kylpyläinfrastruktuurin saataville asettamisesta) | 15 |
| 2023/C 321/19 | Asia C-107/23 PPU, Lin: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Brașov – Romania) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat C.I., C.O., K.A., L.N. ja S.P. (Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – SEUT 325 artiklan 1 kohta – Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus – 2 artiklan 1 kohta – Velvollisuus torjua unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ennalta ehkäisevillä ja tehokkailla toimenpiteillä – Velvollisuus säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – Törkeä arvonlisäveropetos – Rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika – Perustuslakituomioistuimen tuomio, jolla on todettu pätemättömäksi vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös – Rankaisemattomuuden systeeminen riski – Perusoikeuksien suoja – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohta – Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate – Rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimukset – Lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaate – Oikeusvarmuuden periaate – Perusoikeuksien suojaa koskeva kansallinen standardi – Jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuus jättää soveltamatta perustuslakituomioistuimen ja/tai tämän jäsenvaltion ylimmän tuomioistuimen tuomioita, jotka eivät ole unionin oikeuden mukaisia – Tuomareiden kurinpidollinen vastuu näiden tuomioiden noudattamisen laiminlyönnistä – Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate) | 16 |
| 2023/C 321/20 | Asia C-665/21 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 10.5.2023 – Valittajana MKB Multifunds BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta (Muutoksenhaku – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Valtiontuet – Jäsenvaltion rahasto-osuusrahastolle myöntämä väitetty valtiontuki – Komission päätös, jossa todetaan valtiontuen puuttuminen – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Asetus (EU) 2015/1589 – 1 artiklan h alakohta – Käsite asianomainen osapuoli) | 17 |
| 2023/C 321/21 | Asia C-55/23, Jurtukała: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 17.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Puola) – PA (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Toimivalta, sovellettava laki, päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano ja virallisten asiakirjojen hyväksyminen ja täytäntöönpano perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotto – Asetus (EU) N:o 650/2012 – 10 artiklan 1 kohdan a alakohta – Toissijainen toimivalta – SEUT 267 artikla – Velvollisuus noudattaa ylemmän oikeusasteen antamia ohjeita) | 18 |
| 2023/C 321/22 | Asia C-94/23 P: Valitus, jonka Puma SE on tehnyt 20.2.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-623/21, Puma SE v. EUIPO, 7.12.2022 antamasta tuomiosta | 18 |
| 2023/C 321/23 | Asia C-270/23 P: Valitus, jonka Topcart GmbH on tehnyt 25.4.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-8/22, Topcart GmbH v. EUIPO, 15.2.2023 antamasta tuomiosta | 19 |
| 2023/C 321/24 | Asia C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 26.5.2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. protiv Povjerenika za informiranje | 19 |
| 2023/C 321/25 | Asia C-337/23, APS beta Bulgaria ja Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 29.5.2023 – APS beta Bulgaria EOOD ja Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD | 20 |
| 2023/C 321/26 | Asia C-343/23 P: Valitus, jonka Jean-Marc Colombani on tehnyt 31.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-113/22, Colombani v. EUH, 22.3.2023 antamasta tuomiosta | 22 |
| 2023/C 321/27 | Asia C-347/23, Zabitoń: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 2.6.2023 – LB ja JL v. Getin Noble Bank S.A. | 23 |
| 2023/C 321/28 | Asia C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 5.6.2023 – KCB ja MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A. | 23 |
| 2023/C 321/29 | Asia C-367/23, Artemis security: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 9.6.2023 – EA v. Artemis security | 24 |
| 2023/C 321/30 | Asia C-370/23, Mesto Rimavská Sobota: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší správny súd Slovenskej republiky on esittänyt 13.6.2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky | 24 |
| 2023/C 321/31 | Asia C-371/23, Mercedes-Benz Group: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Duisburg (Saksa) on esittänyt 13.6.2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG | 25 |
| 2023/C 321/32 | Asia C-387/23, BUL INS: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria), on esittänyt 26.6.2023 – ZD BUL INS AD v. PV | 26 |
| 2023/C 321/33 | Asia C-389/23, Bulgarfrukt: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Wedding (Saksa) on esittänyt 27.6.2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD | 27 |
| 2023/C 321/34 | Asia C-391/23, Braila Winds: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bucureşti (Romania) on esittänyt 27.6.2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală | 28 |
| 2023/C 321/35 | Asia C-396/23, LEGO Juris: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 29.6.2023 – LEGO Juris A/S v. SZOTI Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. | 28 |
| 2023/C 321/36 | Asia C-408/23, Anwaltsnotarin: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 4.7.2023 – Asianajaja ja notaari v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm | 29 |
| 2023/C 321/37 | Asia C-423/23, Secab: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 10.7.2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA | 30 |
| 2023/C 321/38 | Asia C-433/23: Kanne 12.7.2023 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta | 31 |
| 2023/C 321/39 | Asia C-462/23: Kanne 24.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta | 33 |
| 2023/C 321/40 | Asia C-464/23 P: Valitus, jonka EVH GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-312/20, EVH GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 34 |
| 2023/C 321/41 | Asia C-465/23 P: Valitus, jonka Stadtwerke Leipzig GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 35 |
| 2023/C 321/42 | Asia C-466/23 P: Valitus, jonka Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 37 |
| 2023/C 321/43 | Asia C-467/23 P: Valitus, jonka TEAG Thüringer Energie AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 39 |
| 2023/C 321/44 | Asia C-468/23 P: Valitus, jonka EnergieVerbund Dresden GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 40 |
| 2023/C 321/45 | Asia C-469/23 P: Valitus, jonka eins energie in sachsen GmbH & Co. KG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 41 |
| 2023/C 321/46 | Asia C-470/23 P: Valitus, jonka GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 43 |
| 2023/C 321/47 | Asia C-479/23: Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta | 44 |
| 2023/C 321/48 | Asia C-480/23: Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta | 45 |
| 2023/C 321/49 | Asia C-484/23 P: Valitus, jonka Mainova AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-320/20, Mainova AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 46 |
| 2023/C 321/50 | Asia C-485/23 P: Valitus, jonka enercity AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-321/20, enercity AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta | 47 |
| 2023/C 321/51 | Asia C-487/23: Kanne 28.7.2023 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta | 48 |
| 2023/C 321/52 | Asia C-440/20, AD: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Stuttgart – Saksa) – S. v. AD GmbH | 50 |
| 2023/C 321/53 | Asia C-642/21, Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Bihor – Romania) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea ja Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, muuna osapuolena Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării | 50 |
| 2023/C 321/54 | Asia C-69/22: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 15.5.2023 – Euroopan komissio v. Romania | 50 |
| 2023/C 321/55 | Asia C-52/23, flightright: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Frankfurt am Main – Saksa) – flightright GmbH v. TAP Portugal | 50 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2023/C 321/56 | Asia T-126/23 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.7.2023 – VC v. EU-OSHA (Välitoimet – Julkiset hankinnat – Hankintamenettelyjen sekä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta ja EKR:stä rahoitettujen avustusten ulkopuolelle sulkeminen kahden vuoden ajaksi – Kyseistä ulkopuolelle sulkemista koskevien tietojen julkaiseminen – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Intressivertailu) | 51 |
| 2023/C 321/57 | Asia T-349/23: Kanne 27.6.2023 – Semedo v. parlamentti | 51 |
| 2023/C 321/58 | Asia T-352/23: Kanne 2.7.2023 – Verdeja Muñiz v. EKP | 52 |
| 2023/C 321/59 | Asia T-366/23: Kanne 4.7.2023 – YH v. EKP | 53 |
| 2023/C 321/60 | Asia T-385/23: Kanne 7.7.2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Euroopan syyttäjänvirasto | 54 |
| 2023/C 321/61 | Asia T-393/23: Kanne 13.7.2023 – Teva v. komissio | 55 |
| 2023/C 321/62 | Asia T-394/23: Kanne 7.7.2023 – Klein v. komissio | 56 |
| 2023/C 321/63 | Asia T-410/23: Kanne 18.7.2023 – BAWAG PSK/SRB | 57 |
| 2023/C 321/64 | Asia T-412/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Bank v. SRB | 58 |
| 2023/C 321/65 | Asia T-413/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB | 59 |
| 2023/C 321/66 | Asia T-414/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB | 59 |
| 2023/C 321/67 | Asia T-419/23: Kanne 19.7.2023 – Kiene ym. v. parlamentti ja neuvosto | 60 |
| 2023/C 321/68 | Asia T-424/23: Kanne 25.7.2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints) | 61 |
| 2023/C 321/69 | Asia T-425/23: Kanne 25.7.2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS) | 62 |
| 2023/C 321/70 | Asia T-426/23: Kanne 25.7.2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Sininen ja keltainen muodoltaan soikea kuvio) | 63 |
| 2023/C 321/71 | Asia T-429/23: Kanne 25 July 2023 – Hofstede Insights v EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS) | 64 |
| 2023/C 321/72 | Asia T-432/23: Kanne 25.7.2023 – Universität Koblenz v. EACEA | 64 |
| 2023/C 321/73 | Asia T-433/23: Kanne 25.7.2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro) | 65 |
| 2023/C 321/74 | Asia T-437/23: Kanne 28.7.2023 – Almaghout v. neuvosto | 66 |
| 2023/C 321/75 | Asia T-438/23: Kanne 31.7.2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ) | 66 |
| 2023/C 321/76 | Asia T-439/23: Kanne 31.7.2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext) | 67 |
| 2023/C 321/77 | Asia T-440/23: Kanne 27.7.2023 – Berlin Hyp v. SRB | 68 |
| 2023/C 321/78 | Asia T-444/23: Kanne 31.7.2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina) | 69 |
| 2023/C 321/79 | Asia T-446/23: Kanne 27.7.2023 – UniCredit Bank v. SRB | 70 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2023/C 321/02

Asia C-376/20 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina CK Telecoms UK Investments Ltd, Ison Britannian ja Pohjois Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja EE Ltd (Muutoksenhaku – Kilpailu – Asetus (EY) N:o 139/2004 – Yrityskeskittymien valvonta – Matkaviestintäpalvelut – Päätös, jolla keskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Oligopolistiset markkinat – Tehokkaan kilpailun olennainen rajoitus – Koordinoimattomat vaikutukset – Näyttökynnys – Euroopan komission harkintavalta taloudellisissa asioissa – Tuomioistuinvalvonnan rajat – Horisontaalisia keskittymiä koskevat suuntaviivat – Merkitykselliset tekijät tehokkaan kilpailun olennaisen rajoituksen osoittamiseksi – Käsitteet tärkeä kilpailuvoima ja läheinen kilpailija – Yrityskeskittymän osapuolten välisen kilpailun läheisyys – Suunnitellun keskittymän hintavaikutuksia koskeva kvantitatiivinen analyysi – Tehokkuushyödyt – Huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla – Unionin yleisen tuomioistuimen viran puolesta tutkima väite – Kumoaminen)

2

2023/C 321/03

Yhdisteyt asiat C-615/20 ja C-671/20, YP ym. (Tuomarin koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Warszawie – Puola) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana ovat YP ym. (C-615/20) ja M. M. (C-671/20) (Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Oikeusvaltio – Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla – Tuomareiden riippumattomuus – Unionin oikeuden ensisijaisuus – SEU 4 artiklan 3 kohta – Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä – Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) Izba Dyscyplinarnan (kurinpitojaosto) määräämät tuomarin rikosoikeudellisen koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen – Kurinpitojaoston riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttuminen – Sen ratkaisukokoonpanon muuttaminen, jota on pyydetty käsittelemään kyseiselle tuomarille siihen saakka osoitettu asia – Kansallisille tuomioistuimille kurinpitoseuraamusten uhalla asetetut kiellot kyseenalaistaa tuomioistuimen legitimiteetti, vaarantaa sen toiminta taikka arvioida tuomareiden nimitysten tai heidän lainkäyttövaltansa laillisuutta tai tehokkuutta – Asianomaisilla tuomioistuimilla ja ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisilla elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta toimenpiteitä, joilla asianomaisen tuomarin koskemattomuus on poistettu ja hänet on pidätetty virantoimituksesta – Samoilla tuomioistuimilla ja elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä, joissa näistä kielloista säädetään)

3

2023/C 321/04

Yhdistetyt asiat C-363/21 ja C-364/21, Ferrovienord ym.: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte dei Conti – Italia) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21) sekä Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa käyttöön tarpeelliset oikeussuojakeinot tehokkaan oikeussuojan varmistamiseksi unionin oikeuden kattamilla aloilla – Talouspolitiikka – Asetus (EU) N:o 549/2013 – Euroopan kansantalouden tilinpito ja aluetilinpitojärjestelmä (EKT) – Direktiivi 2011/85/EU – Jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevat vaatimukset – Kansallinen säännöstö, jolla rajoitetaan kansallisen tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa – Tehokkuus ja vastaavuusperiaate – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

4

2023/C 321/05

Asia C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH ja Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Ennakkoratkaisupyyntö – Henkinen omaisuus – Tekijänoikeudet tietoyhteiskunnassa – Direktiivi 2001/29/EY – 3 artikla – Yleisölle välittämistä koskeva oikeus – 5 artiklan 2 kohdan b alakohta – Yksityistä kopiointia koskeva poikkeus – Internet Protocol Television (IPTV) palvelun tarjoaja – Pääsy suojattuun sisältöön ilman oikeudenhaltijoiden lupaa – Online videotallennin – Jälkikäteistoistotoiminto – Kaksoiskappaleen poistamismenetelmä)

5

2023/C 321/06

Asia C-757/21 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nichicon Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla – Tiedoksi annettavan tuomion kopio – Tuomareiden allekirjoitus – Kartellit – SEUT 101 artikla – Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina – Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat – Tarkoitukseen perustuva rikkominen – Euroopan komission näyttötaakka – Yritysten julkilausumat – Luotettavuus – Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakko – Perusmäärän laskeminen – Huomioon otettavat myynnit – Lieventävät olosuhteet – Täysi harkintavalta)

6

2023/C 321/07

Asia C-759/21 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nippon Chemi-Con Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio (Muutoksenhaku – Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen – Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla – Tiedoksi annettavan tuomion kopio – Tuomareiden allekirjoitus – Kartellit – SEUT 101 artikla – Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina – Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat – Tarkoitukseen perustuva rikkominen – Euroopan komission näyttötaakka – Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus – Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen – Sakko – Perusmäärän laskeminen – Huomioon otettavat myynnit – Lieventävät olosuhteet – Täysi harkintavalta)

7

2023/C 321/08

Asia C-765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale ordinario di Padova – Italia) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova (Ennakkoratkaisupyyntö – Kansanterveys – Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan rokotusvelvollisuus terveydenhuoltohenkilöstölle – Rokotteesta kieltäytyvän henkilöstön pidättäminen tehtävistä ilman palkkaa – Asetus (EY) N:o 726/2004 – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Covid-19-rokotteet – Asetus (EY) N:o 507/2006 – Ehdollisten myyntilupien voimassaolo – Asetus (EU) 2021/953 – Rokotettujen ja rokottamattomien henkilöiden välistä syrjintää koskeva kielto – Tutkimatta jättäminen)

7

2023/C 321/09

Asia C-35/22, CAJASUR Banco: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Malaga – Espanja) – CAJASUR Banco S.A. v. JO ja IM (Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – 6 artiklan 1 kohta – Kansallisten tuomioistuinten pätemättömäksi toteamat kiinnelainasopimuksen yleiset sopimusehdot – Kanne tuomioistuimessa – Kanteen myöntäminen ennen siihen vastaamista – Kansallinen lainsäädäntö, jossa kuluttajan edellytetään toteuttavan asianomaista elinkeinonharjoittajaa kohtaan oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen toimenpiteen, jotta häntä ei velvoiteta vastaamaan oikeudenkäyntikuluista – Hyvän oikeudenkäytön periaate – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

8

2023/C 321/10

Yhdistetyt asiat C-73/22 P ja C-77/22 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajina Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (C-73/22 P), valittajina Advansa Manufacturing GmbH ja Beaulieu International Group NV ym. sekä muina osapuolina Dralon GmbH ja Euroopan komissio (C-77/22 P) (Muutoksenhaku – Valtiontuet – Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä – Tukikelpoiset toimialat – Lannoitteiden ja typpiyhdisteiden valmistuksen toimialan jättäminen ulkopuolelle – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanneoikeus – SEUT 263 artiklan neljäs kohta – Edellytys, jonka mukaan toimen on koskettava kantajaa suoraan)

9

2023/C 321/11

Asia C-87/22, TT (Lapsen luvaton poisvieminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – TT v. AK (Ennakkoratkaisupyyntö – Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – Asetus (EY) N:o 2201/2003 – 10 ja 15 artikla – Asian siirtäminen toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn – Edellytykset – Sen jäsenvaltion tuomioistuin, johon lapsi on viety luvattomasti – Vuoden 1980 Haagin yleissopimus – Lapsen etu)

10

2023/C 321/12

Asia C-106/22, Xella Magyarország: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter (Ennakkoratkaisupyyntö – Pääomien vapaa liikkuvuus – Sijoittautumisvapaus – Asetus (EU) 2019/452 – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön strategisesti tärkeinä pidettäviin kotimaisiin yrityksiin tehtävien ulkomaisten sijoitusten seurantamekanismi – Tällaisen lainsäädännön perusteella tehty päätös, jossa kielletään kotimaista yhtiötä hankkimasta kaikkia toisen kotimaisen yhtiön osuuksia – Hankinnan kohdeyritys, jota pidetään strategisesti tärkeänä siitä syystä, että sen päätoimialana on soran, hiekan ja saven kaltaisten perusraaka-aineiden ottaminen louhimalla – Ostajayritys, jota pidetään ulkomaisena sijoittajana siitä syystä, että se kuuluu konserniin, jonka emoyhtiö on sijoittautunut kolmanteen maahan – Jäsenvaltion edun, yleisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vaarantaminen tai mahdollinen vaarantaminen – Tavoite turvata perusraaka-aineiden toimitusvarmuus rakennusalalle erityisesti paikallistasolla)

11

2023/C 321/13

Asia C-134/22, G GmbH: Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – MO v. SM, joka toimii selvittäjänä G GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyssä (Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Työntekijöiden joukkovähentäminen – Direktiivi 98/59/EY – Tiedottaminen ja neuvottelu – 2 artiklan 3 kohdan toinen alakohta – Työntekijöiden joukkovähentämistä harkitsevan työnantajan velvollisuus toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle jäljennös työntekijöiden edustajille ilmoitetuista tiedoista – Tarkoitus – Kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisen seuraukset)

11

2023/C 321/14

Asia C-136/22 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA) (Muutoksenhaku – Ihmisille tarkoitetut lääkkeet – Asetus (EY) N:o 726/2004 – Euroopan lääkeviraston (EMA) päätös olla uudistamatta tieteellisen neuvoa antavan ryhmän toimikautta – Myyntiluvan hakijan nostama kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Oikeussuojan tarve – Jo syntynyt ja edelleen olemassa oleva oikeussuojan tarve, joka voi perustua toiseen kanteeseen – Edellytykset)

12

2023/C 321/15

Asia C-180/22, Mensing II: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing (Ennakkoratkaisupyyntö – Verotus – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 311 artikla ja sitä seuraavat artiklat – Taide esineitä koskevat erityisjärjestelmät – Voittomarginaalijärjestelmä – Verovelvolliset jälleenmyyjät – Tekijän tai tämän oikeudenomistajien suorittamat taide esineiden luovutukset – Yhteisöliiketoimet – Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen)

13

2023/C 321/16

Asia C-265/22, Banco Santander (Viralliseen indeksiin viittaaminen): Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Espanja) – ZR ja PI v. Banco Santander, SA (Ennakkoratkaisupyyntö – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Kiinnelainasopimukset – Ehto, jossa määrätään vaihtuvasta korosta – Luottolaitosten myöntämien kiinnelainojen todellisiin vuosikorkoihin perustuva viiteindeksi – Asetuksella tai hallinnollisella toimella vahvistettu indeksi – Kyseisen toimen johdanto-osassa olevat maininnat – Avoimuusvaatimusta koskeva valvonta – Kohtuuttomuuden arviointi)

o

13

2023/C 321/17

Asia C-313/22, ACHILLEION: Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Elegktiko Synedrio – Kreikka) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Kreikan valtio (Ennakkoratkaisupyyntö – Rakennerahastot – Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) – Yhteisrahoitus – Asetus (EY) N:o 1260/1999 – 30 artiklan 4 kohta ja 39 artiklan 1 kohta – Investointeihin liittyvien toimien pysyvyys – Yhteisrahoitetun investointitoimen huomattava muutos – Tuen takaisinperintä siinä tapauksessa, että kyseisen toimen kohteena oleva yritys luovutetaan – Tähän luovutukseen liittyvien erityisolosuhteiden vaikutus)

14

2023/C 321/18

Asia C-344/22, Gemeinde A: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Gemeinde A v. Finanzamt (Ennakkoratkaisupyyntö – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – 2 artiklan 1 kohdan c alakohta – Vastikkeelliset palvelujen suoritukset – Julkisoikeudelliset yhteisöt – Kunta, joka kantaa kylpylähoitomaksun kaikkien käytettävissä olevan kylpyläinfrastruktuurin saataville asettamisesta)

15

2023/C 321/19

Asia C-107/23 PPU, Lin: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Brașov – Romania) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat C.I., C.O., K.A., L.N. ja S.P. (Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen – SEUT 325 artiklan 1 kohta – Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus – 2 artiklan 1 kohta – Velvollisuus torjua unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ennalta ehkäisevillä ja tehokkailla toimenpiteillä – Velvollisuus säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista – Arvonlisävero – Direktiivi 2006/112/EY – Törkeä arvonlisäveropetos – Rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika – Perustuslakituomioistuimen tuomio, jolla on todettu pätemättömäksi vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös – Rankaisemattomuuden systeeminen riski – Perusoikeuksien suoja – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohta – Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate – Rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimukset – Lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaate – Oikeusvarmuuden periaate – Perusoikeuksien suojaa koskeva kansallinen standardi – Jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuus jättää soveltamatta perustuslakituomioistuimen ja/tai tämän jäsenvaltion ylimmän tuomioistuimen tuomioita, jotka eivät ole unionin oikeuden mukaisia – Tuomareiden kurinpidollinen vastuu näiden tuomioiden noudattamisen laiminlyönnistä – Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate)

16

2023/C 321/20

Asia C-665/21 P: Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 10.5.2023 – Valittajana MKB Multifunds BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta (Muutoksenhaku – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla – Valtiontuet – Jäsenvaltion rahasto-osuusrahastolle myöntämä väitetty valtiontuki – Komission päätös, jossa todetaan valtiontuen puuttuminen – Kumoamiskanne – Tutkittavaksi ottaminen – Asetus (EU) 2015/1589 – 1 artiklan h alakohta – Käsite asianomainen osapuoli)

17

2023/C 321/21

Asia C-55/23, Jurtukała: Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 17.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Puola) – PA (Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Toimivalta, sovellettava laki, päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano ja virallisten asiakirjojen hyväksyminen ja täytäntöönpano perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotto – Asetus (EU) N:o 650/2012 – 10 artiklan 1 kohdan a alakohta – Toissijainen toimivalta – SEUT 267 artikla – Velvollisuus noudattaa ylemmän oikeusasteen antamia ohjeita)

18

2023/C 321/22

Asia C-94/23 P: Valitus, jonka Puma SE on tehnyt 20.2.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-623/21, Puma SE v. EUIPO, 7.12.2022 antamasta tuomiosta

18

2023/C 321/23

Asia C-270/23 P: Valitus, jonka Topcart GmbH on tehnyt 25.4.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-8/22, Topcart GmbH v. EUIPO, 15.2.2023 antamasta tuomiosta

19

2023/C 321/24

Asia C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 26.5.2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. protiv Povjerenika za informiranje

19

2023/C 321/25

Asia C-337/23, APS beta Bulgaria ja Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 29.5.2023 – APS beta Bulgaria EOOD ja Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD

20

2023/C 321/26

Asia C-343/23 P: Valitus, jonka Jean-Marc Colombani on tehnyt 31.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-113/22, Colombani v. EUH, 22.3.2023 antamasta tuomiosta

22

2023/C 321/27

Asia C-347/23, Zabitoń: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 2.6.2023 – LB ja JL v. Getin Noble Bank S.A.

23

2023/C 321/28

Asia C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 5.6.2023 – KCB ja MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A.

23

2023/C 321/29

Asia C-367/23, Artemis security: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 9.6.2023 – EA v. Artemis security

24

2023/C 321/30

Asia C-370/23, Mesto Rimavská Sobota: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší správny súd Slovenskej republiky on esittänyt 13.6.2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

24

2023/C 321/31

Asia C-371/23, Mercedes-Benz Group: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Duisburg (Saksa) on esittänyt 13.6.2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG

25

2023/C 321/32

Asia C-387/23, BUL INS: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria), on esittänyt 26.6.2023 – ZD BUL INS AD v. PV

26

2023/C 321/33

Asia C-389/23, Bulgarfrukt: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Wedding (Saksa) on esittänyt 27.6.2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD

27

2023/C 321/34

Asia C-391/23, Braila Winds: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bucureşti (Romania) on esittänyt 27.6.2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

28

2023/C 321/35

Asia C-396/23, LEGO Juris: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 29.6.2023 – LEGO Juris A/S v. SZOTI Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

28

2023/C 321/36

Asia C-408/23, Anwaltsnotarin: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 4.7.2023 – Asianajaja ja notaari v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

29

2023/C 321/37

Asia C-423/23, Secab: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 10.7.2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

30

2023/C 321/38

Asia C-433/23: Kanne 12.7.2023 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

31

2023/C 321/39

Asia C-462/23: Kanne 24.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

33

2023/C 321/40

Asia C-464/23 P: Valitus, jonka EVH GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-312/20, EVH GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

34

2023/C 321/41

Asia C-465/23 P: Valitus, jonka Stadtwerke Leipzig GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

35

2023/C 321/42

Asia C-466/23 P: Valitus, jonka Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

37

2023/C 321/43

Asia C-467/23 P: Valitus, jonka TEAG Thüringer Energie AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

39

2023/C 321/44

Asia C-468/23 P: Valitus, jonka EnergieVerbund Dresden GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

40

2023/C 321/45

Asia C-469/23 P: Valitus, jonka eins energie in sachsen GmbH & Co. KG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

41

2023/C 321/46

Asia C-470/23 P: Valitus, jonka GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

43

2023/C 321/47

Asia C-479/23: Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

44

2023/C 321/48

Asia C-480/23: Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

45

2023/C 321/49

Asia C-484/23 P: Valitus, jonka Mainova AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-320/20, Mainova AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

46

2023/C 321/50

Asia C-485/23 P: Valitus, jonka enercity AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-321/20, enercity AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

47

2023/C 321/51

Asia C-487/23: Kanne 28.7.2023 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

48

2023/C 321/52

Asia C-440/20, AD: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Stuttgart – Saksa) – S. v. AD GmbH

50

2023/C 321/53

Asia C-642/21, Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Bihor – Romania) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea ja Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, muuna osapuolena Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

50

2023/C 321/54

Asia C-69/22: Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 15.5.2023 – Euroopan komissio v. Romania

50

2023/C 321/55

Asia C-52/23, flightright: Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Frankfurt am Main – Saksa) – flightright GmbH v. TAP Portugal

50

Unionin yleinen tuomioistuin

2023/C 321/56

Asia T-126/23 R: Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.7.2023 – VC v. EU-OSHA (Välitoimet – Julkiset hankinnat – Hankintamenettelyjen sekä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta ja EKR:stä rahoitettujen avustusten ulkopuolelle sulkeminen kahden vuoden ajaksi – Kyseistä ulkopuolelle sulkemista koskevien tietojen julkaiseminen – Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus – Kiireellisyys – Fumus boni juris – Intressivertailu)

51

2023/C 321/57

Asia T-349/23: Kanne 27.6.2023 – Semedo v. parlamentti

51

2023/C 321/58

Asia T-352/23: Kanne 2.7.2023 – Verdeja Muñiz v. EKP

52

2023/C 321/59

Asia T-366/23: Kanne 4.7.2023 – YH v. EKP

53

2023/C 321/60

Asia T-385/23: Kanne 7.7.2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Euroopan syyttäjänvirasto

54

2023/C 321/61

Asia T-393/23: Kanne 13.7.2023 – Teva v. komissio

55

2023/C 321/62

Asia T-394/23: Kanne 7.7.2023 – Klein v. komissio

56

2023/C 321/63

Asia T-410/23: Kanne 18.7.2023 – BAWAG PSK/SRB

57

2023/C 321/64

Asia T-412/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Bank v. SRB

58

2023/C 321/65

Asia T-413/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB

59

2023/C 321/66

Asia T-414/23: Kanne 14.7.2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB

59

2023/C 321/67

Asia T-419/23: Kanne 19.7.2023 – Kiene ym. v. parlamentti ja neuvosto

60

2023/C 321/68

Asia T-424/23: Kanne 25.7.2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints)

61

2023/C 321/69

Asia T-425/23: Kanne 25.7.2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

62

2023/C 321/70

Asia T-426/23: Kanne 25.7.2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Sininen ja keltainen muodoltaan soikea kuvio)

63

2023/C 321/71

Asia T-429/23: Kanne 25 July 2023 – Hofstede Insights v EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

64

2023/C 321/72

Asia T-432/23: Kanne 25.7.2023 – Universität Koblenz v. EACEA

64

2023/C 321/73

Asia T-433/23: Kanne 25.7.2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro)

65

2023/C 321/74

Asia T-437/23: Kanne 28.7.2023 – Almaghout v. neuvosto

66

2023/C 321/75

Asia T-438/23: Kanne 31.7.2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

66

2023/C 321/76

Asia T-439/23: Kanne 31.7.2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext)

67

2023/C 321/77

Asia T-440/23: Kanne 27.7.2023 – Berlin Hyp v. SRB

68

2023/C 321/78

Asia T-444/23: Kanne 31.7.2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

69

2023/C 321/79

Asia T-446/23: Kanne 27.7.2023 – UniCredit Bank v. SRB

70

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2023/C 321/01)

Viimeisin julkaisu

Viimeisin julkaisu

EUVL C 314, 4.9.2023

Luettelo aiemmista julkaisuista

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 304, 28.8.2023

EUVL C 296, 21.8.2023

EUVL C 286, 14.8.2023

EUVL C 278, 7.8.2023

EUVL C 271, 31.7.2023

EUVL C 261, 24.7.2023

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Euroopan komissio sekä muina osapuolina CK Telecoms UK Investments Ltd, Ison Britannian ja Pohjois Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ja EE Ltd

(Asia C-376/20 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Asetus (EY) N:o 139/2004 - Yrityskeskittymien valvonta - Matkaviestintäpalvelut - Päätös, jolla keskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi - Oligopolistiset markkinat - Tehokkaan kilpailun olennainen rajoitus - Koordinoimattomat vaikutukset - Näyttökynnys - Euroopan komission harkintavalta taloudellisissa asioissa - Tuomioistuinvalvonnan rajat - Horisontaalisia keskittymiä koskevat suuntaviivat - Merkitykselliset tekijät tehokkaan kilpailun olennaisen rajoituksen osoittamiseksi - Käsitteet ”tärkeä kilpailuvoima” ja ”läheinen kilpailija” - Yrityskeskittymän osapuolten välisen kilpailun läheisyys - Suunnitellun keskittymän hintavaikutuksia koskeva kvantitatiivinen analyysi - Tehokkuushyödyt - Huomioon ottaminen vääristyneellä tavalla - Unionin yleisen tuomioistuimen viran puolesta tutkima väite - Kumoaminen)

(2023/C 321/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski ja C. Urraca Caviedes, sittemmin F. Castillo de la Torre, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski ejaC. Urraca Caviedes)

Muut osapuolet: CK Telecoms UK Investments Ltd (edustajat: aluski J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, S. Prichard, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, M. B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate ja T. Wessely, Rechtsanwalt, sittemmin J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate ja T. Wessely, Rechtsanwalt), Ison Britannian ja Pohjois Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamiehet: aluksi S. Brandon, sittemmin F. Shibli) ja EE Ltd

Väliintulija, joka tukee valittajan vaatimuksia: EFTAn valvontaviranomainen (asiamiehet: aluksi C. Simpson, M. Sánchez Rydelski ja C. Zatschler, sittemmin C. Simpson ja M. Sánchez Rydelski)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 28.5.2020 antama tuomio CK Telecoms UK Investments v. komissio (T-399/16, EU:T:2020:217) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 28.5.2020 antama tuomio CK Telecoms UK Investments v. komissio (T-399/16, EU:T:2020:217) kumotaan.

| 2) | Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi. |
| --- | --- |

2)

Asia palautetaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.

| 3) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

3)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

(1)  
  EUVL C 390, 16.11.2020.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Okręgowy w Warszawie – Puola) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana ovat YP ym. (C-615/20) ja M. M. (C-671/20)

(Yhdisteyt asiat C-615/20 ja C-671/20 (1), YP ym. (Tuomarin koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen))

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta - Oikeusvaltio - Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla - Tuomareiden riippumattomuus - Unionin oikeuden ensisijaisuus - SEU 4 artiklan 3 kohta - Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä - Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) Izba Dyscyplinarnan (kurinpitojaosto) määräämät tuomarin rikosoikeudellisen koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen - Kurinpitojaoston riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttuminen - Sen ratkaisukokoonpanon muuttaminen, jota on pyydetty käsittelemään kyseiselle tuomarille siihen saakka osoitettu asia - Kansallisille tuomioistuimille kurinpitoseuraamusten uhalla asetetut kiellot kyseenalaistaa tuomioistuimen legitimiteetti, vaarantaa sen toiminta taikka arvioida tuomareiden nimitysten tai heidän lainkäyttövaltansa laillisuutta tai tehokkuutta - Asianomaisilla tuomioistuimilla ja ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisilla elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta toimenpiteitä, joilla asianomaisen tuomarin koskemattomuus on poistettu ja hänet on pidätetty virantoimituksesta - Samoilla tuomioistuimilla ja elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä, joissa näistä kielloista säädetään)

(2023/C 321/03)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Warszawie

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

YP ym. (C-615/20) ja M. M. (C-671/20)

Muut osapuolet: Prokuratura Okręgowa w Warszawie ja Komisja Nadzoru Finansowegoe.a. (C-615/20)

Tuomiolauselma

| 1) | SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille, joilla annetaan elimelle, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, toimivalta antaa lupa aloittaa rikosoikeudellisia menettelyjä yleisten tuomioistuinten tuomareita vastaan ja jos tällainen lupa annetaan, pidättää asianomaiset tuomarit virantoimituksesta ja alentaa heidän palkkaansa tämän virantoimituksesta pidättämisen ajaksi. |
| --- | --- |

1)

SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansallisille säännöksille, joilla annetaan elimelle, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, toimivalta antaa lupa aloittaa rikosoikeudellisia menettelyjä yleisten tuomioistuinten tuomareita vastaan ja jos tällainen lupa annetaan, pidättää asianomaiset tuomarit virantoimituksesta ja alentaa heidän palkkaansa tämän virantoimituksesta pidättämisen ajaksi.

| 2) | SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta on tulkittava siten






  — | yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpano, joka käsittelee asiaa ja joka muodostuu sellaisesta asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevästä tuomarista, jonka osalta elin, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, on tehnyt päätöksen, jolla annetaan lupa aloittaa rikosoikeudellinen menettely ja jolla määrätään hänen virantoimituksesta pidättämisestään ja hänen palkkansa alentamisesta, on oikeutettu jättämään soveltamatta tällaista päätöstä, joka estää sitä käyttämästä toimivaltaansa kyseisessä asiassa, ja |
| --- | --- | --- |

2)

SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta on tulkittava siten

—

yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpano, joka käsittelee asiaa ja joka muodostuu sellaisesta asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevästä tuomarista, jonka osalta elin, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, on tehnyt päätöksen, jolla annetaan lupa aloittaa rikosoikeudellinen menettely ja jolla määrätään hänen virantoimituksesta pidättämisestään ja hänen palkkansa alentamisesta, on oikeutettu jättämään soveltamatta tällaista päätöstä, joka estää sitä käyttämästä toimivaltaansa kyseisessä asiassa, ja

| — | toisaalta, että myös tämän kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on jätettävä soveltamatta tätä päätöstä, joka estää mainittua ratkaisukokoonpanoa käyttämästä tätä toimivaltaa. |
| --- | --- |

—

toisaalta, että myös tämän kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on jätettävä soveltamatta tätä päätöstä, joka estää mainittua ratkaisukokoonpanoa käyttämästä tätä toimivaltaa.

| 3) | SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita on tulkittava siten






  — | yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanon, joka sen jälkeen, kun sille on siirretty kyseisen tuomioistuimen toiselle ratkaisukokoonpanolle siihen saakka jaettu asia sellaisen elimen tekemän päätöksen seurauksena, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa rikosoikeudellinen menettely asiaa tässä viimeksi mainitussa ratkaisukokoonpanossa, joka on yhden tuomarin kokoonpano, käsittelevää tuomaria vastaan ja määrännyt tämän tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, on päättänyt lykätä kyseisen asian käsittelyä unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisua odotettaessa, on jätettävä soveltamatta kyseistä päätöstä ja pidättäydyttävä jatkamasta mainitun asian tutkimista, ja |
| --- | --- | --- |

3)

SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita on tulkittava siten

—

yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanon, joka sen jälkeen, kun sille on siirretty kyseisen tuomioistuimen toiselle ratkaisukokoonpanolle siihen saakka jaettu asia sellaisen elimen tekemän päätöksen seurauksena, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa rikosoikeudellinen menettely asiaa tässä viimeksi mainitussa ratkaisukokoonpanossa, joka on yhden tuomarin kokoonpano, käsittelevää tuomaria vastaan ja määrännyt tämän tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, on päättänyt lykätä kyseisen asian käsittelyä unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisua odotettaessa, on jätettävä soveltamatta kyseistä päätöstä ja pidättäydyttävä jatkamasta mainitun asian tutkimista, ja

| — | toisaalta, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on tällaisessa tapauksessa siirrettävä tämä sama asia ratkaisukokoonpanolle, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut. |
| --- | --- |

—

toisaalta, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on tällaisessa tapauksessa siirrettävä tämä sama asia ratkaisukokoonpanolle, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut.

| 4) | SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita on tulkittava siten, että ne ovat esteenä






  — | yhtäältä kansallisille säännöksille, joilla kansallista tuomioistuinta kielletään siihen kuuluville tuomareille määrättyjen kurinpitoseuraamusten uhalla tutkimasta, onko sellaisen elimen toteuttama toimi sitova, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa tuomaria vastaan rikosoikeudellinen menettely ja määrännyt kyseisen tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, ja jättämästä tarvittaessa soveltamatta tätä toimea, ja |
| --- | --- | --- |

4)

SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita on tulkittava siten, että ne ovat esteenä

—

yhtäältä kansallisille säännöksille, joilla kansallista tuomioistuinta kielletään siihen kuuluville tuomareille määrättyjen kurinpitoseuraamusten uhalla tutkimasta, onko sellaisen elimen toteuttama toimi sitova, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa tuomaria vastaan rikosoikeudellinen menettely ja määrännyt kyseisen tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, ja jättämästä tarvittaessa soveltamatta tätä toimea, ja

| — | toisaalta perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännölle, jonka mukaan tuomareiden nimityskirjoihin ei saa kohdistaa tuomioistuinvalvontaa, siltä osin kuin mainittu oikeuskäytäntö voi estää tämän saman tutkinnan. |
| --- | --- |

—

toisaalta perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännölle, jonka mukaan tuomareiden nimityskirjoihin ei saa kohdistaa tuomioistuinvalvontaa, siltä osin kuin mainittu oikeuskäytäntö voi estää tämän saman tutkinnan.

---

(1)  
  EUVL C 44, 8.2.2021.

EUVL C 79, 8.3.2021.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyynnöt, jotka on esittänyt Corte dei Conti – Italia) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21) sekä Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

(Yhdistetyt asiat C-363/21 ja C-364/21 (1), Ferrovienord ym.)

(Ennakkoratkaisupyyntö - SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta - Jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa käyttöön tarpeelliset oikeussuojakeinot tehokkaan oikeussuojan varmistamiseksi unionin oikeuden kattamilla aloilla - Talouspolitiikka - Asetus (EU) N:o 549/2013 - Euroopan kansantalouden tilinpito ja aluetilinpitojärjestelmä (EKT) - Direktiivi 2011/85/EU - Jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevat vaatimukset - Kansallinen säännöstö, jolla rajoitetaan kansallisen tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa - Tehokkuus ja vastaavuusperiaate - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)

(2023/C 321/04)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte dei Conti

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Ferrovienord SpA (C-363/21) ja Federazione Italiana Triathlon (C-364/21)

Vastapuolet: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21) sekä Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

Muut osapuolet: Procura generale della Corte dei conti ja Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-363/21) sekä Procura generale della Corte dei conti (C-364/21)

Tuomiolauselma

Alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä 21.5.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 473/2013, Euroopan kansantalouden tilinpito ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21.5.2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 549/2013, jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista 8.11.2011 annettua neuvoston direktiiviä 2011/85/EU ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuina Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan sekä vastaavuus ja tehokkuusperiaatteen valossa,

on tulkittava siten, että

ne eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa rajoitetaan tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ratkaista, onko yksikön merkitseminen julkisyhteisöjen sektorin luetteloon perusteltua, kunhan kyseisten asetusten ja direktiivin tehokas vaikutus sekä unionin oikeudessa edellytetty tehokas oikeussuoja taataan.

---

(1)  
  EUVL C 349, 30.8.2021.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberster Gerichtshof – Itävalta) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH ja Puls 4 TV GmbH & Co. KG

(Asia C-426/21 (1), Ocilion IPTV Technologies)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Henkinen omaisuus - Tekijänoikeudet tietoyhteiskunnassa - Direktiivi 2001/29/EY - 3 artikla - Yleisölle välittämistä koskeva oikeus - 5 artiklan 2 kohdan b alakohta - Yksityistä kopiointia koskeva poikkeus - Internet Protocol Television (IPTV) palvelun tarjoaja - Pääsy suojattuun sisältöön ilman oikeudenhaltijoiden lupaa - Online videotallennin - Jälkikäteistoistotoiminto - Kaksoiskappaleen poistamismenetelmä)

(2023/C 321/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberster Gerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ocilion IPTV Technologies GmbH

Vastapuolet: Seven.One Entertainment Group GmbH ja Puls 4 TV GmbH & Co. KG

Tuomiolauselma

| 1) | Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 2 artiklaa ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa
  on tulkittava siten, että
  poikkeuksen, joka koskee tekijöiden ja yleisradio-organisaatioiden yksinoikeutta sallia tai kieltää kappaleen valmistaminen suojatuista teoksista, soveltamisalaan ei kuulu internet-televisiolähetysten edelleenlähettämispalvelujen tarjoajan kaupallisille asiakkailleen tarjoama palvelu, joka mahdollistaa pilvipohjaisen tai paikallisesti asennettaviin, tarvittaviin laitteisiin ja ohjelmistoihin perustuvan ratkaisun avulla näiden lähetysten yhtäjaksoisen tai yksittäisen tallentamisen tämän palvelun loppukäyttäjien aloitteesta, kun palveluntarjoaja asettaa lähetyksen valinneen ensimmäisen käyttäjän valmistaman kappaleen määrittämättömän määrän käyttäjiä, jotka haluavat katsella samaa sisältöä, saataville. |
| --- | --- |

1)

Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY 2 artiklaa ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohtaa

on tulkittava siten, että

poikkeuksen, joka koskee tekijöiden ja yleisradio-organisaatioiden yksinoikeutta sallia tai kieltää kappaleen valmistaminen suojatuista teoksista, soveltamisalaan ei kuulu internet-televisiolähetysten edelleenlähettämispalvelujen tarjoajan kaupallisille asiakkailleen tarjoama palvelu, joka mahdollistaa pilvipohjaisen tai paikallisesti asennettaviin, tarvittaviin laitteisiin ja ohjelmistoihin perustuvan ratkaisun avulla näiden lähetysten yhtäjaksoisen tai yksittäisen tallentamisen tämän palvelun loppukäyttäjien aloitteesta, kun palveluntarjoaja asettaa lähetyksen valinneen ensimmäisen käyttäjän valmistaman kappaleen määrittämättömän määrän käyttäjiä, jotka haluavat katsella samaa sisältöä, saataville.

| 2) | Direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohtaa
  on tulkittava siten, että
  tässä säännöksessä tarkoitettua ”yleisölle välittämistä” ei ole se, että internet-televisiolähetysten edelleenlähettämispalvelujen tarjoaja toimittaa kaupalliselle asiakkaalleen tarvittavat laitteistot ja ohjelmistot, mukaan lukien tekninen tuki, joiden avulla asiakas voi tarjota omille asiakkailleen jälkikäteisen pääsyn internet-televisiolähetyksiin, ja näin on siitä huolimatta, että se on tietoinen siitä, että sen palvelua voidaan käyttää suojattuihin lähetyssisältöihin pääsemiseksi ilman niiden tekijöiden suostumusta. |
| --- | --- |

2)

Direktiivin 2001/29 3 artiklan 1 kohtaa

on tulkittava siten, että

tässä säännöksessä tarkoitettua ”yleisölle välittämistä” ei ole se, että internet-televisiolähetysten edelleenlähettämispalvelujen tarjoaja toimittaa kaupalliselle asiakkaalleen tarvittavat laitteistot ja ohjelmistot, mukaan lukien tekninen tuki, joiden avulla asiakas voi tarjota omille asiakkailleen jälkikäteisen pääsyn internet-televisiolähetyksiin, ja näin on siitä huolimatta, että se on tietoinen siitä, että sen palvelua voidaan käyttää suojattuihin lähetyssisältöihin pääsemiseksi ilman niiden tekijöiden suostumusta.

---

(1)  
  EUVL C 471, 22.11.2021.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nichicon Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-757/21 P) (1)

(Muutoksenhaku - Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla - Tiedoksi annettavan tuomion kopio - Tuomareiden allekirjoitus - Kartellit - SEUT 101 artikla - Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina - Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat - Tarkoitukseen perustuva rikkominen - Euroopan komission näyttötaakka - Yritysten julkilausumat - Luotettavuus - Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakko - Perusmäärän laskeminen - Huomioon otettavat myynnit - Lieventävät olosuhteet - Täysi harkintavalta)

(2023/C 321/06)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Nichicon Corporation (edustajat: asianajajat A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, H. Kühnert ja F. Neumayr)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Ernst, T. Franchoo, C. Sjödin ja F. van Schaik)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Nichicon Corporation vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Nichicon Corporation vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  
  EUVL C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Nippon Chemi-Con Corporation ja muuna osapuolena Euroopan komissio

(Asia C-759/21 P) (1)

(Muutoksenhaku - Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama tuomion todentaminen - Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 118 artikla - Tiedoksi annettavan tuomion kopio - Tuomareiden allekirjoitus - Kartellit - SEUT 101 artikla - Tantaali- tai alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden markkina - Hintojen useita osatekijöitä koskevat sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat - Tarkoitukseen perustuva rikkominen - Euroopan komission näyttötaakka - Kilpailunvastaisen käyttäytymisen maantieteellinen ulottuvuus - Yhtenä kokonaisuutena pidettävä jatkettu kilpailusääntöjen rikkominen - Sakko - Perusmäärän laskeminen - Huomioon otettavat myynnit - Lieventävät olosuhteet - Täysi harkintavalta)

(2023/C 321/07)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Nippon Chemi-Con Corporation (edustajat: asianajajat P. Neideck, H.-J. Niemeyer, M. Röhrig ja I.–L. Stoicescu)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Ernst, M. T. Franchoo, C. Sjödin ja L. Wildpanner)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Nippon Chemi-Con Corporation vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Nippon Chemi-Con Corporation vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  
  EUVL C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/7

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunale ordinario di Padova – Italia) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova

(Asia C-765/21 (1), Azienda Ospedale-Università di Padova)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kansanterveys - Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan rokotusvelvollisuus terveydenhuoltohenkilöstölle - Rokotteesta kieltäytyvän henkilöstön pidättäminen tehtävistä ilman palkkaa - Asetus (EY) N:o 726/2004 - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Covid-19-rokotteet - Asetus (EY) N:o 507/2006 - Ehdollisten myyntilupien voimassaolo - Asetus (EU) 2021/953 - Rokotettujen ja rokottamattomien henkilöiden välistä syrjintää koskeva kielto - Tutkimatta jättäminen)

(2023/C 321/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale ordinario di Padova

Pääasian asianosaiset

Kantaja: D. M.

Vastaaja: Azienda Ospedale-Università di Padova

Muu osapuoli: C. S.

Tuomiolauselma

Tribunale ordinario di Padovan 7.12.2021 tekemällään välipäätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.

---

(1)  
  EUVL C 138, 28.3.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/8

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Audiencia Provincial de Malaga – Espanja) – CAJASUR Banco S.A. v. JO ja IM

(Asia C-35/22 (1), CAJASUR Banco)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - 6 artiklan 1 kohta - Kansallisten tuomioistuinten pätemättömäksi toteamat kiinnelainasopimuksen yleiset sopimusehdot - Kanne tuomioistuimessa - Kanteen myöntäminen ennen siihen vastaamista - Kansallinen lainsäädäntö, jossa kuluttajan edellytetään toteuttavan asianomaista elinkeinonharjoittajaa kohtaan oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen toimenpiteen, jotta häntä ei velvoiteta vastaamaan oikeudenkäyntikuluista - Hyvän oikeudenkäytön periaate - Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan)

(2023/C 321/09)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Malaga

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Cajasur Banco, S. A.

Vastapuolet: JO ja IM

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohtaa, luettuna tehokkuusperiaatteen valossa,

on tulkittava siten, että

se ei ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan silloin, jos kuluttaja ei ole toteuttanut elinkeinonharjoittajaa, jonka kanssa hän on tehnyt kohtuuttoman ehdon sisältävän sopimuksen, kohtaan mitään oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen toimenpiteistä, kuluttajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan oikeudenkäynnissä, jonka hän saattaa vireille kyseistä elinkeinonharjoittajaa vastaan vedotakseen hänelle direktiivissä 93/13 annettuihin oikeuksiin, jos mainittu elinkeinonharjoittaja myöntää mainitun kuluttajan kanteen ennen siihen vastaamista, vaikka kyseinen ehto on todettu kohtuuttomaksi, sillä varauksella, että toimivaltainen kansallinen tuomioistuin voi ottaa huomioon sen, että vastaavanlaisten sopimusehtojen kohtuuttomuudesta on olemassa vakiintunutta kansallista oikeuskäytäntöä, ja elinkeinonharjoittajan asenteen todetakseen elinkeinonharjoittajan vilpillisen mielen ja velvoittaa sen siten korvaamaan kyseiset oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  
  EUVL C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/9

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajina Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis sekä muuna osapuolena Euroopan komissio (C-73/22 P), valittajina Advansa Manufacturing GmbH ja Beaulieu International Group NV ym. sekä muina osapuolina Dralon GmbH ja Euroopan komissio (C-77/22 P)

(Yhdistetyt asiat C-73/22 P ja C-77/22 P) (1)

(Muutoksenhaku - Valtiontuet - Suuntaviivat tietyistä päästökauppajärjestelmään liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä - Tukikelpoiset toimialat - Lannoitteiden ja typpiyhdisteiden valmistuksen toimialan jättäminen ulkopuolelle - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kanneoikeus - SEUT 263 artiklan neljäs kohta - Edellytys, jonka mukaan toimen on koskettava kantajaa suoraan)

(2023/C 321/10)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

(Asia C-73/22 P)

Valittajat: Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (edustajat: asianajajat D. Haverbeke, L. Ruessmann ja P. Sellar)

Muu osapuoli: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz ja J. Ringborg, sittemmin A. Bouchagiar ja J. Ringborg)

(Asia C-77/22 P)

Valittajat: Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S.A. ja Trevira GmbH (edustajat: asianajajat D. Haverbeke, L. Ruessmann ja P. Sellar)

Muut osapuolet: Dralon GmbH ja Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz ja J. Ringborg, sittemmin A. Bouchagiar ja J. Ringborg)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitukset asioissa C-73/22 P ja C-77/22 P hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitukset asioissa C-73/22 P ja C-77/22 P hylätään.

| 2) | Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle valitukseen asiassa C-73/22 P liittyvät oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Grupa Azoty S.A., Azomureș SA ja Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle valitukseen asiassa C-73/22 P liittyvät oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S.A. ja Trevira GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle valitukseen asiassa C-77/22 P liittyvät oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S.A. ja Trevira GmbH vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja ne velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle valitukseen asiassa C-77/22 P liittyvät oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  
  EUVL C 165, 19.4.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/10

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landesgericht Korneuburg – Itävalta) – TT v. AK

(Asia C-87/22, (1) TT (Lapsen luvaton poisvieminen))

(Ennakkoratkaisupyyntö - Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa - Asetus (EY) N:o 2201/2003 - 10 ja 15 artikla - Asian siirtäminen toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn - Edellytykset - Sen jäsenvaltion tuomioistuin, johon lapsi on viety luvattomasti - Vuoden 1980 Haagin yleissopimus - Lapsen etu)

(2023/C 321/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landesgericht Korneuburg

Pääasian asianosaiset

Valittaja: TT

Valituksen vastapuoli: AK

Tuomiolauselma

| 1) | Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa
  on tulkittava siten, että
  jäsenvaltion tuomioistuin, joka on asetuksen 10 artiklan mukaan toimivaltainen ratkaisemaan vanhempainvastuuta koskevan pääasian, voi poikkeuksellisesti pyytää kyseisen asian asetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista siirtämistä sen jäsenvaltion tuomioistuimeen, johon tämän lapsen toinen vanhempi on vienyt lapsen luvattomasti. |
| --- | --- |

1)

Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta 27.11.2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 15 artiklaa

on tulkittava siten, että

jäsenvaltion tuomioistuin, joka on asetuksen 10 artiklan mukaan toimivaltainen ratkaisemaan vanhempainvastuuta koskevan pääasian, voi poikkeuksellisesti pyytää kyseisen asian asetuksen 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista siirtämistä sen jäsenvaltion tuomioistuimeen, johon tämän lapsen toinen vanhempi on vienyt lapsen luvattomasti.

| 2) | Asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklan 1 kohtaa
  on tulkittava siten, että
  jäsenvaltion tuomioistuimen, joka on toimivaltainen ratkaisemaan vanhempainvastuuta koskevan pääasian, mahdollisuus pyytää kyseisen asian siirtämistä toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, edellyttää ainoastaan kyseisessä säännöksessä nimenomaisesti esitettyjen ehtojen täyttymistä. Tutkittaessa näistä ehdoista niitä, jotka koskevat yhtäältä sitä, onko tässä viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa olemassa tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn, ja toisaalta lapsen etua, ensimmäiseksi mainitun jäsenvaltion tuomioistuimen on otettava huomioon se, onko kyseisen lapsen osalta pantu vireille Haagissa 25.10.1980 kansainvälisestä lapsikaappauksesta tehdyn yksityisoikeuden alaa koskevan yleissopimuksen 8 artiklan ensimmäisen kappaleen ja kolmannen kappaleen f kohdan nojalla palauttamismenettely, jossa ei ole annettu vielä mitään lopullista ratkaisua siinä jäsenvaltiossa, johon mainitun lapsen toinen vanhempi on vienyt lapsen luvattomasti. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 2201/2003 15 artiklan 1 kohtaa

on tulkittava siten, että

jäsenvaltion tuomioistuimen, joka on toimivaltainen ratkaisemaan vanhempainvastuuta koskevan pääasian, mahdollisuus pyytää kyseisen asian siirtämistä toisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, edellyttää ainoastaan kyseisessä säännöksessä nimenomaisesti esitettyjen ehtojen täyttymistä. Tutkittaessa näistä ehdoista niitä, jotka koskevat yhtäältä sitä, onko tässä viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa olemassa tuomioistuin, jolla on paremmat edellytykset asian käsittelyyn, ja toisaalta lapsen etua, ensimmäiseksi mainitun jäsenvaltion tuomioistuimen on otettava huomioon se, onko kyseisen lapsen osalta pantu vireille Haagissa 25.10.1980 kansainvälisestä lapsikaappauksesta tehdyn yksityisoikeuden alaa koskevan yleissopimuksen 8 artiklan ensimmäisen kappaleen ja kolmannen kappaleen f kohdan nojalla palauttamismenettely, jossa ei ole annettu vielä mitään lopullista ratkaisua siinä jäsenvaltiossa, johon mainitun lapsen toinen vanhempi on vienyt lapsen luvattomasti.

---

(1)  
  EUVL C 213, 30.5.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Fővárosi Törvényszék – Unkari) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter

(Asia C-106/22 (1), Xella Magyarország)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Pääomien vapaa liikkuvuus - Sijoittautumisvapaus - Asetus (EU) 2019/452 - Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla otetaan käyttöön strategisesti tärkeinä pidettäviin kotimaisiin yrityksiin tehtävien ulkomaisten sijoitusten seurantamekanismi - Tällaisen lainsäädännön perusteella tehty päätös, jossa kielletään kotimaista yhtiötä hankkimasta kaikkia toisen kotimaisen yhtiön osuuksia - Hankinnan kohdeyritys, jota pidetään strategisesti tärkeänä siitä syystä, että sen päätoimialana on soran, hiekan ja saven kaltaisten perusraaka-aineiden ottaminen louhimalla - Ostajayritys, jota pidetään ulkomaisena sijoittajana siitä syystä, että se kuuluu konserniin, jonka emoyhtiö on sijoittautunut kolmanteen maahan - Jäsenvaltion edun, yleisen turvallisuuden tai yleisen järjestyksen vaarantaminen tai mahdollinen vaarantaminen - Tavoite turvata perusraaka-aineiden toimitusvarmuus rakennusalalle erityisesti paikallistasolla)

(2023/C 321/12)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Muutoksenhakija: Xella Magyarország Építőanyagipari Kft.

Vastapuoli: Innovációs és Technológiai Miniszter

Muu osapuoli:
  ”JANES ÉS TÁRSA” Szállítmányozó, Kereskedelmi és Vendéglátó Kft.

Tuomiolauselma

Sijoittautumisvapautta koskevia EUT-sopimuksen määräyksiä

on tulkittava siten, että

ne ovat esteenä jäsenvaltion lainsäädännössä säädetylle ulkomaisten sijoitusten seurantamekanismille, jonka nojalla voidaan kieltää se, että kotimainen yhtiö, joka kuuluu useisiin eri jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yhtiöiden muodostamaan konserniin, jossa kolmannen maan yrityksellä on ratkaiseva vaikutusvalta, hankkii omistukseensa strategisesti tärkeänä pidetyn kotimaisen yhtiön, sillä perusteella, että tällainen hankinta vahingoittaa tai uhkaa vahingoittaa kansallista etua taata rakennusalan toimitusvarmuus erityisesti paikallistasolla soran, hiekan ja saven kaltaisten perusraaka-aineiden osalta.

---

(1)  
  EUVL C 207, 23.5.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/11

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesarbeitsgericht – Saksa) – MO v. SM, joka toimii selvittäjänä G GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyssä

(Asia C-134/22 (1), G GmbH)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Sosiaalipolitiikka - Työntekijöiden joukkovähentäminen - Direktiivi 98/59/EY - Tiedottaminen ja neuvottelu - 2 artiklan 3 kohdan toinen alakohta - Työntekijöiden joukkovähentämistä harkitsevan työnantajan velvollisuus toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle jäljennös työntekijöiden edustajille ilmoitetuista tiedoista - Tarkoitus - Kyseisen velvollisuuden noudattamatta jättämisen seuraukset)

(2023/C 321/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesarbeitsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: MO

Vastapuoli: SM, joka toimii selvittäjänä G GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyssä

Tuomiolauselma

Työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY 2 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa

on tulkittava siten, että

työnantajalle kuuluvalla velvollisuudella toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään jäljennös kirjallisen ilmoituksen niistä kohdista, joissa on kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan i–v alakohdassa tarkoitetut tiedot, ei ole tarkoitus antaa yksilöllistä suojaa joukkovähentämisten kohteena oleville työntekijöille.

---

(1)  
  EUVL C 222, 7.6.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/12

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.7.2023 – Valittajana Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) ja muuna osapuolena Euroopan lääkevirasto (EMA)

(Asia C-136/22 P) (1)

(Muutoksenhaku - Ihmisille tarkoitetut lääkkeet - Asetus (EY) N:o 726/2004 - Euroopan lääkeviraston (EMA) päätös olla uudistamatta tieteellisen neuvoa antavan ryhmän toimikautta - Myyntiluvan hakijan nostama kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve - Jo syntynyt ja edelleen olemassa oleva oikeussuojan tarve, joka voi perustua toiseen kanteeseen - Edellytykset)

(2023/C 321/14)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) (edustajat: aluksi E. Gouesse, D. Krzisch ja N. Viguié, avocats, sittemmin E. Gouesse ja N. Viguié, avocats)

Muu osapuoli: Euroopan lääkevirasto (EMA) (asiamiehet: C. Bortoluzzi, S. Drosos, H. Kerr ja S. Marino)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan lääkevirastolle (EMA) valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan lääkevirastolle (EMA) valituksesta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  
  EUVL C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing

(Asia C-180/22 (1), Mensing II)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Verotus - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 311 artikla ja sitä seuraavat artiklat - Taide esineitä koskevat erityisjärjestelmät - Voittomarginaalijärjestelmä - Verovelvolliset jälleenmyyjät - Tekijän tai tämän oikeudenomistajien suorittamat taide esineiden luovutukset - Yhteisöliiketoimet - Oikeus ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentämiseen)

(2023/C 321/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Finanzamt Hamm

Vastapuoli: Harry Mensing

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 312 ja 315 artiklaa ja 317 artiklan ensimmäistä kohtaa

on tulkittava siten, että

arvonlisävero, jonka verovelvollinen jälleenmyyjä on maksanut sellaisen taide esineen yhteisöhankinnasta, jonka myöhempi luovutus kuuluu voittomarginaalijärjestelmän soveltamisalaan kyseisen direktiivin 316 artiklan 1 kohdan perusteella, sisältyy kyseisen luovutuksen veron perusteeseen.

---

(1)  
  EUVL C 222, 7.6.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/13

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (yhdeksäs jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Espanja) – ZR ja PI v. Banco Santander, SA

(Asia C-265/22 (1), Banco Santander (Viralliseen indeksiin viittaaminen))

(Ennakkoratkaisupyyntö - Kuluttajansuoja - Direktiivi 93/13/ETY - Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot - Kiinnelainasopimukset - Ehto, jossa määrätään vaihtuvasta korosta - Luottolaitosten myöntämien kiinnelainojen todellisiin vuosikorkoihin perustuva viiteindeksi - Asetuksella tai hallinnollisella toimella vahvistettu indeksi - Kyseisen toimen johdanto-osassa olevat maininnat - Avoimuusvaatimusta koskeva valvonta - Kohtuuttomuuden arviointi)

(2023/C 321/16)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

Pääasian asianosaiset

Kantajat: ZR ja PI

Vastaaja: Banco Santander, SA

Tuomiolauselma

Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 3 artiklan 1 kohtaa sekä 4 ja 5 artiklaa

on tulkittava siten, että

vaihtuvakorkoisen kiinnelainasopimuksen ehdon, jossa nimetään tähän lainaan sovellettavan korkokannan säännöllisen tarkistamisen viiteindeksiksi virallisesti julkaistussa yleisohjeessa vahvistettu indeksi, johon sovelletaan korotusta, avoimuuden ja mahdollisen kohtuuttomuuden arvioimiseksi on merkitystä toiseen yleisohjeeseen sisältyvillä tiedoilla, joissa tuodaan esiin, että kyseiseen indeksiin on sen laskentatapa huomioon ottaen sovellettava negatiivista marginaalia kyseisen koron mukauttamiseksi markkinakorkoon. Merkitystä on myös sillä, ovatko nämä tiedot riittävästi keskivertokuluttajan saatavilla.

---

(1)  
  EUVL C 326, 29.8.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/14

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kahdeksas jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Elegktiko Synedrio – Kreikka) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Kreikan valtio

(Asia C-313/22 (1), ACHILLEION)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Rakennerahastot - Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) - Yhteisrahoitus - Asetus (EY) N:o 1260/1999 - 30 artiklan 4 kohta ja 39 artiklan 1 kohta - Investointeihin liittyvien toimien pysyvyys - Yhteisrahoitetun investointitoimen ”huomattava muutos” - Tuen takaisinperintä siinä tapauksessa, että kyseisen toimen kohteena oleva yritys luovutetaan - Tähän luovutukseen liittyvien erityisolosuhteiden vaikutus)

(2023/C 321/17)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Elegktiko Synedrio

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia

Vastapuoli: Kreikan valtio

Tuomiolauselma

| 1) | Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 30 artiklan 4 kohtaa
  on tulkittava siten, että






  — | Euroopan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen kohteena olevan yrityksen luovutus voi merkitä kyseisen toimen ”huomattavaa muutosta” kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava kaikkien kyseessä olevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella mainitussa säännöksessä asetettujen edellytysten kannalta |
| --- | --- | --- |

1)

Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21.6.1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 30 artiklan 4 kohtaa

on tulkittava siten, että

—

Euroopan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen kohteena olevan yrityksen luovutus voi merkitä kyseisen toimen ”huomattavaa muutosta” kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava kaikkien kyseessä olevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella mainitussa säännöksessä asetettujen edellytysten kannalta

| — | se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen yhteydessä maksetun tuen saajalle velvollisuus olla luovuttamatta poikkeuksetta viiden vuoden ajan siitä, kun päätös kyseisen investoinnin loppuun saattamisesta tehtiin, tämän toimen kohteena olevaa yritystä sellaisen varainhoitoa koskevan oikaisun uhalla, johon liittyy kyseisen tuen täysimääräinen tai osittainen takaisinperintä. |
| --- | --- |

—

se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen yhteydessä maksetun tuen saajalle velvollisuus olla luovuttamatta poikkeuksetta viiden vuoden ajan siitä, kun päätös kyseisen investoinnin loppuun saattamisesta tehtiin, tämän toimen kohteena olevaa yritystä sellaisen varainhoitoa koskevan oikaisun uhalla, johon liittyy kyseisen tuen täysimääräinen tai osittainen takaisinperintä.

| 2) | Asetuksen N:o 1260/1999 30 artiklan 4 kohtaa ja 39 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan kanssa,
  on tulkittava siten, että
  kyseisessä 39 artiklan 1 kohdassa säädetyt varainhoitoa koskevat oikaisut on tehtävä silloin, kun Euroopan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen kohteena olevan yrityksen luovutus merkitsee kyseisen 30 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kyseisen toimen huomattavaa muutosta. |
| --- | --- |

2)

Asetuksen N:o 1260/1999 30 artiklan 4 kohtaa ja 39 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan kanssa,

on tulkittava siten, että

kyseisessä 39 artiklan 1 kohdassa säädetyt varainhoitoa koskevat oikaisut on tehtävä silloin, kun Euroopan unionin rakennerahastoista yhteisrahoitetun investointitoimen kohteena olevan yrityksen luovutus merkitsee kyseisen 30 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kyseisen toimen huomattavaa muutosta.

---

(1)  
  EUVL C 311, 16.8.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/15

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Bundesfinanzhof – Saksa) – Gemeinde A v. Finanzamt

(Asia C-344/22 (1), Gemeinde A)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä - Direktiivi 2006/112/EY - 2 artiklan 1 kohdan c alakohta - Vastikkeelliset palvelujen suoritukset - Julkisoikeudelliset yhteisöt - Kunta, joka kantaa kylpylähoitomaksun kaikkien käytettävissä olevan kylpyläinfrastruktuurin saataville asettamisesta)

(2023/C 321/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Gemeinde A

Muu osapuoli: Finanzamt

Tuomiolauselma

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa

on tulkittava siten, että

kyseisessä säännöksessä tarkoitetuksi vastikkeelliseksi palvelujen suoritukseksi ei katsota sitä, että kunta asettaa saataville kylpyläinfrastruktuurin, kun se kantaa kunnallisen perussäännön nojalla tietynsuuruisen kylpylähoitomaksun jokaiselta oleskelupäivältä kunnassa oleskelevilta vierailijoilta mutta velvollisuus maksaa kylpylähoitomaksu ei liity tämän infrastruktuurin käyttämiseen vaan oleskeluun kunnan alueella ja mainittu infrastruktuuri on vapaasti ja maksutta kaikkien saatavilla.

---

(1)  
  EUVL C 398, 17.10.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/16

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 24.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Curtea de Apel Brașov – Romania) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajina ovat C.I., C.O., K.A., L.N. ja S.P.

(Asia C-107/23 PPU (1), Lin (2))

(Ennakkoratkaisupyyntö - Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen - SEUT 325 artiklan 1 kohta - Taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus - 2 artiklan 1 kohta - Velvollisuus torjua unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia petoksia ennalta ehkäisevillä ja tehokkailla toimenpiteillä - Velvollisuus säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista - Arvonlisävero - Direktiivi 2006/112/EY - Törkeä arvonlisäveropetos - Rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisaika - Perustuslakituomioistuimen tuomio, jolla on todettu pätemättömäksi vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös - Rankaisemattomuuden systeeminen riski - Perusoikeuksien suoja - Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohta - Rikosoikeudellinen laillisuusperiaate - Rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimukset - Lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaate - Oikeusvarmuuden periaate - Perusoikeuksien suojaa koskeva kansallinen standardi - Jäsenvaltion tuomioistuinten velvollisuus jättää soveltamatta perustuslakituomioistuimen ja/tai tämän jäsenvaltion ylimmän tuomioistuimen tuomioita, jotka eivät ole unionin oikeuden mukaisia - Tuomareiden kurinpidollinen vastuu näiden tuomioiden noudattamisen laiminlyönnistä - Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate)

(2023/C 321/19)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Brașov

Rikosoikeudenkäynnin asianosaiset pääasiassa

C.I., C.O., K.A., L.N. ja S.P.

asian käsittelyyn osallistuu: Romanian valtio

Tuomiolauselma

| 1) | SEUT 325 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdyn, Brysselissä 26.7.1995 allekirjoitetun ja 26.7.1995 annettuun neuvoston säädökseen liitetyn Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohtaa
  on tulkittava siten, että
  jäsenvaltion tuomioistuinten ei ole jätettävä soveltamatta tämän jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ratkaisuja, joilla on todettu pätemättömäksi rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen vastaisena, sellaisena kuin tämä periaate on turvattu kansallisessa oikeudessa, siltä osin kuin on kyse siinä asetetuista rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimuksista, vaikka näiden ratkaisujen seurauksena huomattavan monien rikosasioiden, myös Euroopan unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia koskevien asioiden, käsittely lopetetaan rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisen perusteella.
  Sen sijaan kyseisiä unionin oikeuden määräyksiä on tulkittava siten, että
  tämän jäsenvaltion tuomioistuinten on jätettävä soveltamatta lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta koskeva kansallinen standardi, jonka perusteella tällaisissa asioissa voidaan kyseenalaistaa, myös lainvoimaisiin tuomioihin kohdistuvan muutoksenhaun yhteydessä, rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkaiseminen ennen kyseistä pätemättömyyden toteamista toteutetuilla prosessitoimilla. |
| --- | --- |

1)

SEUT 325 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdyn, Brysselissä 26.7.1995 allekirjoitetun ja 26.7.1995 annettuun neuvoston säädökseen liitetyn Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen 2 artiklan 1 kohtaa

on tulkittava siten, että

jäsenvaltion tuomioistuinten ei ole jätettävä soveltamatta tämän jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ratkaisuja, joilla on todettu pätemättömäksi rikosasioissa sovellettavan vanhentumisajan katkeamisperusteita koskeva kansallinen säännös rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen vastaisena, sellaisena kuin tämä periaate on turvattu kansallisessa oikeudessa, siltä osin kuin on kyse siinä asetetuista rikoslain ennakoitavuuden ja täsmällisyyden vaatimuksista, vaikka näiden ratkaisujen seurauksena huomattavan monien rikosasioiden, myös Euroopan unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvia törkeitä petoksia koskevien asioiden, käsittely lopetetaan rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisen perusteella.

Sen sijaan kyseisiä unionin oikeuden määräyksiä on tulkittava siten, että

tämän jäsenvaltion tuomioistuinten on jätettävä soveltamatta lievemmän rikoslain taannehtivan soveltamisen periaatetta koskeva kansallinen standardi, jonka perusteella tällaisissa asioissa voidaan kyseenalaistaa, myös lainvoimaisiin tuomioihin kohdistuvan muutoksenhaun yhteydessä, rikosoikeudellisen vastuun vanhentumisajan katkaiseminen ennen kyseistä pätemättömyyden toteamista toteutetuilla prosessitoimilla.

| 2) | Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta
  on tulkittava siten, että
  se on esteenä kansalliselle säännöstölle tai käytännölle, jonka mukaan jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ja ylimmän tuomioistuimen ratkaisut sitovat tämän jäsenvaltion kansallisia yleisiä tuomioistuimia eivätkä ne tästä syystä ja ottamatta riskiä asianomaisten tuomareiden kurinpidollisen vastuun syntymisestä voi viran puolesta jättää soveltamatta näihin ratkaisuihin perustuvaa oikeuskäytäntöä, vaikka ne katsoisivat unionin tuomioistuimen tuomion perusteella, että kyseinen oikeuskäytäntö on ristiriidassa sellaisten unionin oikeussääntöjen kanssa, joilla on välitön oikeusvaikutus. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta

on tulkittava siten, että

se on esteenä kansalliselle säännöstölle tai käytännölle, jonka mukaan jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen ja ylimmän tuomioistuimen ratkaisut sitovat tämän jäsenvaltion kansallisia yleisiä tuomioistuimia eivätkä ne tästä syystä ja ottamatta riskiä asianomaisten tuomareiden kurinpidollisen vastuun syntymisestä voi viran puolesta jättää soveltamatta näihin ratkaisuihin perustuvaa oikeuskäytäntöä, vaikka ne katsoisivat unionin tuomioistuimen tuomion perusteella, että kyseinen oikeuskäytäntö on ristiriidassa sellaisten unionin oikeussääntöjen kanssa, joilla on välitön oikeusvaikutus.

---

(1)  
  EUVL C 189, 30.5.2023.

(2)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/17

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 10.5.2023 – Valittajana MKB Multifunds BV sekä muina osapuolina Euroopan komissio ja Alankomaiden kuningaskunta

(Asia C-665/21 P) (1)

(Muutoksenhaku - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artikla - Valtiontuet - Jäsenvaltion rahasto-osuusrahastolle myöntämä väitetty valtiontuki - Komission päätös, jossa todetaan valtiontuen puuttuminen - Kumoamiskanne - Tutkittavaksi ottaminen - Asetus (EU) 2015/1589 - 1 artiklan h alakohta - Käsite ”asianomainen osapuoli”)

(2023/C 321/20)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Valittaja: MKB Multifunds BV (edustajat: aluksi R. Rampersad ja J. M. M. van de Hel, advocten, sittemmin P. Breithaupt ja J. M. M. van de Hel, advocaten)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: V. Bottka, C.-M. Carrega ja S. Noë) ja Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: M. K. Bulterman ja C. S. Schillemans)

Määräysosa

| 1) | Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton, hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus, jonka tutkittavaksi ottamisen edellytykset osittain selvästi puuttuvat ja joka on osittain selvästi perusteeton, hylätään.

| 2) | MKB Multifunds BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

MKB Multifunds BV vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komissiolle aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Alankomaiden kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  
  EUVL C 11, 10.1.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/18

---

Unionin tuomioistuimen määräys (kymmenes jaosto) 17.7.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Puola) – PA

(Asia C-55/23 (1), Jurtukała (2))

(Ennakkoratkaisupyyntö - Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla - Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä - Toimivalta, sovellettava laki, päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano ja virallisten asiakirjojen hyväksyminen ja täytäntöönpano perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotto - Asetus (EU) N:o 650/2012 - 10 artiklan 1 kohdan a alakohta - Toissijainen toimivalta - SEUT 267 artikla - Velvollisuus noudattaa ylemmän oikeusasteen antamia ohjeita)

(2023/C 321/21)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie

Asianosaiset

Kantaja: PA

Vastapuoli: MO

Määräysosa

| 1) | Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa
  on tulkittava siten, että
  kyseisessä säännöksessä säädettyä toissijaista toimivaltaa koskevaa sääntöä sovelletaan ainoastaan silloin, kun perittävän asuinpaikka oli tämän kuolinhetkellä jäsenvaltiossa, jota kyseinen asetus ei sido, tai jossakin kolmannessa valtiossa. |
| --- | --- |

1)

Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 10 artiklan 1 kohdan a alakohtaa

on tulkittava siten, että

kyseisessä säännöksessä säädettyä toissijaista toimivaltaa koskevaa sääntöä sovelletaan ainoastaan silloin, kun perittävän asuinpaikka oli tämän kuolinhetkellä jäsenvaltiossa, jota kyseinen asetus ei sido, tai jossakin kolmannessa valtiossa.

| 2) | Unionin oikeutta – erityisesti SEUT 267 artiklaa –
  on tulkittava siten, että
  se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin, joka ratkaisee asian sen jälkeen, kun ylempi tuomioistuin on kumonnut sen antaman ratkaisun, on kansallisen prosessioikeuden mukaan sidottu tämän ylemmän tuomioistuimen tekemiin oikeudellisiin arviointeihin silloin, kun nämä arvioinnit eivät ole unionin oikeuden – sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut – mukaisia. |
| --- | --- |

2)

Unionin oikeutta – erityisesti SEUT 267 artiklaa –

on tulkittava siten, että

se on esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin, joka ratkaisee asian sen jälkeen, kun ylempi tuomioistuin on kumonnut sen antaman ratkaisun, on kansallisen prosessioikeuden mukaan sidottu tämän ylemmän tuomioistuimen tekemiin oikeudellisiin arviointeihin silloin, kun nämä arvioinnit eivät ole unionin oikeuden – sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut – mukaisia.

---

(1)  Jättämispäivä 3.2.2023.

(2)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/18

---

Valitus, jonka Puma SE on tehnyt 20.2.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-623/21, Puma SE v. EUIPO, 7.12.2022 antamasta tuomiosta

(Asia C-94/23 P)

(2023/C 321/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Puma SE (edustajat: asianajajat M. Schunke ja P. Trieb)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Vaillant GmbH

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) päätti 17.7.2023, että valitusta ei oteta tutkittavaksi ja että Puma SE vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/19

---

Valitus, jonka Topcart GmbH on tehnyt 25.4.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-8/22, Topcart GmbH v. EUIPO, 15.2.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-270/23 P)

(2023/C 321/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Topcart GmbH (edustaja: asianajaja Hoffmann)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 17.7.2023 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan antamatta ja velvoittanut valittajan vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/19

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatia) on esittänyt 26.5.2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. protiv Povjerenika za informiranje

(Asia C-336/23, HP – Hrvatska pošta)

(2023/C 321/24)

Oikeudenkäyntikieli: kroaatti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Visoki upravni sud Republike Hrvatske

Pääasian asianosaiset

Valittaja: HP – Hrvatska pošta d.d.

Vastaaja: Povjerenik za informiranje

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kattaako avoimesta datasta ja julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 20.6.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1024 (EUVL 2019, L 172, s. 56) (jäljempänä direktiivi) 2 artiklan 11 kohdassa oleva tietojen uudelleenkäytön käsite oikeuden tutustua kaikkeen julkisen sektorin elimen tai julkisen yrityksen tuottamaan tai hallussaan pitämään tietoon, jota koskevan tutustumispyynnön käyttäjä (luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö) on esittänyt ensimmäisen kerran julkisen sektorin elimelle? |
| --- | --- |

1)

Kattaako avoimesta datasta ja julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä 20.6.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1024 (EUVL 2019, L 172, s. 56) (jäljempänä direktiivi) 2 artiklan 11 kohdassa oleva tietojen uudelleenkäytön käsite oikeuden tutustua kaikkeen julkisen sektorin elimen tai julkisen yrityksen tuottamaan tai hallussaan pitämään tietoon, jota koskevan tutustumispyynnön käyttäjä (luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö) on esittänyt ensimmäisen kerran julkisen sektorin elimelle?

| 2) | Voidaanko pyyntöä saada tutustua julkisen sektorin elimen tai julkisen yrityksen tuottamaan tai sen hallussa olevaan tietoon, joka on tuotettu kyseisen tahon toimivaltuuksien puitteissa tai sen organisaatioon ja toimintaan liittyen, pitää tiedonsaantipyyntönä, johon sovelletaan kyseisen direktiivin säännöksiä siten, että kyseisen direktiivin säännöksiä sovelletaan kaikkiin pyyntöihin saada tutustua julkisen sektorin elinten hallussa oleviin tietoihin? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko pyyntöä saada tutustua julkisen sektorin elimen tai julkisen yrityksen tuottamaan tai sen hallussa olevaan tietoon, joka on tuotettu kyseisen tahon toimivaltuuksien puitteissa tai sen organisaatioon ja toimintaan liittyen, pitää tiedonsaantipyyntönä, johon sovelletaan kyseisen direktiivin säännöksiä siten, että kyseisen direktiivin säännöksiä sovelletaan kaikkiin pyyntöihin saada tutustua julkisen sektorin elinten hallussa oleviin tietoihin?

| 3) | Ovatko direktiivin 2 artiklassa tarkoitettuja tiedonantovelvollisia vain sellaiset julkisen sektorin elimet, joille on esitetty tietojen uudelleenkäyttöä koskeva pyyntö, vai viitataanko uusissa määritelmissä kaikkiin julkisen sektorin elimiin ja kaikkiin niiden hallussa oleviin tietoihin siten, että direktiivin 2 artiklassa tarkoitettujen tahojen on luovutettava tiedot, jotka ne ovat tuottaneet tai joita ne pitävät hallussaan, vai katsotaanko direktiivin 2 artiklassa tarkoitettujen tahojen olevan velvollisia luovuttamaan tietoja vain silloin, kun tietoja käytetään uudelleen? |
| --- | --- |

3)

Ovatko direktiivin 2 artiklassa tarkoitettuja tiedonantovelvollisia vain sellaiset julkisen sektorin elimet, joille on esitetty tietojen uudelleenkäyttöä koskeva pyyntö, vai viitataanko uusissa määritelmissä kaikkiin julkisen sektorin elimiin ja kaikkiin niiden hallussa oleviin tietoihin siten, että direktiivin 2 artiklassa tarkoitettujen tahojen on luovutettava tiedot, jotka ne ovat tuottaneet tai joita ne pitävät hallussaan, vai katsotaanko direktiivin 2 artiklassa tarkoitettujen tahojen olevan velvollisia luovuttamaan tietoja vain silloin, kun tietoja käytetään uudelleen?

| 4) | Voidaanko direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa säädettyjä poikkeuksia tietojen luovuttamista koskevaan velvollisuuteen tulkita siten, että niissä annetaan julkisen sektorin elimille toimivalta kieltäytyä luovuttamasta tietoja, jotka ne ovat tuottaneet ja joita ne pitävät hallussaan, vai ovatko ne poikkeuksia, joita sovelletaan vain, jos julkisen sektorin elimille on esitetty uudelleenkäyttöä koskeva pyyntö? |
| --- | --- |

4)

Voidaanko direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa säädettyjä poikkeuksia tietojen luovuttamista koskevaan velvollisuuteen tulkita siten, että niissä annetaan julkisen sektorin elimille toimivalta kieltäytyä luovuttamasta tietoja, jotka ne ovat tuottaneet ja joita ne pitävät hallussaan, vai ovatko ne poikkeuksia, joita sovelletaan vain, jos julkisen sektorin elimille on esitetty uudelleenkäyttöä koskeva pyyntö?

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) on esittänyt 29.5.2023 – ”APS beta Bulgaria” EOOD ja ”Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia” AD

(Asia C-337/23, APS beta Bulgaria ja Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia)

(2023/C 321/25)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Hakijat maksamismääräysmenettelyssä:
  ”APS beta Bulgaria” EOOD ja ”Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia” AD

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) (jäljempänä direktiivi 93/13/ETY) 4 artiklan 2 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jos luottosopimuksessa määrätään kuluttajan velvollisuudesta tehdä takaussopimus velkojan määrittämän takaajan kanssa, takaussopimuksen sisältö ei ole tämän kolmannen osapuolen kanssa tehdyn sopimuksen ”pääkohde” vaan osa luottosopimuksen sisältöä? Onko siinä yhteydessä merkitystä sillä, ovatko velkoja ja takaaja toisiinsa sidoksissa olevia henkilöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) (jäljempänä direktiivi 93/13/ETY) 4 artiklan 2 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että jos luottosopimuksessa määrätään kuluttajan velvollisuudesta tehdä takaussopimus velkojan määrittämän takaajan kanssa, takaussopimuksen sisältö ei ole tämän kolmannen osapuolen kanssa tehdyn sopimuksen ”pääkohde” vaan osa luottosopimuksen sisältöä? Onko siinä yhteydessä merkitystä sillä, ovatko velkoja ja takaaja toisiinsa sidoksissa olevia henkilöitä?

| 2) | Onko direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 1 kohdan i alakohtaa tulkittava siten, että jos kuluttaja on jo tehdyn luottosopimuksen yhteydessä sitoutunut asettamaan takauksen – jolloin yksi mahdollisuuksista on toimeksiannon antaminen jollekin velkojan nimeämälle henkilölle – on katsottava, että myöhemmin luottosopimuksen tekemispäivänä tehtyyn takaussopimukseen perustuvan kuluttajan velvoitteen sisältö ei ole selvä, koska kuluttajalla ei ollut mahdollisuutta itse valita tai ehdottaa velkojan tulevaksi takaajaksi nimeämää henkilöä? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevan 1 kohdan i alakohtaa tulkittava siten, että jos kuluttaja on jo tehdyn luottosopimuksen yhteydessä sitoutunut asettamaan takauksen – jolloin yksi mahdollisuuksista on toimeksiannon antaminen jollekin velkojan nimeämälle henkilölle – on katsottava, että myöhemmin luottosopimuksen tekemispäivänä tehtyyn takaussopimukseen perustuvan kuluttajan velvoitteen sisältö ei ole selvä, koska kuluttajalla ei ollut mahdollisuutta itse valita tai ehdottaa velkojan tulevaksi takaajaksi nimeämää henkilöä?

| 3) | Jos edelliseen kysymykseen vastataan, että takaussopimuksen kohde on selvä: onko direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevaa 1 kohdan i, j ja m alakohtaa tulkittava siten, että jos kuluttaja on jo tehdyn luottosopimuksen yhteydessä sitoutunut asettamaan takauksen – jolloin yksi mahdollisuuksissa on toimeksiannon antaminen jollekin velkojan nimeämälle henkilölle – kuluttajan luottosopimukseen perustuvan velvoitteen sisältöä ei voida pitää selvänä ja tämä voi johtaa luottosopimuksen tai sen yksittäisen ehdon pätemättömyyteen? |
| --- | --- |

3)

Jos edelliseen kysymykseen vastataan, että takaussopimuksen kohde on selvä: onko direktiivin 93/13/ETY liitteessä olevaa 1 kohdan i, j ja m alakohtaa tulkittava siten, että jos kuluttaja on jo tehdyn luottosopimuksen yhteydessä sitoutunut asettamaan takauksen – jolloin yksi mahdollisuuksissa on toimeksiannon antaminen jollekin velkojan nimeämälle henkilölle – kuluttajan luottosopimukseen perustuvan velvoitteen sisältöä ei voida pitää selvänä ja tämä voi johtaa luottosopimuksen tai sen yksittäisen ehdon pätemättömyyteen?

| 4) | Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sopimattomista kaupallista menettelyistä annetun direktiivin 2005/29/EY (2) 8 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jos henkilö, joka myöntää luoton, edellyttää, että kuluttaja tekee luotonantajan nimeämän henkilön kanssa sopimuksen, jolla taataan tämän saatava kuluttajalta, kyseessä on aina kuluttajan heikomman aseman hyväksikäyttö ja siten aggressiivinen kaupallinen menettely? |
| --- | --- |

4)

Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä sopimattomista kaupallista menettelyistä annetun direktiivin 2005/29/EY (2) 8 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jos henkilö, joka myöntää luoton, edellyttää, että kuluttaja tekee luotonantajan nimeämän henkilön kanssa sopimuksen, jolla taataan tämän saatava kuluttajalta, kyseessä on aina kuluttajan heikomman aseman hyväksikäyttö ja siten aggressiivinen kaupallinen menettely?

| 5) | Mikäli neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklaa, luettuina yhdessä sopimattomista kaupallisista menettelyistä annetun direktiivin 2005/29/EY 8 artiklan kanssa, tulkittava siten, että maksamismääräysmenettelyn kaltaisessa yksipuolisessa menettelyssä, jossa kuluttaja ei ole osapuolena, tuomioistuin voi perustella epävarmuutta siitä, onko sopimusehto kohtuuton, jo pelkästään sillä, että se epäilee, että kuluttaja on hyväksynyt ehdon sopimattoman kaupallisen menettelyn perusteella, vai onko viimeksi mainittu todettava varmuudella? |
| --- | --- |

5)

Mikäli neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklaa, luettuina yhdessä sopimattomista kaupallisista menettelyistä annetun direktiivin 2005/29/EY 8 artiklan kanssa, tulkittava siten, että maksamismääräysmenettelyn kaltaisessa yksipuolisessa menettelyssä, jossa kuluttaja ei ole osapuolena, tuomioistuin voi perustella epävarmuutta siitä, onko sopimusehto kohtuuton, jo pelkästään sillä, että se epäilee, että kuluttaja on hyväksynyt ehdon sopimattoman kaupallisen menettelyn perusteella, vai onko viimeksi mainittu todettava varmuudella?

| 6) | Onko kulutusluottosopimuksista annetun direktiivin 2008/48/EY (3) (jäljempänä direktiivi 2008/48/EY) 15 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tätä säännöstä on sovellettava tapauksissa, joissa luottosopimukseen liittyy liitännäinen suoritus eli se, että kolmas osapuoli antaa takauksen vastiketta vastaan, ja kuluttajalle tarjoutuu mahdollisuus vedota oikeuksiinsa paitsi sillä perusteella, että takaaja on menetellyt velvoitteidensa vastaisesti kuten suorittanut maksun lakisääteisen määräajan päätyttyä, myös esittämällä prosessuaalisia väitteitä, jotka sulkevat pois velvoitteen takaajaan nähden? |
| --- | --- |

6)

Onko kulutusluottosopimuksista annetun direktiivin 2008/48/EY (3) (jäljempänä direktiivi 2008/48/EY) 15 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että tätä säännöstä on sovellettava tapauksissa, joissa luottosopimukseen liittyy liitännäinen suoritus eli se, että kolmas osapuoli antaa takauksen vastiketta vastaan, ja kuluttajalle tarjoutuu mahdollisuus vedota oikeuksiinsa paitsi sillä perusteella, että takaaja on menetellyt velvoitteidensa vastaisesti kuten suorittanut maksun lakisääteisen määräajan päätyttyä, myös esittämällä prosessuaalisia väitteitä, jotka sulkevat pois velvoitteen takaajaan nähden?

| 7) | Sallitaanko direktiivin 2008/48/EY 15 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä tehokkuusperiaatteen kanssa, tai – jos oletetaan, että luottosopimus ja takaussopimus ovat toisiinsa sidoksissa olevia liiketoimia – direktiivin 93/13/ETY 5 ja 7 artiklassa, luettuina yhdessä tämän direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa, kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kulutusluottosopimukseen liittyvän sopimuksen takaaja, joka on saanut kuluttajalta vastikkeen luottosopimuksen takaamisesta ja maksanut päävelkojalle sopimusehdon perusteella, vaikka velvoitteista ja sopimuksista annetun lain (Zakon za zadalzheniata i dogovorite) 147 §:n mukainen määräaika on päättynyt – mikä on oikeuskäytännön mukaan saanut takauksen lakkaamaan kokonaan – voi tästä huolimatta vedota siihen, että se on saanut sijaantulijana alkuperäisen velkojan oikeudet, vedota lain soveltamista koskevan oikeuskäytännön ristiriitaisuuteen ja vaatia maksua päävelalliselta? |
| --- | --- |

7)

Sallitaanko direktiivin 2008/48/EY 15 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä tehokkuusperiaatteen kanssa, tai – jos oletetaan, että luottosopimus ja takaussopimus ovat toisiinsa sidoksissa olevia liiketoimia – direktiivin 93/13/ETY 5 ja 7 artiklassa, luettuina yhdessä tämän direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan b ja c alakohdan kanssa, kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan kulutusluottosopimukseen liittyvän sopimuksen takaaja, joka on saanut kuluttajalta vastikkeen luottosopimuksen takaamisesta ja maksanut päävelkojalle sopimusehdon perusteella, vaikka velvoitteista ja sopimuksista annetun lain (Zakon za zadalzheniata i dogovorite) 147 §:n mukainen määräaika on päättynyt – mikä on oikeuskäytännön mukaan saanut takauksen lakkaamaan kokonaan – voi tästä huolimatta vedota siihen, että se on saanut sijaantulijana alkuperäisen velkojan oikeudet, vedota lain soveltamista koskevan oikeuskäytännön ristiriitaisuuteen ja vaatia maksua päävelalliselta?

| 8) | Onko direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan g alakohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 93/13/ETY 5 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jos luottosopimuksessa on vahvistettu velvollisuus tehdä siihen liittyvä takaussopimus, joka johtaa luottositoumuksen kokonaissumman nousuun, onko luoton todellista vuosikorkoa laskettaessa otettava huomioon myös takauksesta suoritettavasta vastikkeesta aiheutuva erien korotus? Onko siinä yhteydessä merkitystä sillä, kuka on valinnut takaajan ja onko tämä päävelkojaan sidoksissa oleva henkilö? |
| --- | --- |

8)

Onko direktiivin 2008/48/EY 3 artiklan g alakohtaa, luettuna yhdessä direktiivin 93/13/ETY 5 artiklan kanssa, tulkittava siten, että jos luottosopimuksessa on vahvistettu velvollisuus tehdä siihen liittyvä takaussopimus, joka johtaa luottositoumuksen kokonaissumman nousuun, onko luoton todellista vuosikorkoa laskettaessa otettava huomioon myös takauksesta suoritettavasta vastikkeesta aiheutuva erien korotus? Onko siinä yhteydessä merkitystä sillä, kuka on valinnut takaajan ja onko tämä päävelkojaan sidoksissa oleva henkilö?

| 9) | Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan g alakohtaa tulkittava siten, että todellisen vuosikoron ilmoittamista virheellisesti elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan luotonottajana tekemässä luottosopimuksessa on pidettävä laiminlyöntinä ilmoittaa todellinen vuosikorko luottosopimuksessa ja kansallisen tuomioistuimen on sovellettava kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä oikeudellisia seurauksia, jotka koskevat kulutusluottosopimuksen todellisen vuosikoron ilmoittamisen laiminlyöntiä? Onko katsottava, että nämä seuraukset sitovat suhteessa kuluttajaan pakottavasti myös takaajaa, joka on suorittanut maksun. |
| --- | --- |

9)

Onko direktiivin 2008/48/EY 10 artiklan 2 kohdan g alakohtaa tulkittava siten, että todellisen vuosikoron ilmoittamista virheellisesti elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan luotonottajana tekemässä luottosopimuksessa on pidettävä laiminlyöntinä ilmoittaa todellinen vuosikorko luottosopimuksessa ja kansallisen tuomioistuimen on sovellettava kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä oikeudellisia seurauksia, jotka koskevat kulutusluottosopimuksen todellisen vuosikoron ilmoittamisen laiminlyöntiä? Onko katsottava, että nämä seuraukset sitovat suhteessa kuluttajaan pakottavasti myös takaajaa, joka on suorittanut maksun.

| 10) | Onko direktiivin 2008/48/EY 23 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kansallisessa lainsäädännössä säädettyä seuraamusta, joka sisältää kulutusluottosopimuksen pätemättömyyden ja jonka mukaan ainoastaan lainaksi annetun pääoman määrä on maksettava takaisin, on pidettävä oikeasuhteisena, jos todellista vuosikorkoa ei ole ilmoitettu täsmällisesti kulutusluottosopimuksessa, koska siitä eivät ilmene velkojan valitsemasta kaupallisesta takaajasta aiheutuvat kustannukset (vaikka todellisen vuosikoron määrä mainitaan luottosopimuksen tekstissä)? |
| --- | --- |

10)

Onko direktiivin 2008/48/EY 23 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että kansallisessa lainsäädännössä säädettyä seuraamusta, joka sisältää kulutusluottosopimuksen pätemättömyyden ja jonka mukaan ainoastaan lainaksi annetun pääoman määrä on maksettava takaisin, on pidettävä oikeasuhteisena, jos todellista vuosikorkoa ei ole ilmoitettu täsmällisesti kulutusluottosopimuksessa, koska siitä eivät ilmene velkojan valitsemasta kaupallisesta takaajasta aiheutuvat kustannukset (vaikka todellisen vuosikoron määrä mainitaan luottosopimuksen tekstissä)?

| 11) | Onko vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta direktiivin 2009/138/EY (4) (Solvenssi II) (jäljempänä direktiivi 2009/138/EY) 2 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä tämän direktiivin liitteessä 1 olevan A osan 14 kohdan kanssa, tulkittava siten, että ammattimainen vastikkeellisen takaustoiminnan harjoittaminen, jonka yhteydessä takauksen antava yhteisö maksaa kaikissa laiminlyöntitapauksissa luoton kokonaismäärän, jonka kuluttaja on ottanut päävelallisena, ja kuluttaja maksaa vastikkeen laiminlyönnistä riippumatta jokaisen luottoerän yhteydessä, on kyseisessä direktiivissä tarkoitettua ”vakuutustoimintaa”? |
| --- | --- |

11)

Onko vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta direktiivin 2009/138/EY (4) (Solvenssi II) (jäljempänä direktiivi 2009/138/EY) 2 artiklan 2 kohtaa, luettuna yhdessä tämän direktiivin liitteessä 1 olevan A osan 14 kohdan kanssa, tulkittava siten, että ammattimainen vastikkeellisen takaustoiminnan harjoittaminen, jonka yhteydessä takauksen antava yhteisö maksaa kaikissa laiminlyöntitapauksissa luoton kokonaismäärän, jonka kuluttaja on ottanut päävelallisena, ja kuluttaja maksaa vastikkeen laiminlyönnistä riippumatta jokaisen luottoerän yhteydessä, on kyseisessä direktiivissä tarkoitettua ”vakuutustoimintaa”?

| 12) | Jos kysymykseen 11 vastataan myöntävästi: onko direktiivin 2009/138/EY 14 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että henkilöä, joka harjoittaa kysymyksessä 11 tarkoitettua toimintaa, koskee velvollisuus hankkia sellaisten kansallisten sääntelyviranomaisten antama hyväksyminen, jotka ovat toimivaltaisia antamaan toimilupia vakuutusyrityksille? |
| --- | --- |

12)

Jos kysymykseen 11 vastataan myöntävästi: onko direktiivin 2009/138/EY 14 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että henkilöä, joka harjoittaa kysymyksessä 11 tarkoitettua toimintaa, koskee velvollisuus hankkia sellaisten kansallisten sääntelyviranomaisten antama hyväksyminen, jotka ovat toimivaltaisia antamaan toimilupia vakuutusyrityksille?

---

(1)  
  EYVL 1993, L 95, s. 29.

(2)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (EUVL 2005, L 149, s. 22).

(3)  Kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta 23.4.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY (EUVL 2008, L 133, s. 66)

(4)  Vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 25.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY (Solvenssi II) (EUVL 2009, L 335, s. 1)

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/22

---

Valitus, jonka Jean-Marc Colombani on tehnyt 31.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-113/22, Colombani v. EUH, 22.3.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-343/23 P)

(2023/C 321/26)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Jean-Marc Colombani (edustaja: N. de Montigny, avocate)

Muu osapuoli: Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | hyväksyy valituksen ja kumoaa valituksenalaisen tuomion, |
| --- | --- |

—

hyväksyy valituksen ja kumoaa valituksenalaisen tuomion,

| — | ratkaisee asian itse ja toteaa, kuten unionin yleisen tuomioistuimen olisi tullut todeta, että






  — | 15.6.2012 tehty päätös kumotaan, |
| --- | --- | --- |

—

ratkaisee asian itse ja toteaa, kuten unionin yleisen tuomioistuimen olisi tullut todeta, että

—

15.6.2012 tehty päätös kumotaan,

| — | vastapuoli velvoitetaan maksamaan yhden euron symbolinen korvaus henkisestä kärsimyksestä, |
| --- | --- |

—

vastapuoli velvoitetaan maksamaan yhden euron symbolinen korvaus henkisestä kärsimyksestä,

| — | velvoittaa vastapuolen korvaamaan valittajalle tästä menettelystä ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastapuolen korvaamaan valittajalle tästä menettelystä ja ensimmäisessä oikeusasteessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksensa tueksi valittaja vetoaa useaan valitusperusteeseen.

Aluksi ja yleisesti valittaja vetoaa siihen, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tutkiessaan valittajan avustamispyynnön kohteen, että se on lainvastaisesti ottanut huomioon ainoastaan kunkin asianomaisen henkilön yksittäisen, itsenäisen ja aktiivisen toiminnan ottamatta huomioon häirinnän käsitettä ja yhtenäistä toimintatapaa, ja että asiaa koskevan oikeudenkäytännön yhtenäisyyttä ei ole noudatettu.

Toiseksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen tutkiessaan EUH:n tekemän arviointivirheen, ja se vetoaa muun muassa siihen, että arvioitaessa edellytystä, joka koskee alustavaa näyttöä kielteisestä toiminnasta, sovellettiin lainvastaisesti käännettyä todistustaakkaa, että käsitettä osallinen/osallistuminen, joka ei edellytä aktiivista toimintaa, ei ole otettu huomioon, että esitetty näyttö on otettu huomioon vääristyneellä tavalla, että kontradiktorista periaatetta on loukattu, että perusteluissa on ristiriitaisuuksia, ja että tutkittaessa perusteluja mainitulle toiminnalle, joka on vastoin henkilöstösääntöjen 11, 12, 12 a, 21 ja 21 a artiklaa ja joka poistaa vastuun toimielimen korkeimmalta johdolta, tehtiin oikeudellinen virhe.

Kolmanneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin rikkoi henkilöstösääntöjen 24 artiklaa todetessaan, että EUH hylkäsi perustellusti valittajan esittämän avustamispyynnön.

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole ottanut huomioon sitä, että asiassa on tehty päätös, jolla esitetty avustamispyyntö hylättiin, mikä merkitsee sitä, että arvioitaessa henkilöstösääntöjen 17 ja 19 artiklaa tehtiin oikeudellinen virhe.

Lopuksi valittaja vaatii, että asiassa todetaan, että valittajalle on aiheutunut henkistä kärsimystä toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoi.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 2.6.2023 – LB ja JL v. Getin Noble Bank S.A.

(Asia C-347/23, Zabitoń (1))

(2023/C 321/27)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantajat: LB ja JL

Vastaaja: Getin Noble Bank S.A.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (2) 2 artiklan b ja c alakohtaa tulkittava siten, että luonnollista henkilöä, joka tekee kiinnelainasopimuksen vuokralle annettavaksi tarkoitetun (buy-to-let) asuinhuoneiston hankintakustannusten rahoittamiseksi, on pidettävä kyseisessä direktiivissä tarkoitettuna kuluttajana?

---

(1)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

(2)  
  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/23

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Okręgowy w Warszawie (Puola) on esittänyt 5.6.2023 – KCB ja MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A.

(Asia C-348/23, BNP Paribas Bank Polska)

(2023/C 321/28)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Okręgowy w Warszawie

Pääasian asianosaiset

Kantajat: KCB ja MB

Vastaaja: BNP Paribas Bank Polska S.A.

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY (1) 6 artiklan 1 kohtaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sekä tehokkuus- ja vastaavuusperiaatteita tulkittava siten, että ne ovat esteenä oikeuskäytännössä omaksutulle kansallisen lainsäädännön tulkinnalle, jonka mukaan

| 1) | kuluttaja ei voi tehokkaasti vedota elinkeinonharjoittajaa vastaan sopimusehtojen kohtuuttomuuteen, jos hän ei ole antanut määrämuotoista lausumaa siitä, että hän ei hyväksy kohtuuttomien ehtojen voimassa pitämistä, suostuu niiden soveltamatta jättämiseen ja ymmärtää ja hyväksyy tästä aiheutuvat seuraukset, mukaan lukien koko sopimuksen mahdollinen pätemättömyys, |
| --- | --- |

1)

kuluttaja ei voi tehokkaasti vedota elinkeinonharjoittajaa vastaan sopimusehtojen kohtuuttomuuteen, jos hän ei ole antanut määrämuotoista lausumaa siitä, että hän ei hyväksy kohtuuttomien ehtojen voimassa pitämistä, suostuu niiden soveltamatta jättämiseen ja ymmärtää ja hyväksyy tästä aiheutuvat seuraukset, mukaan lukien koko sopimuksen mahdollinen pätemättömyys,

| 2) | kuluttaja ei voi tehokkaasti vaatia elinkeinonharjoittajaa palauttamaan kohtuuttomien ehtojen perusteella perusteettomasti maksamiaan rahamääriä ennen kuin hän on antanut edellä mainitun lausunnon, |
| --- | --- |

2)

kuluttaja ei voi tehokkaasti vaatia elinkeinonharjoittajaa palauttamaan kohtuuttomien ehtojen perusteella perusteettomasti maksamiaan rahamääriä ennen kuin hän on antanut edellä mainitun lausunnon,

| 3) | kuluttajan vaatimus kohtuuttomien ehtojen perusteella perusteettomasti maksamiensa rahamäärien palauttamisesta ei eräänny ennen kuin hän on antanut edellä mainitun lausunnon, |
| --- | --- |

3)

kuluttajan vaatimus kohtuuttomien ehtojen perusteella perusteettomasti maksamiensa rahamäärien palauttamisesta ei eräänny ennen kuin hän on antanut edellä mainitun lausunnon,

| 4) | elinkeinonharjoittaja ei ole velvollinen maksamaan kuluttajalle lakisääteistä viivästyskorkoa ennen kuin se on saanut tiedon edellä mainitusta kuluttajan lausunnosta? |
| --- | --- |

4)

elinkeinonharjoittaja ei ole velvollinen maksamaan kuluttajalle lakisääteistä viivästyskorkoa ennen kuin se on saanut tiedon edellä mainitusta kuluttajan lausunnosta?

---

(1)  
  EYVL 1993, L 95, s. 29.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour de cassation (Ranska) on esittänyt 9.6.2023 – EA v. Artemis security

(Asia C-367/23, Artemis security)

(2023/C 321/29)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kassaatioasian valittaja: EA

Kassaatioasian vastapuoli: Artemis security SAS

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Täyttääkö tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohta edellytykset, joiden perusteella sillä on välitön oikeusvaikutus ja työntekijä voi vedota siihen häntä koskevassa riita-asiassa? |
| --- | --- |

1)

Täyttääkö tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohta edellytykset, joiden perusteella sillä on välitön oikeusvaikutus ja työntekijä voi vedota siihen häntä koskevassa riita-asiassa?

| 2) | Onko direktiivin 2003/88/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai kansallisille käytännöille, joiden nojalla silloin, jos työntekijän maksutonta terveystarkastusta varten tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi annettuja säännöksiä ei ole noudatettu, työntekijän oikeus korvaukseen edellyttää sitä, että hän näyttää toteen haitan, jota väittää tästä laiminlyönnistä aiheutuneen? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 2003/88/EY 9 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle tai kansallisille käytännöille, joiden nojalla silloin, jos työntekijän maksutonta terveystarkastusta varten tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi annettuja säännöksiä ei ole noudatettu, työntekijän oikeus korvaukseen edellyttää sitä, että hän näyttää toteen haitan, jota väittää tästä laiminlyönnistä aiheutuneen?

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/24

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Najvyšší správny súd Slovenskej republiky on esittänyt 13.6.2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

(Asia C-370/23, Mesto Rimavská Sobota)

(2023/C 321/30)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Najvyšší správny súd Slovenskej republiky

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Mesto Rimavská Sobota

Vastaaja: Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko puutavaraa ja puutuotteita markkinoille saattavien toimijoiden velvollisuuksien vahvistamisesta 20.10.2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 995/2010 (1) 2 artiklan b alakohtaa tulkittava siten, että puutavaran markkinoille saattaminen käsittää myös mainitun asetuksen liitteessä tarkoitetun raaka- tai polttopuun myynnin vastiketta vastaan, kun ostaja korjaa puun sopimuksen perusteella myyjän ohjeiden mukaisesti ja valvonnassa?

---

(1)  
  EUVL 2010, L 295, s. 23.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/25

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Landgericht Duisburg (Saksa) on esittänyt 13.6.2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG

(Asia C-371/23, Mercedes-Benz Group)

(2023/C 321/31)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Landgericht Duisburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: HT

Vastaaja: Mercedes-Benz Group AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voiko ajoneuvon rakenteeseen kuuluva laite, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta parametriä muuttaakseen tämän havainnoinnin tuloksen perusteella moottorin palamistapahtuman parametreja, vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja olla siten kyseisen asetuksen 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite myös silloin, jos rakenteeseen kuuluvan laitteen havainnoinnin tuloksen perusteella aikaansaama palamistapahtuman parametrien muutos tosin yhtäältä lisää tietyn haitallisen aineen, esimerkiksi typen oksidien, päästöjä mutta toisaalta samanaikaisesti vähentää yhden tai useamman muun haitallisen aineen, esimerkiksi hiukkasten, hiilivetyjen, hiilimonoksidin, metaanin ja/tai hiilidioksidin, päästöjä? |
| --- | --- |

1)

Voiko ajoneuvon rakenteeseen kuuluva laite, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta parametriä muuttaakseen tämän havainnoinnin tuloksen perusteella moottorin palamistapahtuman parametreja, vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta 20.6.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (1) 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja olla siten kyseisen asetuksen 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite myös silloin, jos rakenteeseen kuuluvan laitteen havainnoinnin tuloksen perusteella aikaansaama palamistapahtuman parametrien muutos tosin yhtäältä lisää tietyn haitallisen aineen, esimerkiksi typen oksidien, päästöjä mutta toisaalta samanaikaisesti vähentää yhden tai useamman muun haitallisen aineen, esimerkiksi hiukkasten, hiilivetyjen, hiilimonoksidin, metaanin ja/tai hiilidioksidin, päästöjä?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: millä edellytyksillä tällaisessa tapauksessa rakenteeseen kuuluva laite on estolaite? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: millä edellytyksillä tällaisessa tapauksessa rakenteeseen kuuluva laite on estolaite?

| 3) | Voiko ajoneuvossa oleva laite tai ohjausjärjestelmä, joka muuttaa moottorin palamistapahtuman parametreja ja näin tosin yhtäältä lisää tietyn haitallisen aineen, esimerkiksi typen oksidien, päästöjä mutta toisaalta samanaikaisesti vähentää yhden tai useamman muun haitallisen aineen, esimerkiksi hiukkasten, hiilivetyjen, hiilimonoksidin, metaanin ja/tai hiilidioksidin, päästöjä, olla unionin oikeuden nojalla kielletty muiden näkökohtien kuin sen perusteella, että kyseessä on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite? |
| --- | --- |

3)

Voiko ajoneuvossa oleva laite tai ohjausjärjestelmä, joka muuttaa moottorin palamistapahtuman parametreja ja näin tosin yhtäältä lisää tietyn haitallisen aineen, esimerkiksi typen oksidien, päästöjä mutta toisaalta samanaikaisesti vähentää yhden tai useamman muun haitallisen aineen, esimerkiksi hiukkasten, hiilivetyjen, hiilimonoksidin, metaanin ja/tai hiilidioksidin, päästöjä, olla unionin oikeuden nojalla kielletty muiden näkökohtien kuin sen perusteella, että kyseessä on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite?

| 4) | Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: millä edellytyksillä näin on? |
| --- | --- |

4)

Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: millä edellytyksillä näin on?

| 5) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla sallittu myös silloin, jos se ei ole perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta mutta se on tarpeen ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi? |
| --- | --- |

5)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla sallittu myös silloin, jos se ei ole perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta mutta se on tarpeen ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi?

| 6) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: ovatko kansallisen oikeuden säännökset, joissa ajoneuvon ostaja, joka vaatii riita-asiassa vahingonkorvausta ajoneuvon valmistajalta, velvoitetaan täysimääräisesti näyttämään toteen, että kyseessä on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite, ja myös se, ettei kyseessä ole tilanne, jonka perusteella edellä tarkoitettu estolaite on poikkeuksellisesti sallittu kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, ilman että ajoneuvon valmistajan on myötävaikutettava tätä koskevaan todisteluun antamalla tietoja, ristiriidassa unionin tuomioistuimen 21.3.2023 annetussa tuomiossa (C-100/21) mainittujen 5.9.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (2) 18 artiklan 1 kohdan, 26 artiklan 1 kohdan ja 46 artiklan kanssa, sikäli kuin viimeksi mainituista säännöksistä ilmenee, että sellaisen moottoriajoneuvon ostajalla, jossa on kielletty estolaite, on oltava oikeus saada korvausta kyseisen ajoneuvon valmistajalta (ks. mainitun tuomion 91 ja 93 kohta)? |
| --- | --- |

6)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: ovatko kansallisen oikeuden säännökset, joissa ajoneuvon ostaja, joka vaatii riita-asiassa vahingonkorvausta ajoneuvon valmistajalta, velvoitetaan täysimääräisesti näyttämään toteen, että kyseessä on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite, ja myös se, ettei kyseessä ole tilanne, jonka perusteella edellä tarkoitettu estolaite on poikkeuksellisesti sallittu kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla, ilman että ajoneuvon valmistajan on myötävaikutettava tätä koskevaan todisteluun antamalla tietoja, ristiriidassa unionin tuomioistuimen 21.3.2023 annetussa tuomiossa (C-100/21) mainittujen 5.9.2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (2) 18 artiklan 1 kohdan, 26 artiklan 1 kohdan ja 46 artiklan kanssa, sikäli kuin viimeksi mainituista säännöksistä ilmenee, että sellaisen moottoriajoneuvon ostajalla, jossa on kielletty estolaite, on oltava oikeus saada korvausta kyseisen ajoneuvon valmistajalta (ks. mainitun tuomion 91 ja 93 kohta)?

| 7) | Jos kuudenteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten todistustaakka jakautuu unionin oikeuden mukaan ajoneuvon ostajan ja sen valmistajan välisessä riita-asiassa, joka koskee ostajan oikeutta saada korvausta valmistajalta, sen osalta, että ajoneuvossa on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite, ja sen osalta, että kyseessä on tilanne, jonka perusteella estolaite on poikkeuksellisesti sallittu kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla? Helpotetaanko asianosaisten todistustaakkaa ja jos, niin miten, vai onko niillä mahdollisesti jonkinlaisia velvollisuuksia, ja jos, niin mitä? Jos tällaisia velvollisuuksia on: mitä seurauksia niiden noudattamatta jättämisellä on? |
| --- | --- |

7)

Jos kuudenteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten todistustaakka jakautuu unionin oikeuden mukaan ajoneuvon ostajan ja sen valmistajan välisessä riita-asiassa, joka koskee ostajan oikeutta saada korvausta valmistajalta, sen osalta, että ajoneuvossa on asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettu estolaite, ja sen osalta, että kyseessä on tilanne, jonka perusteella estolaite on poikkeuksellisesti sallittu kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla? Helpotetaanko asianosaisten todistustaakkaa ja jos, niin miten, vai onko niillä mahdollisesti jonkinlaisia velvollisuuksia, ja jos, niin mitä? Jos tällaisia velvollisuuksia on: mitä seurauksia niiden noudattamatta jättämisellä on?

| 8) | Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: ovatko kansallisen oikeuden säännökset, joissa ajoneuvon ostaja, joka vaatii riita-asiassa vahingonkorvausta ajoneuvon valmistajalta, velvoitetaan täysimääräisesti näyttämään toteen, että ajoneuvossa on sellainen muu kielletty laite tai ohjausjärjestelmä, jota ei voida pitää asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettuna estolaitteena, ilman että ajoneuvon valmistajan on myötävaikutettava tätä koskevaan todisteluun antamalla tietoja, ristiriidassa unionin tuomioistuimen 21.3.2023 annetussa tuomiossa (C-100/21) mainittujen direktiivin 2007/46/EY 18 artiklan 1 kohdan, 26 artiklan 1 kohdan ja 46 artiklan kanssa, sikäli kuin viimeksi mainituista säännöksistä ilmenee, että sellaisen moottoriajoneuvon ostajalla, jossa on kielletty laite tai ohjausjärjestelmä, on oltava oikeus saada korvausta kyseisen ajoneuvon valmistajalta (ks. mainitun tuomion 91 ja 93 kohta)? |
| --- | --- |

8)

Jos kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: ovatko kansallisen oikeuden säännökset, joissa ajoneuvon ostaja, joka vaatii riita-asiassa vahingonkorvausta ajoneuvon valmistajalta, velvoitetaan täysimääräisesti näyttämään toteen, että ajoneuvossa on sellainen muu kielletty laite tai ohjausjärjestelmä, jota ei voida pitää asetuksen N:o 715/2007 3 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettuna estolaitteena, ilman että ajoneuvon valmistajan on myötävaikutettava tätä koskevaan todisteluun antamalla tietoja, ristiriidassa unionin tuomioistuimen 21.3.2023 annetussa tuomiossa (C-100/21) mainittujen direktiivin 2007/46/EY 18 artiklan 1 kohdan, 26 artiklan 1 kohdan ja 46 artiklan kanssa, sikäli kuin viimeksi mainituista säännöksistä ilmenee, että sellaisen moottoriajoneuvon ostajalla, jossa on kielletty laite tai ohjausjärjestelmä, on oltava oikeus saada korvausta kyseisen ajoneuvon valmistajalta (ks. mainitun tuomion 91 ja 93 kohta)?

| 9) | Jos kahdeksanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten todistustaakka jakautuu unionin oikeuden mukaan ajoneuvon ostajan ja sen valmistajan välisessä riita-asiassa, joka koskee ostajan oikeutta saada korvausta valmistajalta, sen osalta, että ajoneuvossa on kahdeksannessa kysymyksessä mainitun kaltainen kielletty laite tai ohjausjärjestelmä? Helpotetaanko asianosaisten todistustaakkaa ja jos, niin miten, vai onko niillä mahdollisesti jonkinlaisia velvollisuuksia, ja jos, niin mitä? Jos tällaisia velvollisuuksia on: mitä seurauksia niiden noudattamatta jättämisellä on? |
| --- | --- |

9)

Jos kahdeksanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Miten todistustaakka jakautuu unionin oikeuden mukaan ajoneuvon ostajan ja sen valmistajan välisessä riita-asiassa, joka koskee ostajan oikeutta saada korvausta valmistajalta, sen osalta, että ajoneuvossa on kahdeksannessa kysymyksessä mainitun kaltainen kielletty laite tai ohjausjärjestelmä? Helpotetaanko asianosaisten todistustaakkaa ja jos, niin miten, vai onko niillä mahdollisesti jonkinlaisia velvollisuuksia, ja jos, niin mitä? Jos tällaisia velvollisuuksia on: mitä seurauksia niiden noudattamatta jättämisellä on?

---

(1)  Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta 20.6.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007 (EUVL 2007, L 171, s. 1).

(2)  Puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5.9.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY (Puitedirektiivi) (EUVL 2007, L 263, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/26

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sofiyski rayonen sad (Bulgaria), on esittänyt 26.6.2023 – ZD ”BUL INS” AD v. PV

(Asia C-387/23, BUL INS)

(2023/C 321/32)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sofiyski rayonen sad

Pääasian asianosaiset

Valittaja: ZD ”BUL INS” AD

Vastapuoli: PV

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1. | Onko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY (1) 13 artiklaa tulkittava siten, että menettely, joka saatetaan vireille moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaan vakuutukseen kansallisen oikeuden nojalla perustuvan vakuutuksenantajan regressioikeuden toteuttamiseksi, kuuluu vakuutuksenantajan vastuun rajoittamista koskevaan kieltoon liittyvän unionin säännöstön alaan? |
| --- | --- |

1.

Onko moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavasta vakuutuksesta ja vakuuttamisvelvollisuuden voimaansaattamisesta 16.9.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/103/EY (1) 13 artiklaa tulkittava siten, että menettely, joka saatetaan vireille moottoriajoneuvojen käyttöön liittyvän vastuun varalta otettavaan vakuutukseen kansallisen oikeuden nojalla perustuvan vakuutuksenantajan regressioikeuden toteuttamiseksi, kuuluu vakuutuksenantajan vastuun rajoittamista koskevaan kieltoon liittyvän unionin säännöstön alaan?

| 2. | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että unionin oikeutta voidaan soveltaa, onko edellä mainittua säännöstä ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 38 artiklaa tulkittava siten, että luonnollista henkilöä on tällaisen hänen itsensä nostaman tai häntä vastaan nostetun kanteen yhteydessä pidettävä tehokkuusperiaate ja kuluttajansuojan vaatimukset huomioon ottaen ”kuluttajana”? |
| --- | --- |

2.

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan siten, että unionin oikeutta voidaan soveltaa, onko edellä mainittua säännöstä ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 38 artiklaa tulkittava siten, että luonnollista henkilöä on tällaisen hänen itsensä nostaman tai häntä vastaan nostetun kanteen yhteydessä pidettävä tehokkuusperiaate ja kuluttajansuojan vaatimukset huomioon ottaen ”kuluttajana”?

---

(1)  
  EUVL 2009, L 263, s. 11.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgerichts Wedding (Saksa) on esittänyt 27.6.2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD

(Asia C-389/23, Bulgarfrukt)

(2023/C 321/33)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Wedding

Pääasian asianosaiset

Hakija: Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH

Vastaaja: Oranzherii Gimel II EOOD

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetusta (EY) N:o 1393/2007 (1) ja eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1896/2006 (2) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että tuomioistuimen on muutoksenhaun yhteydessä todettava eurooppalainen maksamismääräys mitättömäksi, jos sitä ei ole annettu lainkaan tai pätevästi tiedoksi vastaajalle? |
| --- | --- |

1)

Onko asetusta (EY) N:o 1393/2007 (1) ja eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1896/2006 (2) tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että tuomioistuimen on muutoksenhaun yhteydessä todettava eurooppalainen maksamismääräys mitättömäksi, jos sitä ei ole annettu lainkaan tai pätevästi tiedoksi vastaajalle?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko edellä mainittuja asetuksia tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että eurooppalaisen maksamismääräyksen täytäntöönpano on evättävä, jos maksamismääräystä ei ole annettu lainkaan tai pätevästi tiedoksi vastaajalle? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko edellä mainittuja asetuksia tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, että eurooppalaisen maksamismääräyksen täytäntöönpano on evättävä, jos maksamismääräystä ei ole annettu lainkaan tai pätevästi tiedoksi vastaajalle?

| 3) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko asetusta N:o 1896/2006 tulkittava siten, että vastaaja, joka on tietoinen eurooppalaisen maksamismääräyksen antamisesta mutta jolle maksamismääräystä ei ole annettu vielä tai pätevästi tiedoksi, ei voi vielä vastustaa kyseistä määräystä tehokkaasti? |
| --- | --- |

3)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko asetusta N:o 1896/2006 tulkittava siten, että vastaaja, joka on tietoinen eurooppalaisen maksamismääräyksen antamisesta mutta jolle maksamismääräystä ei ole annettu vielä tai pätevästi tiedoksi, ei voi vielä vastustaa kyseistä määräystä tehokkaasti?

---

(1)  Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (”asiakirjojen tiedoksianto”) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) Nr. 1393/2007 (EUVL 2007, L 324, s. 79).

(2)  Eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1896/2006 (EUVL 2006, L 399, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Bucureşti (Romania) on esittänyt 27.6.2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

(Asia C-391/23, Braila Winds)

(2023/C 321/34)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Curtea de Apel Bucureşti

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Braila Winds SRL

Vastaajat: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală ja Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko SEUT 107 ja 108 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että lailla nro 259/2021 (Legea nr. 259/2021, Romania) käyttöön otetun kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa vero määrätään vain tietyille sähköntuottajille, on verosta vapautetuille myönnetty ilmoitusvelvollisuuden alainen valtiontuki? Onko tällainen lainsäädäntö syrjivää, jos sitä sovelletaan vain tiettyihin sähköntuottajiin, myös uusiutuvista energialähteistä sähköä tuottaviin? |
| --- | --- |

1)

Onko SEUT 107 ja 108 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että lailla nro 259/2021 (Legea nr. 259/2021, Romania) käyttöön otetun kaltainen kansallinen lainsäädäntö, jossa vero määrätään vain tietyille sähköntuottajille, on verosta vapautetuille myönnetty ilmoitusvelvollisuuden alainen valtiontuki? Onko tällainen lainsäädäntö syrjivää, jos sitä sovelletaan vain tiettyihin sähköntuottajiin, myös uusiutuvista energialähteistä sähköä tuottaviin?

| 2) | Onko SEUT 49 ja 56 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä lailla nro 259/2021 käyttöön otetun lainsäädännön kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään korkeasta verosta vain tietyille sähköntuottajille (mukaan lukien uusiutuvista energialähteistä tuottavat sähköntuottajat) ja suljetaan pois muut sähköntuottajaryhmät? |
| --- | --- |

2)

Onko SEUT 49 ja 56 artiklan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan säännöksiä tulkittava siten, että ne ovat esteenä lailla nro 259/2021 käyttöön otetun lainsäädännön kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään korkeasta verosta vain tietyille sähköntuottajille (mukaan lukien uusiutuvista energialähteistä tuottavat sähköntuottajat) ja suljetaan pois muut sähköntuottajaryhmät?

| 3) | Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta annettu direktiivi (EU) 2019/944 (1) ennen asetusta 2022/1854 (2) esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, joka voisi merkitä myyntihinnan määrittelyä / hinnoitteluvapauden rajoittamista, jollainen on otettu käyttöön lailla nro 259/2021? |
| --- | --- |

3)

Onko sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta annettu direktiivi (EU) 2019/944 (1) ennen asetusta 2022/1854 (2) esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, joka voisi merkitä myyntihinnan määrittelyä / hinnoitteluvapauden rajoittamista, jollainen on otettu käyttöön lailla nro 259/2021?

| 4) | Ovatko SEUT 191 artiklan 2 kohdan säännökset, jotka koskevat ennalta varautumisen periaatetta, periaatetta, jonka mukaan saastumista ennalta ehkäiseviin ja korjaaviin toimiin olisi ryhdyttävä niiden lähteellä sekä periaatetta, jonka mukaan saastuttajan olisi maksettava ympäristövahingot, esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jollainen on otettu käyttöön lailla nro 259/2021? Vaikuttaako se Euroopan unionin tavoitteisiin, jotka koskevat ilmastoneutraaliuden saavuttamista vuoteen 2050 mennessä, ja Euroopan unionin energiaveropolitiikkaan? |
| --- | --- |

4)

Ovatko SEUT 191 artiklan 2 kohdan säännökset, jotka koskevat ennalta varautumisen periaatetta, periaatetta, jonka mukaan saastumista ennalta ehkäiseviin ja korjaaviin toimiin olisi ryhdyttävä niiden lähteellä sekä periaatetta, jonka mukaan saastuttajan olisi maksettava ympäristövahingot, esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jollainen on otettu käyttöön lailla nro 259/2021? Vaikuttaako se Euroopan unionin tavoitteisiin, jotka koskevat ilmastoneutraaliuden saavuttamista vuoteen 2050 mennessä, ja Euroopan unionin energiaveropolitiikkaan?

---

(1)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta 5.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/944 (EUVL 2019, L 158, s. 125).

(2)  Korkeisiin energianhintoihin liittyvistä hätätoimenpiteistä 6.10.2022 annettu neuvoston asetus (EU) 2022/1854 (EUVL 2022, L 261 I, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Fővárosi Törvényszék (Unkari) on esittänyt 29.6.2023 – LEGO Juris A/S v. ”SZOTI” Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

(Asia C-396/23, LEGO Juris)

(2023/C 321/35)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Fővárosi Törvényszék

Pääasian asianosaiset

Tulliviranomaisen toimenpiteiden hakija: LEGO Juris A/S

Tulliviranomaisen toimenpiteitä vastustava osapuoli:
  ”SZOTI” Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voidaanko unionin oikeuden kanssa yhteensopivana pitää sellaista jäsenvaltion oikeuskäytäntöä, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tavaramerkin luvaton käyttö, jossa on kyse siitä, että riidanalaisen osista koottavan rakennuslelun suljettuun pakkaukseen sisältyy rakennuspalikka (jäljempänä kyseinen osa), jonka muoto voidaan sekoittaa tavaramerkillä suojatun palikan muotoon, ja kokoamisohjeet, joissa kyseinen osa esitetään siten, että se voidaan sekoittaa tavaramerkkiin, luokitellaan kyseistä osaa valokuvantarkasti vastaavaa rakennuslelun palikkaa suojaavan tavaramerkin loukkaukseksi, vaikka tavaramerkillä suojatun palikan kuvaa ja merkkiä, joka voidaan sekoittaa tavaramerkkiin, ei esitetä rakennuslelun suljetun pakkauksen kannessa tai ne esitetään siinä ainoastaan osittain ja vaikka missään muussa pakkauksen osassa ei viitata tavaramerkin haltijaan? |
| --- | --- |

1)

Voidaanko unionin oikeuden kanssa yhteensopivana pitää sellaista jäsenvaltion oikeuskäytäntöä, jonka mukaan pääasiassa kyseessä olevan kaltainen tavaramerkin luvaton käyttö, jossa on kyse siitä, että riidanalaisen osista koottavan rakennuslelun suljettuun pakkaukseen sisältyy rakennuspalikka (jäljempänä kyseinen osa), jonka muoto voidaan sekoittaa tavaramerkillä suojatun palikan muotoon, ja kokoamisohjeet, joissa kyseinen osa esitetään siten, että se voidaan sekoittaa tavaramerkkiin, luokitellaan kyseistä osaa valokuvantarkasti vastaavaa rakennuslelun palikkaa suojaavan tavaramerkin loukkaukseksi, vaikka tavaramerkillä suojatun palikan kuvaa ja merkkiä, joka voidaan sekoittaa tavaramerkkiin, ei esitetä rakennuslelun suljetun pakkauksen kannessa tai ne esitetään siinä ainoastaan osittain ja vaikka missään muussa pakkauksen osassa ei viitata tavaramerkin haltijaan?

| 2) | Jos edellä kuvattua tavaramerkin käyttöä on pidettävä käyttönä, jonka tavaramerkin haltija voi riitauttaa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 16.12.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2436 (1) 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, onko tätä säännöstä tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi vaatia keskeyttämään kyseisten tavaroiden eli rakennuslelujen maahantuonnin kokonaisuudessaan ja määräämään ne haltuun otettaviksi, vaikka tavaramerkkiä on käytetty vain yhdessä tai muutamassa tämän rakennuslelun osassa – jotka voidaan erottaa itse tavarasta ja jotka ovat teknisesti samanlaisia kuin muut osat – sekä esittämällä nämä osat kokoamisohjeissa? |
| --- | --- |

2)

Jos edellä kuvattua tavaramerkin käyttöä on pidettävä käyttönä, jonka tavaramerkin haltija voi riitauttaa jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 16.12.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2436 (1) 10 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla, onko tätä säännöstä tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi vaatia keskeyttämään kyseisten tavaroiden eli rakennuslelujen maahantuonnin kokonaisuudessaan ja määräämään ne haltuun otettaviksi, vaikka tavaramerkkiä on käytetty vain yhdessä tai muutamassa tämän rakennuslelun osassa – jotka voidaan erottaa itse tavarasta ja jotka ovat teknisesti samanlaisia kuin muut osat – sekä esittämällä nämä osat kokoamisohjeissa?

| 3) | Siinä tapauksessa, että unionin oikeutta on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi esittää vaatimuksia, jotka koskevat tavaraa kokonaisuudessaan, vaikka tavaramerkkiä on käytetty vain yhdessä tai muutamassa rakennuslelun osassa – jotka voidaan erottaa itse tavarasta ja jotka ovat teknisesti samanlaisia kuin muut osat – sekä esittämällä nämä osat kokoamisohjeissa, voidaanko unionin oikeuden mukaisena pitää sellaisen oikeudellisen harkintavallan antamista, jonka nojalla jäsenvaltion tuomioistuin voi, ottaen huomioon yhtä tai vain muutamaa suljetussa pakkauksessa olevaa osaa koskevan oikeudenloukkauksen osittaisuuden, tämän oikeudenloukkauksen vähäisyyden ja pienen suhteellisen osuuden tavarasta kokonaisuutena sekä kyseisen rakennuslelun, jossa suurelta osin ei ole mitään kyseenalaista, rajoittamattomaan kauppaan liittyvät intressit, päättää olla kieltämättä rakennuslelun maahantuontia ja siten hylätä turvaamistoimenpiteitä koskevan hakemuksen, jolla haetaan rakennuslelun määräämistä haltuun otettavaksi? |
| --- | --- |

3)

Siinä tapauksessa, että unionin oikeutta on tulkittava siten, että tavaramerkin haltija voi esittää vaatimuksia, jotka koskevat tavaraa kokonaisuudessaan, vaikka tavaramerkkiä on käytetty vain yhdessä tai muutamassa rakennuslelun osassa – jotka voidaan erottaa itse tavarasta ja jotka ovat teknisesti samanlaisia kuin muut osat – sekä esittämällä nämä osat kokoamisohjeissa, voidaanko unionin oikeuden mukaisena pitää sellaisen oikeudellisen harkintavallan antamista, jonka nojalla jäsenvaltion tuomioistuin voi, ottaen huomioon yhtä tai vain muutamaa suljetussa pakkauksessa olevaa osaa koskevan oikeudenloukkauksen osittaisuuden, tämän oikeudenloukkauksen vähäisyyden ja pienen suhteellisen osuuden tavarasta kokonaisuutena sekä kyseisen rakennuslelun, jossa suurelta osin ei ole mitään kyseenalaista, rajoittamattomaan kauppaan liittyvät intressit, päättää olla kieltämättä rakennuslelun maahantuontia ja siten hylätä turvaamistoimenpiteitä koskevan hakemuksen, jolla haetaan rakennuslelun määräämistä haltuun otettavaksi?

---

(1)  Jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 16.12.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2436 (EUVL 2015, L 336, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/29

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Köln (Saksa) on esittänyt 4.7.2023 – Asianajaja ja notaari v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

(Asia C-408/23, Anwaltsnotarin)

(2023/C 321/36)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Köln

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Asianajaja ja notaari

Vastaaja: Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 21 artiklaa ja direktiivin 2000/78/EY (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, ettei notaariksi, joka harjoittaa ammattiaan asianajajan ammatin ohella (asianajajanotaari), voida nimittää ensimmäistä kertaa henkilöä, joka on täyttänyt 60 vuotta notaarin tehtävän hakuajan kuluessa, vaikka useita notaarin tehtäviä olisi tämän vuoksi jätettävä täyttämättä, koska Amtsgerichtin (alioikeus, Saksa) tuomiopiirissä, jossa hakumenettely on toteutettu, ei ole saatavilla soveltuvia nuorempia hakijoita eivätkä hakijat muiden Amtsgerichtien tuomiopiireistä saa hakea tehtävää? |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 21 artiklaa ja direktiivin 2000/78/EY (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jossa säädetään, ettei notaariksi, joka harjoittaa ammattiaan asianajajan ammatin ohella (asianajajanotaari), voida nimittää ensimmäistä kertaa henkilöä, joka on täyttänyt 60 vuotta notaarin tehtävän hakuajan kuluessa, vaikka useita notaarin tehtäviä olisi tämän vuoksi jätettävä täyttämättä, koska Amtsgerichtin (alioikeus, Saksa) tuomiopiirissä, jossa hakumenettely on toteutettu, ei ole saatavilla soveltuvia nuorempia hakijoita eivätkä hakijat muiden Amtsgerichtien tuomiopiireistä saa hakea tehtävää?

| 2) | Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava myöntävästi, jos on odotettavissa, että myöskään seuraavana vuonna samassa Amtsgerichtin tuomiopiirissä ei voida täyttää useita haettaviksi asetettuja asianajajanotaarin tehtäviä soveltuvilla, alle 60-vuotiailla hakijoilla? |
| --- | --- |

2)

Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava myöntävästi, jos on odotettavissa, että myöskään seuraavana vuonna samassa Amtsgerichtin tuomiopiirissä ei voida täyttää useita haettaviksi asetettuja asianajajanotaarin tehtäviä soveltuvilla, alle 60-vuotiailla hakijoilla?

| 3) | Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava joka tapauksessa myöntävästi siksi, että muutoin on odotettavissa, että myös muiden Amtsgerichtien tuomiopiireissä, jotka sijaitsevat suurten asutuskeskusten ulkopuolella, kaikkia haettaviksi asetettuja asianajajanotaarin tehtäviä ei voida täyttää soveltuvilla, alle 60-vuotiailla hakijoilla? |
| --- | --- |

3)

Onko ensimmäiseen kysymykseen vastattava joka tapauksessa myöntävästi siksi, että muutoin on odotettavissa, että myös muiden Amtsgerichtien tuomiopiireissä, jotka sijaitsevat suurten asutuskeskusten ulkopuolella, kaikkia haettaviksi asetettuja asianajajanotaarin tehtäviä ei voida täyttää soveltuvilla, alle 60-vuotiailla hakijoilla?

| 4) | Eikö perusoikeuskirjan 21 artiklaa ja direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohtaa rikota silloin, jos Amtsgerichtin tuomiopiirissä notaaripalvelujen saatavuus on turvattu, vaikka yli 60-vuotiasta hakijaa ei ole nimitetty asianajajanotaariksi pelkästään hänen ikänsä vuoksi ja useita notaarin tehtäviä on jäänyt täyttämättä? |
| --- | --- |

4)

Eikö perusoikeuskirjan 21 artiklaa ja direktiivin 2000/78 6 artiklan 1 kohtaa rikota silloin, jos Amtsgerichtin tuomiopiirissä notaaripalvelujen saatavuus on turvattu, vaikka yli 60-vuotiasta hakijaa ei ole nimitetty asianajajanotaariksi pelkästään hänen ikänsä vuoksi ja useita notaarin tehtäviä on jäänyt täyttämättä?

---

(1)  Yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettu neuvoston direktiivi 2000/78/EG (EYVL 2000, L 303, s. 16).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/30

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) on esittänyt 10.7.2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Asia C-423/23, Secab)

(2023/C 321/37)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Secab Soc. coop.

Vastaajat: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA) ja Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Ovatko direktiivin (EU) 2019/944 (1) 5 artiklan 4 kohta, direktiivin (EU) 2018/2001 (2) johdanto-osan 3 ja 12 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 (3) johdanto-osan 27, 28, 29 ja 39 perustelukappale, 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 2 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, joka ei takaa tuottajille mahdollisuutta pitää kymmentä prosenttia kyseisen ylärajan ylittävistä tuloista? |
| --- | --- |

1)

Ovatko direktiivin (EU) 2019/944 (1) 5 artiklan 4 kohta, direktiivin (EU) 2018/2001 (2) johdanto-osan 3 ja 12 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 (3) johdanto-osan 27, 28, 29 ja 39 perustelukappale, 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 2 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, joka ei takaa tuottajille mahdollisuutta pitää kymmentä prosenttia kyseisen ylärajan ylittävistä tuloista?

| 2) | Ovatko direktiivin (EU) 2019/944 5 artiklan 4 kohta, direktiivin (EU) 2018/2001 johdanto-osan 2, 3 ja 12 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 johdanto-osan 27, 28, 29 ja 39 perustelukappale, 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, joka ei suojaa uusiutuviin energianlähteisiin tehtäviä investointeja eikä kannusta niihin? |
| --- | --- |

2)

Ovatko direktiivin (EU) 2019/944 5 artiklan 4 kohta, direktiivin (EU) 2018/2001 johdanto-osan 2, 3 ja 12 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 johdanto-osan 27, 28, 29 ja 39 perustelukappale, 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 2 kohdan b ja c alakohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, joka ei suojaa uusiutuviin energianlähteisiin tehtäviä investointeja eikä kannusta niihin?

| 3) | Ovatko direktiivin (EU) 2018/2001 johdanto-osan 3 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 johdanto-osan 27 ja 41 perustelukappale, 7 artiklan 1 kohdan h, i ja j alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan a ja d alakohta sekä 2 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, johon ei sisälly lainkaan erityistä ylärajaa kivihiilestä tuotetun sähkön myynnistä saaduille tuloille eikä tuotantolähteittäin eroteltua sääntelyä? |
| --- | --- |

3)

Ovatko direktiivin (EU) 2018/2001 johdanto-osan 3 perustelukappale sekä asetuksen (EU) 2022/1854 johdanto-osan 27 ja 41 perustelukappale, 7 artiklan 1 kohdan h, i ja j alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan a ja d alakohta sekä 2 kohta esteenä sellaiselle kansalliselle sääntelylle, jonka mukaan sähkön myynnistä saatujen markkinatulojen yläraja määritetään 27.1.2022 annetun asetuksen (decreto legge) nro 4 15 bis §:ssä säädetyllä menettelyllä, johon ei sisälly lainkaan erityistä ylärajaa kivihiilestä tuotetun sähkön myynnistä saaduille tuloille eikä tuotantolähteittäin eroteltua sääntelyä?

---

(1)  Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta (uudelleenlaadittu) 5.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/944 (EUVL 2019, L 158, s. 125).

(2)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (uudelleenlaadittu) 11.11.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001 (EUVL 2018, L 328, s. 82).

(3)  Korkeisiin energianhintoihin liittyvistä hätätoimenpiteistä 6.10.2022 annettu neuvoston asetus (EU) 2022/1854 (EUVL 2022, L 261, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/31

---

Kanne 12.7.2023 – Euroopan komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-433/23)

(2023/C 321/38)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes ja E. Sanfrutos Cano)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

| 1) | toteamaan, että






  — | Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien keräämiseksi Kanariansaarilla sijaitsevissa taajamissa Acorán, Adeje-Arona, Añaza, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Golf del Sur, Guía de Isora Litoral, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Puerto de Santiago-Playa la Arena, San Isidro-Litoral, Sueño Azul ja Valle de la Orotava sekä Andalusiassa sijaitsevassa taajamassa Medio-Andarax |
| --- | --- | --- |

1)

toteamaan, että

—

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY (1) 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien keräämiseksi Kanariansaarilla sijaitsevissa taajamissa Acorán, Adeje-Arona, Añaza, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Golf del Sur, Guía de Isora Litoral, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Puerto de Santiago-Playa la Arena, San Isidro-Litoral, Sueño Azul ja Valle de la Orotava sekä Andalusiassa sijaitsevassa taajamassa Medio-Andarax

| — | Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Consuegra, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Martos, Medio-Andarax, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Venta de Baños ja Villanueva del Río-Alcolea del Río |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 ja 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Consuegra, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Martos, Medio-Andarax, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Venta de Baños ja Villanueva del Río-Alcolea del Río

| — | Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan ja sen liitteessä I olevan B kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Almodóvar del Campo, Argamasilla de Alba, Cáceres, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guillena, Los Yébenes, Madridejos, Mérida, Montcada, Montijo-Puebla Calzada, Palma del Condado, Quintanar de la Orden, Rubí, Sonseca, Soria, Trujillo, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan ja sen liitteessä I olevan B kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Almodóvar del Campo, Argamasilla de Alba, Cáceres, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guillena, Los Yébenes, Madridejos, Mérida, Montcada, Montijo-Puebla Calzada, Palma del Condado, Quintanar de la Orden, Rubí, Sonseca, Soria, Trujillo, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros

| — | Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 15 artiklan, luettuna saman direktiivin liitteessä I olevan D osan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, taajamien Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros osalta. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 15 artiklan, luettuna saman direktiivin liitteessä I olevan D osan kanssa, mukaisia velvoitteitaan, taajamien Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros osalta.

| 2) | velvoittamaan Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittamaan Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio vetoaa kanteessaan neljään perusteeseen, jotka liittyvät yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annetun neuvoston direktiivin 91/271/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 17.12.2013 annetulla neuvoston direktiivillä 2013/64/UE (2), mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättämiseen.

Ensimmäisessä perusteessaan komissio moittii Espanjan kuningaskuntaa siitä, ettei tämä ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien keräämiseksi Kanariansaarilla sijaitsevissa taajamissa Acorán, Adeje-Arona, Añaza, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Golf del Sur, Guía de Isora Litoral, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Puerto de Santiago-Playa la Arena, San Isidro-Litoral, Sueño Azul ja Valle de la Orotava sekä Andalusiassa sijaitsevassa taajamassa Medio-Andarax.

Komissio väittää 12 Kanariansaarilla sijaitsevan taajaman osalta olennaisilta osin, että kyseisissä taajamissa on käytössä erillisjärjestelmät, jotka eivät täytä direktiivin 91/271/ETY 3 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa asetettuja vaatimuksia, joiden mukaan yhteistä viemäröintijärjestelmää koskevasta säännöstä voidaan poiketa, jos kaksi kumulatiivista edellystä täyttyy. Yhtäältä viranomaisten on perusteltava tapauskohtaisesti, ettei yhteisen viemäröintijärjestelmän rakentaminen ole perusteltua joko siksi, ettei siitä ole hyötyä ympäristölle, tai erittäin korkeiden rakentamiskustannusten takia. Toisaalta erillisjärjestelmällä tai muulla asianmukaisella järjestelmällä on voitava saavuttaa yhtä hyvä ympäristönsuojelun taso. Andalusiassa sijaitsevan taajaman Medio Andarax osalta komissio väittää, että kyseisellä taajamalla ei ole yhteistä viemäröintijärjestelmää kaikkia yhdyskuntajätevesiään varten.

Toisessa perusteessaan komissio väittää, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Consuegra, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Martos, Medio-Andarax, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Venta de Baños ja Villanueva del Río-Alcolea del Río.

Direktiivin 91/271/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viemäröidyt yhdyskuntajätevedet käsitellään ennen vesistöön johtamista biologisesti tai vastaavalla tavalla. Saman säännöksen 3 kohdan mukaan yhdyskuntajätevesien käsittelylaitoksista vesistöön johdettavien vesien on täytettävä direktiivin 91/271/ETY liitteessä I olevassa B kohdassa asetetut vaatimukset. Komissio katsoo, etteivät kyseiset vaatimukset täyty edellisessä kappaleessa mainituissa taajamissa joko siksi, ettei yhdyskuntajätevesiä kerätä saman direktiivin 3 artiklan mukaisesti, jolloin niitä ei voida myöskään käsitellä, tai siksi, että kerättyjä jätevesiä ei käsitellä kokonaisuudessaan direktiivin 91/271/ETY 4 artiklassa säädetyllä tavalla, jolloin vesistöihin johdettavat vedet eivät myöskään täytä kyseisen direktiivin liitteessä I olevassa B kohdassa asetettuja vaatimuksia, kuten samassa 4 artiklassa edellytetään.

Kolmannessa perusteessaan komissio vaatii unionin tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole täyttänyt direktiivin 91/271/ETY 5 artiklan ja sen liitteessä I olevan B kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ryhtynyt tarpeellisiin toimenpiteisiin yhdyskuntajätevesien käsittelemiseksi taajamissa Almodóvar del Campo, Argamasilla de Alba, Cáceres, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guillena, Los Yébenes, Madridejos, Mérida, Montcada, Montijo-Puebla Calzada, Palma del Condado, Quintanar de la Orden, Rubí, Sonseca, Soria, Trujillo, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros.

Komissio väittää olennaisilta osin, että kyseiset yli 10 000 asukkaan taajamat, jotka johtavat jätevesiä vesistöihin haavoitumiselle alttiilla alueilla, eivät ole huolehtineet kaikkien jätevesiensä käsittelemisestä direktiivin 91/271/ETY 4 artiklassa kuvattua käsittelyä tehokkaammin, kuten saman direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa edellytetään, eikä myöskään siitä, että kyseisissä taajamissa yhdyskuntajätevesien käsittelylaitoksista haavoittumiselle alttiilla alueilla vesistöön johdettavat vedet täyttävät liitteessä I olevassa B kohdassa asetetut merkitykselliset edellytykset.

Neljännessä perusteessaan komissio moittii Espanjan kuningaskuntaa siitä, ettei se ole noudattanut direktiivin 91/271/ETY 15 artiklan, luettuna yhdessä saman direktiivin liitteessä I olevan D kohdan kanssa, mukaisia velvoitteitaan taajamien Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños ja Villafranca de los Barros osalta.

---

(1)  Yhdyskuntajätevesien käsittelystä 21.5.1991 annettu neuvoston direktiivi 91/271/ETY (EYVL 1991, L 135, s. 40.

(2)  Neuvoston direktiivien 91/271/ETY ja 1999/74/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2000/60/EY, 2006/7/EY, 2006/25/EY ja 2011/24/EU muuttamisesta sen johdosta, että Mayotten asema Euroopan unioniin nähden muuttuu, 17.12.2013 annettu neuvoston direktiivi 2013/64/EU (EUVL 2013, L 353, s. 8).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/33

---

Kanne 24.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

(Asia C-462/23)

(2023/C 321/39)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: N. Nikolova ja B. Rous Demiri)

Vastaaja: Bulgarian tasavalta

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18.6.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY (1) 8 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 4 kohdan 1 alakohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole kieltänyt sitä, että yhden ja saman lähteen luontaista kivennäisvettä ja lähdevettä markkinoidaan useammalla kuin yhdellä kauppanimityksellä, kun se ei ole vaatinut, että luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien merkinnöissä on mainittava lähteen nimi ja kun se on sallinut nimityksen ”lähdevesi” käytön vedelle, joka ei täytä nimityksen ”lähdevesi” käytön vaatimuksia |
| --- | --- |

—

toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18.6.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY (1) 8 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 4 kohdan 1 alakohdan c alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole kieltänyt sitä, että yhden ja saman lähteen luontaista kivennäisvettä ja lähdevettä markkinoidaan useammalla kuin yhdellä kauppanimityksellä, kun se ei ole vaatinut, että luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien merkinnöissä on mainittava lähteen nimi ja kun se on sallinut nimityksen ”lähdevesi” käytön vedelle, joka ei täytä nimityksen ”lähdevesi” käytön vaatimuksia

| — | velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18.6.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY 8 artiklan 2 kohdassa otetaan käyttöön sääntö ”yksi lähde – yksi kauppanimitys”, jonka mukaan yhden ja saman lähteen luontaisen kivennäisveden markkinointi useammalla kuin yhdellä kauppanimityksellä on kiellettyä. Lisäksi direktiivin 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 9 artiklan 4 kohdan c alakohdan kanssa, mukaan luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien merkinnöissä on mainittava lähteen hyödyntämispaikka ja nimi.

Bulgarian lainsäädännössä sallitaan kuitenkin luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien markkinointi useammalla kuin yhdellä kauppanimityksellä sekä yhden ja saman maanalaisen vesikerrostuman tai -varaston luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien, joilla on samat ominaisuudet, markkinointi erilaisilla kauppanimityksillä, mikä tarkoittaa direktiivin 2009/54/EY 8 artiklan 2 kohdan rikkomista. Lisäksi Bulgarian lainsäädännössä ei vaadita, että lähteen nimi kuuluu direktiivissä tarkoitetulla tavalla luontaisten kivennäisvesien merkintöjen pakollisiin tietoihin, eikä se ole tämän vuoksi direktiivin 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukainen. Bulgarian tasavalta ei lisäksi noudata direktiivin 9 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisia velvoitteitaan, koska kansallisessa lainsäädännössä sallitaan sellaisen lähdeveden markkinointi, joka ei vastaa merkintöjä koskevia vaatimuksia.

Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 2.7.2020 virallisen huomautuksen. Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 23.9.2021 perustellun lausunnon. Siitä huolimatta Bulgarian tasavalta ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin direktiivin täytäntöönpanemiseksi eikä myöskään ilmoittanut niistä komissiolle.

---

(1)  
  EUVL 2009, L 164, s. 45.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/34

---

Valitus, jonka EVH GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-312/20, EVH GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-464/23 P)

(2023/C 321/40)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: EVH GmbH (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion EVH v. komissio (T-312/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-312/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion EVH v. komissio (T-312/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-312/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-312/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-312/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (valituksenalaisen tuomion 393 ja 394 kohta sekä 406 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (valituksenalaisen tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (valituksenalaisen tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (valituksenalaisen tuomion 220 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (valituksenalaisen tuomion 229 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (valituksenalaisen tuomion 260 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (valituksenalaisen tuomion 337 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti valituksenalaisessa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (273 kohta, 278 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 328, 341, 344 ja 382 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/35

---

Valitus, jonka Stadtwerke Leipzig GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-465/23 P)

(2023/C 321/41)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Stadtwerke Leipzig GmbH (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Stadtwerke Leipzig v. komissio (T-313/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-313/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Stadtwerke Leipzig v. komissio (T-313/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-313/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-313/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-313/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (valituksenalaisen tuomion 393 ja 394 kohta sekä 406 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (valituksenalaisen tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (valituksenalaisen tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (valituksenalaisen tuomion 220 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (valituksenalaisen tuomion 229 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (valituksenalaisen tuomion 260 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (valituksenalaisen tuomion 337 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti valituksenalaisessa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (273 kohta, 278 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 328, 341, 344 ja 382 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/37

---

Valitus, jonka Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-466/23 P)

(2023/C 321/42)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Stadtwerke Hameln Weserbergland v. komissio (T-314/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-314/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Stadtwerke Hameln Weserbergland v. komissio (T-314/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-314/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-314/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-314/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa ensimmäisessä valitusperusteessaan perustelujen puutteellisuuteen, tosiseikkojen huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen.

Valituksenalaista tuomiota ei ensinnäkään ole perusteltu riittävällä tavalla, koska siitä ei ilmene, onko unionin yleinen tuomioistuin arvioinut valittajan markkina-asemaan kohdistuvaa vaikutusta tai miten se on arvioinut sitä (valituksenalaisen tuomion 23 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on ottanut valittajan väitteet vääristyneellä tavalla huomioon todetessaan, että asiassa ei ole erityisiä olosuhteita, jotka voisivat vaikuttaa valittajan markkina-asemaan (valituksenalaisen tuomion 31 kohta).

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajan menettelyllisiä oikeuksia, koska se ei tutkinut aineellista sovellettavuutta.

Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa virheellisesti. Tuomiossa todettiin virheellisesti, että päätös ei koske valittajaa erikseen kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin todennut virheellisesti, että muodollinen osallistuminen keskittymien valvontamenettelyyn M.8871 on edellytys sille, että päätöksen voidaan katsoa koskevan valittajaa erikseen.

Toiseksi unionin yleisen tuomioistuimen vaatimukset, jotka koskevat näyttöä muista erityisistä olosuhteista sen toteamiseksi, että päätös koskee valittajaa erikseen, ovat liian korkeat.

Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut valittajan esittämiä aineellisoikeudellisia kanneperusteita. Valittaja viittaa asiassa T-312/20 annettuun tuomioon ja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (asiassa T-312/20 annetun tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (asiassa T-312/20 annetun tuomion 393 ja 394 kohta sekä 406 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (asiassa T-312/20 annetun tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Viidennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (asiassa T-312/20 annetun tuomion 220 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 229 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 260 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 339 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kuudennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti asiassa T-312/20 annetussa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (kyseisen tuomion 273 kohta, 278 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 328, 341, 344 ja 382 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/39

---

Valitus, jonka TEAG Thüringer Energie AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-467/23 P)

(2023/C 321/43)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: TEAG Thüringer Energie AG (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion TEAG v. komissio (T-315/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-315/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion TEAG v. komissio (T-315/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-315/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-315/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-315/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (valituksenalaisen tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (valituksenalaisen tuomion 393 ja 394 kohta sekä 406 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (valituksenalaisen tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (valituksenalaisen tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (valituksenalaisen tuomion 220 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (valituksenalaisen tuomion 229 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (valituksenalaisen tuomion 260 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (valituksenalaisen tuomion 337 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti valituksenalaisessa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (273 kohta, 278 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 328, 341, 344 ja 382 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/40

---

Valitus, jonka EnergieVerbund Dresden GmbH on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-468/23 P)

(2023/C 321/44)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: EnergieVerbund Dresden GmbH (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion EnergieVerbund Dresden v. komissio (T-317/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-317/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion EnergieVerbund Dresden v. komissio (T-317/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-317/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-317/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-317/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (valituksenalaisen tuomion 391 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (valituksenalaisen tuomion 391 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (valituksenalaisen tuomion 392 ja 393 kohta sekä 405 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (valituksenalaisen tuomion 64 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (valituksenalaisen tuomion 73 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (valituksenalaisen tuomion 219 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (valituksenalaisen tuomion 228 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (valituksenalaisen tuomion 259 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (valituksenalaisen tuomion 336 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti valituksenalaisessa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (272 kohta, 277 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 327, 340, 343 ja 381 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/41

---

Valitus, jonka eins energie in sachsen GmbH & Co. KG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-469/23 P)

(2023/C 321/45)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion eins energie in sachsen v. komissio (T-318/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-318/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion eins energie in sachsen v. komissio (T-318/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-318/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-318/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-318/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa ensimmäisessä valitusperusteessaan perustelujen puutteellisuuteen, tosiseikkojen huomioon ottamiseen vääristyneellä tavalla ja menettelyllisten oikeuksien loukkaamiseen.

Valituksenalaista tuomiota ei ensinnäkään ole perusteltu riittävällä tavalla, koska siitä ei ilmene, onko unionin yleinen tuomioistuin arvioinut valittajan markkina-asemaan kohdistuvaa vaikutusta tai miten se on arvioinut sitä (valituksenalaisen tuomion 23 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on ottanut valittajan väitteet vääristyneellä tavalla huomioon todetessaan, että asiassa ei ole erityisiä olosuhteita, jotka voisivat vaikuttaa valittajan markkina-asemaan (valituksenalaisen tuomion 31 kohta).

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin on loukannut valittajan menettelyllisiä oikeuksia, koska se ei tutkinut aineellista sovellettavuutta.

Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa virheellisesti. Tuomiossa todettiin virheellisesti, että päätös ei koske valittajaa erikseen kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin todennut virheellisesti, että muodollinen osallistuminen keskittymien valvontamenettelyyn M.8871 on edellytys sille, että päätöksen voidaan katsoa koskevan valittajaa erikseen.

Toiseksi unionin yleisen tuomioistuimen vaatimukset, jotka koskevat näyttöä muista erityisistä olosuhteista sen toteamiseksi, että päätös koskee valittajaa erikseen, ovat liian korkeat.

Kolmannessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut valittajan esittämiä aineellisoikeudellisia kanneperusteita. Valittaja viittaa asiassa T-312/20 annettuun tuomioon ja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (asiassa T-312/20 annetun tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 392 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (asiassa T-312/20 annetun tuomion 393 ja 394 kohta sekä 406 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (asiassa T-312/20 annetun tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Viidennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (asiassa T-312/20 annetun tuomion 220 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 229 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 260 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (asiassa T-312/20 annetun tuomion 339 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kuudennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti asiassa T-312/20 annetussa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (kyseisen tuomion 273 kohta, 278 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 328, 341, 344 ja 382 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/43 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/43

---

Valitus, jonka GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG on tehnyt 21.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-470/23 P)

(2023/C 321/46)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (edustajat: I. Zenke, Rechtsanwältin, ja T. Heymann, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion GGEW v. komissio (T-319/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),
  1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-319/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi, |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion GGEW v. komissio (T-319/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

1a. toissijaisesti ja joka tapauksessa palauttaa asian T-319/20 unionin yleiseen tuomioistuimeen tarvittavien ratkaisujen antamiseksi,

| 2. | velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-319/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut. |
| --- | --- |

2.

velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut mukaan lukien valittajalle asiassa T-319/20 käydystä menettelystä aiheutuneet asianajo- ja matkakulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa tulkinnut virheellisesti unionin oikeutta eli SEUT 101 artiklaa ja asetuksen (EY) 139/2004 (1) 21 artiklan 1 kohtaa.

Ensinnäkin unionin oikeutta on loukattu, koska SEUT 101 artiklaa ei sovellettu sulautuma-asetuksen 21 artiklan väitetyn estävän vaikutuksen vuoksi (valituksenalaisen tuomion 391 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi asiassa ei ole otettu huomioon valittajan esittämiä todisteita SEUT 101 artiklassa tarkoitetusta kartellista RWE:n ja E.ON:n välillä (valituksenalaisen tuomion 391 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja katsoo, että sen esittämien tosiseikkojen huomiotta jättäminen muotoseikkojen perusteella merkitsee menettelyllisten oikeuksien loukkausta (valituksenalaisen tuomion 392 ja 393 kohta sekä 405 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toisessa valitusperusteessaan valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se ei pitänyt komission asioissa M.8871 ja M.8870 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä sekä Bundeskartellamtin (Saksan liittovaltion kartellivirasto) asiassa B8-28/19 toteuttamaa keskittymien valvontamenettelyä yhden ainoan keskittymän keskeisinä osina, jotka olisi tullut tutkia keskittymämenettelyssä.

Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että asiassa B8-28/19 RWE hankki 16,67 prosentin osuuden E.ON:stä (valituksenalaisen tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi valittajaa arvostelee sulautuma-asetuksen 3 artiklassa, luettuna yhdessä asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaleen kanssa, tarkoitetun yhden keskittymän käsitteen tulkintaa (valituksenalaisen tuomion 74 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut ja soveltanut virheellisesti myös sulautuma-asetuksen 2 artiklaa, koska markkinoita koskeva arviointi asiassa M.8871 on virheellinen.

Unionin yleinen tuomioistuin on ensinnäkin virheellisesti hyväksynyt sen, että komissio jätti markkinoiden määritelmän avoimeksi (valituksenalaisen tuomion 219 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin ei valittajan mukaan ole kyseenalaistanut komission riittämätöntä ennustetta markkinakehityksestä (valituksenalaisen tuomion 228 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Kolmanneksi valittaja väittää, että arviointi RWE:n kasvavasta markkinavoimasta ei ole riittävä (valituksenalaisen tuomion 259 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljänneksi valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on arvioinut puutteellisesti RWE:n ja E.ON:n välistä kilpailusuhdetta ja E.ON:n häviämistä (valituksenalaisen tuomion 336 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut todistustaakan jakautumisen periaatetta, koska se asetti valituksenalaisessa tuomiossa näyttökynnyksen liian korkealle (272 kohta, 277 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 327, 340, 343 ja 381 kohta).

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/44

---

Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

(Asia C-479/23)

(2023/C 321/47)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: M. Ilkova ja P. Messina)

Vastaaja: Bulgarian tasavalta

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut sähköisten tietullijärjestelmien yhteentoimivuudesta ja tiemaksujen laiminlyöntiä koskevien tietojen rajatylittävän vaihtamisen helpottamisesta unionissa 19.3.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/520 (1) 32 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle |
| --- | --- |

—

toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut sähköisten tietullijärjestelmien yhteentoimivuudesta ja tiemaksujen laiminlyöntiä koskevien tietojen rajatylittävän vaihtamisen helpottamisesta unionissa 19.3.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/520 (1) 32 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

| — | velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle kiinteämääräisen hyvityksen, joka vastaa suurempaa seuraavista määristä: i) 1 800 euron suuruinen päiväsakko kerrottuna päivien määrällä mainitussa direktiivissä säädetyn täytäntöönpanomääräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen päättymiseen asti tai jos noudattamatta jättäminen jatkuu, käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti; tai ii) vähintään 504 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys |
| --- | --- |

—

velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle kiinteämääräisen hyvityksen, joka vastaa suurempaa seuraavista määristä: i) 1 800 euron suuruinen päiväsakko kerrottuna päivien määrällä mainitussa direktiivissä säädetyn täytäntöönpanomääräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen päättymiseen asti tai jos noudattamatta jättäminen jatkuu, käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti; tai ii) vähintään 504 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys

| — | jos 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu edelleen käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti, velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle uhkasakkoa päivittäin 9 720 euroa käsiteltävässä annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen niin kauan, kuin jäsenvaltio ei noudata direktiivin mukaisia velvoitteitaan |
| --- | --- |

—

jos 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu edelleen käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti, velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle uhkasakkoa päivittäin 9 720 euroa käsiteltävässä annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen niin kauan, kuin jäsenvaltio ei noudata direktiivin mukaisia velvoitteitaan

| — | velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Sähköisten tietullijärjestelmien yhteentoimivuudesta ja tiemaksujen laiminlyöntiä koskevien tietojen rajatylittävän vaihtamisen helpottamisesta unionissa 19.3.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/520 sisältää säännöt yhteentoimivuuden saavuttamiseksi tietullien alalla ja oikeusperustan vahvistamiseksi rajatylittävälle tietojen vaihtamiselle ajoneuvoista ja niiden omistajista tai haltijoista, jotka eivät ole suorittaneet tullia unionissa.

Direktiivin 32 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on 19.10.2021 mennessä saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Lisäksi niiden on toimitettava komissiolle viipymättä näiden säännösten sanamuoto.

Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 19.10.2021 virallisen huomautuksen. Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 19.5.2022 perustellun lausunnon. Siitä huolimatta Bulgarian tasavalta ei ole antanut täytäntöönpanon edellyttämiä säännöksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle.

---

(1)  
  EUVL 2019, L 91, s. 45.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/45

---

Kanne 26.7.2023 – Euroopan komissio v. Bulgarian tasavalta

(Asia C-480/23)

(2023/C 321/48)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: E. Ruseva ja P. Messina)

Vastaaja: Bulgarian tasavalta

Vaatimukset

Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut puhtaiden ja energiatehokkaiden tieliikenteen moottoriajoneuvojen edistämisestä annetun direktiivin 2009/33/EY muuttamisesta 20.6.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1161 (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle |
| --- | --- |

—

toteaa, että Bulgarian tasavalta ei ole noudattanut puhtaiden ja energiatehokkaiden tieliikenteen moottoriajoneuvojen edistämisestä annetun direktiivin 2009/33/EY muuttamisesta 20.6.2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1161 (1) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska se ei ainakaan ole ilmoittanut niistä komissiolle

| — | velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle kiinteämääräisen hyvityksen, joka vastaa suurempaa seuraavista määristä: i) 1 800 euron suuruinen päiväsakko kerrottuna päivien määrällä mainitussa direktiivissä säädetyn täytäntöönpanomääräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen päättymiseen asti tai jos noudattamatta jättäminen jatkuu, käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti; tai ii) vähintään 504 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys |
| --- | --- |

—

velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle kiinteämääräisen hyvityksen, joka vastaa suurempaa seuraavista määristä: i) 1 800 euron suuruinen päiväsakko kerrottuna päivien määrällä mainitussa direktiivissä säädetyn täytäntöönpanomääräajan päättymistä seuraavasta päivästä alkaen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen päättymiseen asti tai jos noudattamatta jättäminen jatkuu, käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti; tai ii) vähintään 504 000 euron suuruinen kiinteämääräinen hyvitys

| — | jos 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu edelleen käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti, velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle uhkasakkoa päivittäin 10 800 euroa käsiteltävässä annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen niin kauan, kuin jäsenvaltio ei noudata direktiivin mukaisia velvoitteitaan |
| --- | --- |

—

jos 1 kohdassa todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkuu edelleen käsiteltävässä asiassa annettavan tuomion julistamispäivään asti, velvoittaa Bulgarian tasavallan maksamaan komissiolle uhkasakkoa päivittäin 10 800 euroa käsiteltävässä annettavan tuomion julistamispäivästä alkaen niin kauan, kuin jäsenvaltio ei noudata direktiivin mukaisia velvoitteitaan

| — | velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Bulgarian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Puhtaiden ja energiatehokkaiden tieliikenteen moottoriajoneuvojen edistämisestä annetun direktiivin 2009/33/EY muuttamisesta 20.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1161 (jäljempänä direktiivi) tavoitteena on edistää ja piristää puhtaiden ja energiatehokkaiden ajoneuvojen markkinoita ja parantaa liikennealan myönteistä vaikutusta unionin ympäristö-, ilmasto- ja energiapolitiikkaan. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että hankintaviranomaiset ja hankintayksiköt ottavat tiettyjen tieliikenteen moottoriajoneuvojen hankintoja tehdessään huomioon ajoneuvon elinkaarenaikaiset energia- ja ympäristövaikutukset, mukaan lukien energiankulutuksen ja hiilidioksidipäästöt ja tietyt epäpuhtauksia aiheuttavat päästöt.

Direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 2.8.2021 ja ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Lisäksi jäsenvaltioiden on antaessaan säännökset direktiivin täytäntöönpanemiseksi varmistettava, että itse säännöksissä viitataan tähän direktiiviin tai niihin liitetään tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti.

Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 29.9.2021 virallisen huomautuksen. Komissio on lähettänyt Bulgarian tasavallalle 6.4.2022 perustellun lausunnon. Siitä huolimatta Bulgarian tasavalta ei ole antanut täytäntöönpanon edellyttämiä säännöksiä eikä ilmoittanut niistä komissiolle.

---

(1)  
  EUVL 2019, L 188, s. 116.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/46

---

Valitus, jonka Mainova AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-320/20, Mainova AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-484/23 P)

(2023/C 321/49)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Mainova AG (edustaja: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Mainova v. komissio (T-320/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1), |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion Mainova v. komissio (T-320/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

| 2. | toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, |
| --- | --- |

2.

toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen,

| 3. | velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3.

velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa on tulkittu väärin. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa määritellyt SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetut asiavaltuutta koskevat vaatimukset liian suppeasti ja vastoin omaa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Se viittasi yksinomaan 4.7.2006 annettuun tuomioon easyJet v. komissio (T-177/04) ottamatta huomioon yksittäistapaukseen liittyviä seikkoja. Näihin seikkoihin kuuluivat erityisesti valittajan laaja osallistuminen muun muassa liiketoimien kokonaisuuteen, valittajan konkreettinen osallistuminen komission kanssa pidettyyn henkilökohtaiseen kokoukseen, ja se, että komission kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja tunnusti, että valittajalla on kolmannen osapuolen, jota asia koskee, asema. Näin ollen valituksenalaisessa tuomiossa esitetty oikeudellinen kanta heikentää tulevaisuudessa merkittävästi oikeussuojaa siltä osin kuin on kyse yrityskeskittymiä koskevista päätöksistä.

Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut säännösten noudattamisen periaatetta ja oikeusvaltioperiaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole asiavaltuudesta antamassaan ratkaisussa ottanut huomioon valittajalle tunnustettua asemaa ja sitä, että kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja oli sitoutunut ilmoittamaan valittajalle muista mahdollisuuksista lausua menettelyssä. Sen sijaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että valittaja olisi voinut osallistua menettelyyn laajemmin. Valittaja väittää, että se luotti kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan, joka on komission elin, antamaan sitoumukseen. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin loukkasi säännösten noudattamisen periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta. Tämän seurauksena valituksenalainen tuomio johtaa siihen, että komissio voi tulevaisuudessa vapaasti päättää oikeussuojakeinoista liiketoimien osalta.

Kolmannessa valitusperusteessa valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on ratkaisussaan, joka koskee RWE:n ja E.ON:n liiketoimien kokonaisuuden virheellistä jakamista, tulkinnut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 3 artiklan 1 kohtaa, koska se viittasi yksinomaan komission konsolidoituun tiedonantoon toimivaltakysymyksistä ottamatta huomioon sen omaa 23.2.2006 annettuun tuomioon Cementbouw Handel & Industrie v. komissio (T-282/02) perustuvaa oikeuskäytäntöä ja sulautuma-asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaletta. Unionin yleinen tuomioistuin on siten loukannut säädöshierarkian, lain ensisijaisuuden ja vallanjaon periaatteita.

Neljännen valitusperusteen mukaan RWE:n ja E.ON:n esittämää ”Investor Relationship Agreementiä” on arvioitu virheellisesti. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että kyseinen sopimus on Saksan osakeyhtiöoikeuden mukaan pätemätön. Näin ollen se jätti olennaisia seikkoja tutkimatta ja antoi siten oikeudellisesti virheellisen ratkaisun.

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/47

---

Valitus, jonka enercity AG on tehnyt 27.7. 2023 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu neljäs jaosto) asiassa T-321/20, enercity AG v. komissio, 17.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-485/23 P)

(2023/C 321/50)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: enercity AG (edustaja: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Saksan liittotasavalta, E.ON SE ja RWE AG

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1. | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion enercity v. komissio (T-321/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1), |
| --- | --- |

1.

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 17.5.2023 antaman tuomion enercity v. komissio (T-321/20) ja Euroopan komission 26.2.2019 tekemän päätöksen keskittymästä ”RWE/E.ON Assets” (asia M.8871, EUVL 2000, C 111, s. 1),

| 2. | toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, |
| --- | --- |

2.

toissijaisesti kumoaa valituksenalaisen tuomion ja palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen,

| 3. | velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3.

velvoittaa komission korvaamaan molemmissa oikeusasteissa käydyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisessä valitusperusteessaan valittaja väittää, että SEUT 263 artiklan neljättä kohtaa on tulkittu väärin. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin on valituksenalaisessa tuomiossa määritellyt SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetut asiavaltuutta koskevat vaatimukset liian suppeasti ja vastoin omaa ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä. Se viittasi yksinomaan 4.7.2006 annettuun tuomioon easyJet v. komissio (T-177/04) ottamatta huomioon yksittäistapaukseen liittyviä seikkoja. Näihin seikkoihin kuuluivat erityisesti valittajan laaja osallistuminen muun muassa liiketoimien kokonaisuuteen, valittajan konkreettinen osallistuminen komission kanssa pidettyyn henkilökohtaiseen kokoukseen, ja se, että komission kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja tunnusti, että valittajalla on kolmannen osapuolen, jota asia koskee, asema. Näin ollen valituksenalaisessa tuomiossa esitetty oikeudellinen kanta heikentää tulevaisuudessa merkittävästi oikeussuojaa siltä osin kuin on kyse yrityskeskittymiä koskevista päätöksistä.

Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin on loukannut säännösten noudattamisen periaatetta ja oikeusvaltioperiaatetta. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole asiavaltuudesta antamassaan ratkaisussa ottanut huomioon valittajalle tunnustettua asemaa ja sitä, että kuulemismenettelyistä vastaava neuvonantaja oli sitoutunut ilmoittamaan valittajalle muista mahdollisuuksista lausua menettelyssä. Sen sijaan unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että valittaja olisi voinut osallistua menettelyyn laajemmin. Valittaja väittää, että se luotti kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan, joka on komission elin, antamaan sitoumukseen. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin loukkasi säännösten noudattamisen periaatetta ja luottamuksensuojan periaatetta. Tämän seurauksena valituksenalainen tuomio johtaa siihen, että komissio voi tulevaisuudessa vapaasti päättää oikeussuojakeinoista liiketoimien osalta.

Kolmannessa valitusperusteessa valittaja väittää, että unionin yleinen tuomioistuin on ratkaisussaan, joka koskee RWE:n ja E.ON:n liiketoimien kokonaisuuden virheellistä jakamista, tulkinnut virheellisesti asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 3 artiklan 1 kohtaa, koska se viittasi yksinomaan komission konsolidoituun tiedonantoon toimivaltakysymyksistä ottamatta huomioon sen omaa 23.2.2006 annettuun tuomioon Cementbouw Handel & Industrie v. komissio (T-282/02) perustuvaa oikeuskäytäntöä ja sulautuma-asetuksen johdanto-osan 20 perustelukappaletta. Unionin yleinen tuomioistuin on siten loukannut säädöshierarkian, lain ensisijaisuuden ja vallanjaon periaatteita.

Neljännen valitusperusteen mukaan RWE:n ja E.ON:n esittämää ”Investor Relationship Agreementiä” on arvioitu virheellisesti. Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut huomioon sitä, että kyseinen sopimus on Saksan osakeyhtiöoikeuden mukaan pätemätön. Näin ollen se jätti olennaisia seikkoja tutkimatta ja antoi siten oikeudellisesti virheellisen ratkaisun.

---

(1)  Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/48

---

Kanne 28.7.2023 – Euroopan komissio v. Portugalin tasavalta

(Asia C-487/23)

(2023/C 321/51)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Santiago de Albuquerque ja G. Gattinara)

Vastaaja: Portugalin tasavalta

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin:

| 1) | toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se ei ole varmistanut, että:






  — | paikallishallinto vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 ja 2018 |
| --- | --- | --- |

1)

toteaa, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (1) 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se ei ole varmistanut, että:

—

paikallishallinto vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 ja 2018

| — | terveydenhuoltopalveluja tarjoavat portugalilaiset julkisyhteisöt (terveydenhoidon alasektori) vuosina 2013–2022 |
| --- | --- |

—

terveydenhuoltopalveluja tarjoavat portugalilaiset julkisyhteisöt (terveydenhoidon alasektori) vuosina 2013–2022

| — | Madeiran itsehallintoalue vuosina 2013–2022 |
| --- | --- |

—

Madeiran itsehallintoalue vuosina 2013–2022

| — | Azorien itsehallintoalue vuosina 2013 ja 2015–2022 |
| --- | --- |

—

Azorien itsehallintoalue vuosina 2013 ja 2015–2022

maksavat kaupallisiin toimiin liittyvät velkansa kyseisessä artiklassa säädetyssä määräajassa.

| 2) | velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

velvoittaa Portugalin tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Vaatimus perustuu siihen, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2011/7/EU 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan vuodesta 2012 lähtien tähän hetkeen saakka. Kyseisten säännösten mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kaupallisissa toimissa, joissa velallinen on viranomainen, maksuaika ei ylitä 30:tä kalenteripäivää. Kyseistä maksuaikaa voidaan pidentää enintään 60 kalenteripäivään, kun kyseessä ovat terveydenhuoltopalveluja tarjoavat julkiset tahot, jotka on asianmukaisesti hyväksytty tätä tarkoitusta varten. Direktiivissä 2011/7/EU säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava se osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 16.3.2013.

Euroopan komissio aloitti direktiivin 2011/7/EU velvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen Portugalin tasavaltaa vastaan kiinnitettyään tämän huomion siihen, että useat portugalilaisen julkisyhteisöt olivat systemaattisesti ja pysyvästi jättäneet maksamatta kaupallisiin toimiin liittyvät velkansa direktiivin 2011/7/EU 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdassa säädetyssä määräajassa. Kyseinen velvoitteiden noudattamatta jättäminen jatkui perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päätyttyä (5.12.2017).

Useista valvontakertomuksista, jotka sisältävät tietoja Portugalin julkishallinnon useiden alojen julkisyhteisöjen keskimääräisistä maksuajoista ja jotka Portugalin tasavalta on lähettänyt komissiolle tämän pyynnöstä, ilmenee, että Portugalin julkishallinnon useiden alojen julkisyhteisöt jatkoivat perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päätyttyä aina kanteen nostamiseen saakka kaupallisiin toimiin liittyvien velkojensa maksamista pidemmällä maksuajalla kuin se, josta säädetään direktiivin 2011/7/EU 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdassa. Konkreettisesti kyse on seuraavista julkisyhteisöistä:

| — | paikallishallinto vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 ja 2018 |
| --- | --- |

—

paikallishallinto vuosina 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 ja 2018

| — | terveydenhuoltopalveluja tarjoavat portugalilaiset julkisyhteisöt (terveydenhoidon alasektori) vuosina 2013–2022 |
| --- | --- |

—

terveydenhuoltopalveluja tarjoavat portugalilaiset julkisyhteisöt (terveydenhoidon alasektori) vuosina 2013–2022

| — | Madeiran itsehallintoalue vuosina 2013–2022 |
| --- | --- |

—

Madeiran itsehallintoalue vuosina 2013–2022

| — | Azorien itsehallintoalue vuosina 2013 ja 2015–2022. |
| --- | --- |

—

Azorien itsehallintoalue vuosina 2013 ja 2015–2022.

Tämän lisäksi Portugalin tasavalta esitti vuosia 2020, 2021 ja 2022 koskevissa kertomuksissa puutteellisia tietoja, mikä väitteen mukaan johtui siitä, että sillä ei ollut näiltä vuosilta paikallishallintoa koskevia tietoja paikallishallinnon kirjanpitojärjestelmässä tapahtuneen muutoksen vuoksi. Portugalin tasavalta ei ole täydentänyt mainittujen kertomusten tietoja eikä lähettänyt päivitettyä tietoja kanteen nostamispäivään mennessä.

Näin ollen komissio totesi, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2011/7/EU 4 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan b alakohdan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan, kun se ei ole varmistanut, että edellä mainitut julkisyhteistöt maksavat kaupallisiin toimiin liittyvät velkansa kyseisessä artiklassa säädetyssä määräajassa.

---

(1)  
  EUVL 2011, L 48, s. 1.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/50

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 5.6.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Landgericht Stuttgart – Saksa) – S. v. AD GmbH

(Asia C-440/20 (1), AD)

(2023/C 321/52)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  
  EUVL C 443, 21.12.2020

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/50

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 16.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tribunalul Bihor – Romania) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea ja Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, muuna osapuolena Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

(Asia C-642/21 (1), Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.)

(2023/C 321/53)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  
  EUVL C 95, 28.2.2022

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/50

---

Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräys 15.5.2023 – Euroopan komissio v. Romania

(Asia C-69/22) (1)

(2023/C 321/54)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Unionin tuomioistuimen kuudennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  
  EUVL C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/50

---

Unionin tuomioistuimen presidentin määräys 23.5.2023 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Amtsgericht Frankfurt am Main – Saksa) – flightright GmbH v. TAP Portugal

(Asia C-52/23, (1) flightright)

(2023/C 321/55)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Unionin tuomioistuimen presidentin määräyksellä asia on poistettu tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  
  EUVL C 164, 8.5.2023

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/51

---

Unionin yleisen tuomioistuimen presidentin määräys 14.7.2023 – VC v. EU-OSHA

(Asia T-126/23 R)

(Välitoimet - Julkiset hankinnat - Hankintamenettelyjen sekä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta ja EKR:stä rahoitettujen avustusten ulkopuolelle sulkeminen kahden vuoden ajaksi - Kyseistä ulkopuolelle sulkemista koskevien tietojen julkaiseminen - Täytäntöönpanon lykkäämistä koskeva hakemus - Kiireellisyys - Fumus boni juris - Intressivertailu)

(2023/C 321/56)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: VC (edustajat: asianajajat J. Rodríguez Cárcamo ja S. Centeno Huerta)

Vastaaja: Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto

Oikeudenkäynnin kohde

Kantaja vaatii SEUT 278 ja SEUT 279 artiklaan perustuvassa hakemuksessaan, että Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston (EU-OSHA) 13.1.2023 tekemän päätöksen 2023/01, joka koskee kantajan sulkemista julkisten hankintamenettelyjen, Euroopan unionin yleisessä talousarviossa hallinnoituihin avustuksiin, palkintoihin, hankintoihin ja rahoitusvälineisiin liittyvien menettelyjen sekä neuvoston asetuksen (EU) 2018/1877 mukaisiin Euroopan kehitysrahastoihin liittyvien myöntämismenettelyjen ulkopuolelle, täytäntöönpanoa lykätään.

Määräysosa

| 1) | Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston (EU-OSHA) 13.1.2023 tekemän päätöksen 2023/01, joka koskee VC:n sulkemista julkisten hankintamenettelyjen, Euroopan unionin yleisessä talousarviossa hallinnoituihin avustuksiin, palkintoihin, hankintoihin ja rahoitusvälineisiin liittyvien menettelyjen sekä neuvoston asetuksen (EU) 2018/1877 mukaisiin Euroopan kehitysrahastoihin liittyvien myöntämismenettelyjen ulkopuolelle, täytäntöönpanoa lykätään siltä osin kuin kyseisen päätöksen 4 artiklassa määrätään, että Euroopan komission verkkosivulla julkaistaan tiettyjä tietoja, jotka koskevat VC:n sulkemista näiden menettelyjen ulkopuolelle. |
| --- | --- |

1)

Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston (EU-OSHA) 13.1.2023 tekemän päätöksen 2023/01, joka koskee VC:n sulkemista julkisten hankintamenettelyjen, Euroopan unionin yleisessä talousarviossa hallinnoituihin avustuksiin, palkintoihin, hankintoihin ja rahoitusvälineisiin liittyvien menettelyjen sekä neuvoston asetuksen (EU) 2018/1877 mukaisiin Euroopan kehitysrahastoihin liittyvien myöntämismenettelyjen ulkopuolelle, täytäntöönpanoa lykätään siltä osin kuin kyseisen päätöksen 4 artiklassa määrätään, että Euroopan komission verkkosivulla julkaistaan tiettyjä tietoja, jotka koskevat VC:n sulkemista näiden menettelyjen ulkopuolelle.

| 2) | Välitoimihakemus hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Välitoimihakemus hylätään muilta osin.

| 3) | 13.3.2023 annettu määräys VC v. EU-OSHA (T-126/23 R) peruutetaan. |
| --- | --- |

3)

13.3.2023 annettu määräys VC v. EU-OSHA (T-126/23 R) peruutetaan.

| 4) | Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

4)

Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/51

---

Kanne 27.6.2023 – Semedo v. parlamentti

(Asia T-349/23)

(2023/C 321/57)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Monica Semedo (Grevenmacher, Luxembourg) (edustajat: asianajajat T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin ja L. Marchal)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 17.4.2023 tehdyn päätöksen, jonka mukaan [luottamuksellinen tieto] (1) esiin tuoma käyttäytyminen Monica Semedoa kohtaan merkitsee Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettua työpaikkakiusaamista |
| --- | --- |

—

kumoamaan 17.4.2023 tehdyn päätöksen, jonka mukaan [luottamuksellinen tieto] (1) esiin tuoma käyttäytyminen Monica Semedoa kohtaan merkitsee Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettua työpaikkakiusaamista

| — | kumoamaan edellä mainitun päätöksen perusteella 17.4.2023 tehdyn päätöksen, jossa määrätään Monica Semedolle seuraamukseksi päivärahaa koskevan oikeuden menettäminen kymmeneksi päiväksi |
| --- | --- |

—

kumoamaan edellä mainitun päätöksen perusteella 17.4.2023 tehdyn päätöksen, jossa määrätään Monica Semedolle seuraamukseksi päivärahaa koskevan oikeuden menettäminen kymmeneksi päiväksi

| — | toteamaan, että Euroopan parlamentin jäseniä koskevia valituksia työpaikkakiusaamesta käsittelevän neuvoa-antavan komitean toiminnasta ja menettelyistä tällä alalla 2.7.2018 tehdyn puhemiehistön päätöksen 9 artiklan 5 kohta on lainvastainen siltä osin kuin sen mukaan tutkinnan kohteena olevaa henkilöä ei ole mahdollista kuulla hänen valitsemansa henkilön tai ainakin hänen asianajajansa läsnä ollessa, ja |
| --- | --- |

—

toteamaan, että Euroopan parlamentin jäseniä koskevia valituksia työpaikkakiusaamesta käsittelevän neuvoa-antavan komitean toiminnasta ja menettelyistä tällä alalla 2.7.2018 tehdyn puhemiehistön päätöksen 9 artiklan 5 kohta on lainvastainen siltä osin kuin sen mukaan tutkinnan kohteena olevaa henkilöä ei ole mahdollista kuulla hänen valitsemansa henkilön tai ainakin hänen asianajajansa läsnä ollessa, ja

| — | velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen. Kantaja väittää, että Euroopan parlamentin puhemies ei ole tehnyt riidanalaisia päätöksiä sellaisten edellytysten täyttyessä, joilla hänelle taataan oikeus tulla kuulluksi ja oikeus käyttää puolustautumisoikeuksiaan Euroopan parlamentin jäseniä koskevia valituksia työpaikkakiusaamisesta käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa (jäljempänä neuvoa-antava komitea) käydyssä menettelyssä ja parlamentin puhemiehen edessä. Kantaja väittää lisäksi, että neuvoa-antavan komitean toiminnasta ja menettelyistä tällä alalla 2.7.2018 tehdyn päätöksen 9 artiklan 5 kohta on lainvastainen siltä osin kuin sen mukaan tutkinnan kohteena olevaa henkilöä ei ole mahdollista kuulla hänen valitsemansa henkilön tai ainakin hänen asianajajansa läsnä ollessa. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden ja puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen. Kantaja väittää, että Euroopan parlamentin puhemies ei ole tehnyt riidanalaisia päätöksiä sellaisten edellytysten täyttyessä, joilla hänelle taataan oikeus tulla kuulluksi ja oikeus käyttää puolustautumisoikeuksiaan Euroopan parlamentin jäseniä koskevia valituksia työpaikkakiusaamisesta käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa (jäljempänä neuvoa-antava komitea) käydyssä menettelyssä ja parlamentin puhemiehen edessä. Kantaja väittää lisäksi, että neuvoa-antavan komitean toiminnasta ja menettelyistä tällä alalla 2.7.2018 tehdyn päätöksen 9 artiklan 5 kohta on lainvastainen siltä osin kuin sen mukaan tutkinnan kohteena olevaa henkilöä ei ole mahdollista kuulla hänen valitsemansa henkilön tai ainakin hänen asianajajansa läsnä ollessa.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska päätökseen, jossa todetaan, että Monica Semedon käyttäytyminen merkitsee työpaikkakiusaamista, liittyy ilmeinen arviointivirhe, sillä esiin tuotu käyttäytyminen ei täytä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklan 3 kohdassa säädettyjä kriteerejä. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu ilmeiseen arviointivirheeseen, koska päätökseen, jossa todetaan, että Monica Semedon käyttäytyminen merkitsee työpaikkakiusaamista, liittyy ilmeinen arviointivirhe, sillä esiin tuotu käyttäytyminen ei täytä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 12 a artiklan 3 kohdassa säädettyjä kriteerejä.

---

(1)  Luottamukselliset tiedot poistettu.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/52

---

Kanne 2.7.2023 – Verdeja Muñiz v. EKP

(Asia T-352/23)

(2023/C 321/58)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Pedro Verdeja Muñiz (Madrid, Espanja) (edustaja: asianajaja F. Verdeja González)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan kaikki Euroopan keskuspankin (jäljempänä EKP) 21.7.2022–15.9.2023 tekemät päätökset euriborin korottamisesta ja puuttua rahoitus- ja kiinnitysluottomarkkinoihin suojaamatta kantajaa velallisena |
| --- | --- |

—

kumoamaan kaikki Euroopan keskuspankin (jäljempänä EKP) 21.7.2022–15.9.2023 tekemät päätökset euriborin korottamisesta ja puuttua rahoitus- ja kiinnitysluottomarkkinoihin suojaamatta kantajaa velallisena

| — | määräämään EKP:n toteuttamaan verotuksellisia toimenpiteitä, jotta kantajan kiinnelainaan sovellettu euribor pysyy 14.4.2022 tehtyä päätöstä aikaisemmalla tasollaan, ja velvoittamaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

määräämään EKP:n toteuttamaan verotuksellisia toimenpiteitä, jotta kantajan kiinnelainaan sovellettu euribor pysyy 14.4.2022 tehtyä päätöstä aikaisemmalla tasollaan, ja velvoittamaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan kantaja ei voi eikä saa riitauttaa EKP:n päätöksiä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan kantaja ei voi eikä saa riitauttaa EKP:n päätöksiä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan EKP ei SEUT 282 artiklan 2 kohdan vastaisesti saa toimia siten, että hinnat nousevat. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan EKP ei SEUT 282 artiklan 2 kohdan vastaisesti saa toimia siten, että hinnat nousevat.

| 3. | Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan EKP ei SEUT 127 artiklan 1 kohdan mukaan saa toimia vapaiden markkinoiden vastaisesti. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, jonka mukaan EKP ei SEUT 127 artiklan 1 kohdan mukaan saa toimia vapaiden markkinoiden vastaisesti.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, että EKP:n on toteutettava tehokkaita suojatoimenpiteitä euriborin nousua vastaan. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu oikeudelliseen lähtökohtaan, että EKP:n on toteutettava tehokkaita suojatoimenpiteitä euriborin nousua vastaan.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/53

---

Kanne 4.7.2023 – YH v. EKP

(Asia T-366/23)

(2023/C 321/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: YH (edustajat: asianajajat J. Lehnhardt, R. Hübner ja A. Walter)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 5.5.2023 päivätyn EKP:n päätöksen (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022-0054, QLF-2023-0020, QLF-2023-0021), jolla vastustetaan sitä, että kantaja hankkii määräosuuden M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien -, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft – ja Marcard, Stein & Co AG -yhtiöissä |
| --- | --- |

—

kumoamaan 5.5.2023 päivätyn EKP:n päätöksen (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022-0054, QLF-2023-0020, QLF-2023-0021), jolla vastustetaan sitä, että kantaja hankkii määräosuuden M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien -, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft – ja Marcard, Stein & Co AG -yhtiöissä

| — | velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan EKP:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu määräosuuden hankkimisen arviointia koskevien menettelysääntöjen rikkomiseen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu määräosuuden hankkimisen arviointia koskevien menettelysääntöjen rikkomiseen.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu siihen, että EKP on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä eli (i) oikeutta tulla kuulluksi, koska huomioon on otettu tosiseikkoja, joista kantaja ei ole voinut esittää näkemyksiään ennen päätöksen tekoa, ja (ii) velvollisuutta perustella kielteiset päätökset (perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta; Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (1) 31 artikla, 33 artiklan 1 ja 2 kohta sekä neuvoston asetuksen N:o 1024/2013 (2) 22 artiklan 1 kohdan 1 alakohta ja 2 kohdan 2 alakohta) |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu siihen, että EKP on rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä eli (i) oikeutta tulla kuulluksi, koska huomioon on otettu tosiseikkoja, joista kantaja ei ole voinut esittää näkemyksiään ennen päätöksen tekoa, ja (ii) velvollisuutta perustella kielteiset päätökset (perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohta; Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (1) 31 artikla, 33 artiklan 1 ja 2 kohta sekä neuvoston asetuksen N:o 1024/2013 (2) 22 artiklan 1 kohdan 1 alakohta ja 2 kohdan 2 alakohta)

| 3) | Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että merkityksellisiä tosiseikkoja ei ole tutkittu eikä päätöstä ole tehty riittävän vakaan tosiasiaperustan perusteella. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste perustuu siihen, että merkityksellisiä tosiseikkoja ei ole tutkittu eikä päätöstä ole tehty riittävän vakaan tosiasiaperustan perusteella.

| 4) | Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että EKP on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti määräosuuden käsitettä, kun se on virheellisesti laskenut ja arvioinut äänioikeuksia ja pääomaosuuksia sekä arvioinut virheellisesti tähän liittyviä tosiseikkoja. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste perustuu siihen, että EKP on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti määräosuuden käsitettä, kun se on virheellisesti laskenut ja arvioinut äänioikeuksia ja pääomaosuuksia sekä arvioinut virheellisesti tähän liittyviä tosiseikkoja.

| 5) | Viides kanneperuste perustuu siihen, että EKP on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (3) 23 artiklan 1 kohtaan sisältyviä arviointiperusteita ja sen täytäntöönpanemiseksi annetun luottolaitoksista annetun Saksan lain (Kreditwesengesetz) 2c §:n 1b momentin ensimmäistä virkettä. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste perustuu siihen, että EKP on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (3) 23 artiklan 1 kohtaan sisältyviä arviointiperusteita ja sen täytäntöönpanemiseksi annetun luottolaitoksista annetun Saksan lain (Kreditwesengesetz) 2c §:n 1b momentin ensimmäistä virkettä.

| 6) | Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että EU:n perusoikeuskirjaa, erityisesti kantajan oikeutta perhe-elämään ja avioliittoon (7, 9 ja 33 artikla), syrjintäkieltoa (21 artikla), syyttömyysolettamaa (48 artikla) ja omistusoikeutta (17 artikla), on rikottu. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste, joka perustuu siihen, että EU:n perusoikeuskirjaa, erityisesti kantajan oikeutta perhe-elämään ja avioliittoon (7, 9 ja 33 artikla), syrjintäkieltoa (21 artikla), syyttömyysolettamaa (48 artikla) ja omistusoikeutta (17 artikla), on rikottu.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

---

(1)  Kehyksen perustamisesta YVM:n puitteissa tehtävälle yhteistyölle EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä kansallisten nimettyjen viranomaisten kanssa 16.4.2014 annettu Euroopan keskuspankin asetus (EU) N:o 468/2014 (YVM-kehysasetus) (EUVL 2014, L 141, s. 1).

(2)  Luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15.10.2013 annettu neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 63).

(3)  Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/54 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/54

---

Kanne 7.7.2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Euroopan syyttäjänvirasto

(Asia T-385/23)

(2023/C 321/60)

Oikeudenkäyntikieli: romania

Asianosaiset

Kantaja: Constantin Mincu Pătrașcu Brâncuși (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja A. Şandru)

Vastaaja: Euroopan syyttäjänvirasto

Vaatimukset

Kantaja

| — | vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan syyttäjänviraston pysyvän jaoston asiassa nro I.130/2021 8.12.2022 tekemän päätöksen, jolla asia siirretään tuomioistuimessa ratkaistavaksi ja sen käsittely lopetetaan osittain ja jolla Euroopan syyttäjänvirasto päätti siirtää asian, jossa kantaja on tutkinnan kohteena, tuomioistuimessa ratkaistavaksi, sillä perusteella, että pysyvässä jaostossa ei ollut unionin oikeudessa edellytettyä vähimmäismäärää Euroopan syyttäjiä vastoin tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamisessa 12.10.2017 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 10 artiklan 1 kohtaan sisältyviä pysyvien jaostojen kokoonpanoa koskevia sääntöjä |
| --- | --- |

—

vaatii unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan Euroopan syyttäjänviraston pysyvän jaoston asiassa nro I.130/2021 8.12.2022 tekemän päätöksen, jolla asia siirretään tuomioistuimessa ratkaistavaksi ja sen käsittely lopetetaan osittain ja jolla Euroopan syyttäjänvirasto päätti siirtää asian, jossa kantaja on tutkinnan kohteena, tuomioistuimessa ratkaistavaksi, sillä perusteella, että pysyvässä jaostossa ei ollut unionin oikeudessa edellytettyä vähimmäismäärää Euroopan syyttäjiä vastoin tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamisessa 12.10.2017 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 10 artiklan 1 kohtaan sisältyviä pysyvien jaostojen kokoonpanoa koskevia sääntöjä

| — | vetoaa Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen, koska kyseinen työjärjestys on asetuksen 2017/1939 10 artiklan vastainen, sekä Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen niiden säännösten lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen, jotka ovat SEUT:n ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan vastaisia. |
| --- | --- |

—

vetoaa Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen, koska kyseinen työjärjestys on asetuksen 2017/1939 10 artiklan vastainen, sekä Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen niiden säännösten lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen, jotka ovat SEUT:n ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan vastaisia.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen päätöksen tekemisellä on rikottu asetuksen 2017/1939 10 artiklaa.
  Kymmenennen pysyvän jaoston riidanalainen päätös on tehty vastoin asetuksen 2017/1939 10 artiklaa, jossa säädetään, että pysyvässä jaostossa on puheenjohtajan lisäksi kaksi pysyvää jäsentä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että riidanalaisen päätöksen tekemisellä on rikottu asetuksen 2017/1939 10 artiklaa.

Kymmenennen pysyvän jaoston riidanalainen päätös on tehty vastoin asetuksen 2017/1939 10 artiklaa, jossa säädetään, että pysyvässä jaostossa on puheenjohtajan lisäksi kaksi pysyvää jäsentä.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen.
  Koska Euroopan syyttäjänvirasto katsoo riittäväksi sen, että pysyvän jaoston riidanalaista päätöstä tehtäessä on noudatettu Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen 23 artiklan 5 kohtaa, kantaja on esittänyt SEUT 277 artiklan nojalla kyseisen säännöksen lainvastaisuutta koskevan väitteen siltä osin kuin se on vastoin asetuksen 2017/1939 10 artiklan 1 kohtaa, jossa ei sallita mitään poikkeuksia. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen lainvastaisuutta koskevaan väitteeseen.

Koska Euroopan syyttäjänvirasto katsoo riittäväksi sen, että pysyvän jaoston riidanalaista päätöstä tehtäessä on noudatettu Euroopan syyttäjänviraston sisäisen työjärjestyksen 23 artiklan 5 kohtaa, kantaja on esittänyt SEUT 277 artiklan nojalla kyseisen säännöksen lainvastaisuutta koskevan väitteen siltä osin kuin se on vastoin asetuksen 2017/1939 10 artiklan 1 kohtaa, jossa ei sallita mitään poikkeuksia.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/55 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/55

---

Kanne 13.7.2023 – Teva v. komissio

(Asia T-393/23)

(2023/C 321/61)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Teva GmbH (Ulm, Saksa) (edustajat: asianajajat Z. West, S. Love ja G. Morgan)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että kantajan vaatimus päätöksen kumoamiseksi on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu |
| --- | --- |

—

toteamaan, että kantajan vaatimus päätöksen kumoamiseksi on otettava tutkittavaksi ja että se on perusteltu

| — | kumoamaan 2.5.2023 tehdyn (julkaistu toukokuussa 2023) riidanalaisen päätöksen, jolla muutetaan myyntilupaa, joka on annettu ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle ”Tecfidera – Dimetyylifumaraatti” päätöksellä C(2014)601(final), ja kaikki myöhemmät päätökset siltä osin kuin niillä pysytetään kyseinen päätös tai korvataan se, mukaan luettuna kaikki sitä seuraavat sääntelytoimet, kantajaa koskevilta osilta |
| --- | --- |

—

kumoamaan 2.5.2023 tehdyn (julkaistu toukokuussa 2023) riidanalaisen päätöksen, jolla muutetaan myyntilupaa, joka on annettu ihmisille tarkoitetulle lääkkeelle ”Tecfidera – Dimetyylifumaraatti” päätöksellä C(2014)601(final), ja kaikki myöhemmät päätökset siltä osin kuin niillä pysytetään kyseinen päätös tai korvataan se, mukaan luettuna kaikki sitä seuraavat sääntelytoimet, kantajaa koskevilta osilta

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, joka perustuu siihen, että Euroopan komissio ei noudattanut Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) 14 artiklan 11 kohdassa tarkoitettua yksinkertaista aikarajoitusta olennaisen vaatimuksen täyttämiseksi, joka on tarpeen markkinoinnin suoja-ajan jatkamiseksi:

| — | markkinoinnin suoja-aikaa voidaan jatkaa 11 vuoteen vain, jos lupa uudelle terapeuttiselle käyttötarkoitukselle saadaan ensimmäisen kahdeksan vuoden aikana myyntiluvan myöntämisestä |
| --- | --- |

—

markkinoinnin suoja-aikaa voidaan jatkaa 11 vuoteen vain, jos lupa uudelle terapeuttiselle käyttötarkoitukselle saadaan ensimmäisen kahdeksan vuoden aikana myyntiluvan myöntämisestä

| — | Biogenin olisi pitänyt saada lupa uudelle käyttötarkoitukselle ensimmäisen kahdeksan vuoden aikana Tecfideran myyntiluvan myöntämisestä |
| --- | --- |

—

Biogenin olisi pitänyt saada lupa uudelle käyttötarkoitukselle ensimmäisen kahdeksan vuoden aikana Tecfideran myyntiluvan myöntämisestä

| — | Tecfideran myyntilupa myönnettiin 30.1.2014 ja se tuli voimaan 3.2.2014. Komission päätös myöntää lupa uudelle terapeuttiselle käyttötarkoitukselle on kuitenkin tehty vasta 13.5.2022 (yli kolme kuukautta kahdeksan vuoden ajanjakson päättymisen jälkeen) |
| --- | --- |

—

Tecfideran myyntilupa myönnettiin 30.1.2014 ja se tuli voimaan 3.2.2014. Komission päätös myöntää lupa uudelle terapeuttiselle käyttötarkoitukselle on kuitenkin tehty vasta 13.5.2022 (yli kolme kuukautta kahdeksan vuoden ajanjakson päättymisen jälkeen)

| — | Tecfideran markkinoinnin suoja-aikaa ei siten tule jatkaa vuodella, koska Biogen ei täyttänyt 14 artiklan 11 kohdassa asetettuja vaatimuksia. |
| --- | --- |

—

Tecfideran markkinoinnin suoja-aikaa ei siten tule jatkaa vuodella, koska Biogen ei täyttänyt 14 artiklan 11 kohdassa asetettuja vaatimuksia.

---

(1)  Ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31.3.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 (EUVL 2004, L 136, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/56 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/56

---

Kanne 7.7.2023 – Klein v. komissio

(Asia T-394/23)

(2023/C 321/62)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Christoph Klein (Großgmain, Itävalta) (edustaja: asianajaja H.-J. Ahlt)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 28.4.2023 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2023) 2961 final, jonka otsikko on ”

  28.4.2023 tehty komission täytäntöönpanopäätös toimenpiteestä, jolla kielletään yrityksen Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH yrityksen Broncho-Air Medizintechnik AG puolesta valmistaman lääkinnällisen laitteen ‘Inhaler Broncho-Air‘ markkinoille saattaminen” |
| --- | --- |

—

kumoaa 28.4.2023 tehdyn komission täytäntöönpanopäätöksen C(2023) 2961 final, jonka otsikko on ”

  28.4.2023 tehty komission täytäntöönpanopäätös toimenpiteestä, jolla kielletään yrityksen Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH yrityksen Broncho-Air Medizintechnik AG puolesta valmistaman lääkinnällisen laitteen ‘Inhaler Broncho-Air‘ markkinoille saattaminen”

| — | velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen tueksi vedotaan seuraaviin kolmeen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste: riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä, nimittäin






  — | niitä, jotka koskevat direktiivin 93/42/ETY (1) 8 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta jäsenvaltioille, koska suojalausekemenettelyn 25-vuotisen soveltamisen yhteydessä ei ole koskaan toteutettu jäsenvaltioiden osallistumista |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste: riidanalaisella päätöksellä rikotaan olennaisia menettelymääräyksiä, nimittäin

—

niitä, jotka koskevat direktiivin 93/42/ETY (1) 8 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta jäsenvaltioille, koska suojalausekemenettelyn 25-vuotisen soveltamisen yhteydessä ei ole koskaan toteutettu jäsenvaltioiden osallistumista

| — | SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta. |
| --- | --- |

—

SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta.

| 2. | Toinen kanneperuste: riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia tai sovellettavia oikeussääntöjä, nimittäin






  — | Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 41 artiklaa, koska riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeutta tulla kuulluksi siltä osin kuin siinä jätetään huomiotta kantajan suojalausekemenettelyssä esittämät argumentit, joten päätöstä ei ole perusteltu |
| --- | --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste: riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia tai sovellettavia oikeussääntöjä, nimittäin

—

Euroopan unionin perusoikeuskirjan (2) 41 artiklaa, koska riidanalaisella päätöksellä loukataan oikeutta tulla kuulluksi siltä osin kuin siinä jätetään huomiotta kantajan suojalausekemenettelyssä esittämät argumentit, joten päätöstä ei ole perusteltu

| — | loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska vastaaja ei ole arvioinut kieltotoimenpidettä ja jättää huomiotta kantajan tuotteestaan esittämät argumentit. Kantajan mielestä toimenpide ei ole asianmukainen eikä tarpeen. |
| --- | --- |

—

loukataan suhteellisuusperiaatetta, koska vastaaja ei ole arvioinut kieltotoimenpidettä ja jättää huomiotta kantajan tuotteestaan esittämät argumentit. Kantajan mielestä toimenpide ei ole asianmukainen eikä tarpeen.

| 3. | Kolmas kanneperuste: harkintavallan väärinkäyttö, koska vastaaja ei tavoittele päätöksellään mitään legitiimiä päämäärää. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste: harkintavallan väärinkäyttö, koska vastaaja ei tavoittele päätöksellään mitään legitiimiä päämäärää.

---

(1)  Lääkinnällisistä laitteista 14.6.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/42/ETY (EYVL 1993, L 169, s. 1).

(2)  
  EUVL 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/57 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/57

---

Kanne 18.7.2023 – BAWAG PSK/SRB

(Asia T-410/23)

(2023/C 321/63)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat F. Kruis ja N. Bartmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahdeksaan kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä rikotaan asetuksen (EU) 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohtaa, koska siinä ei noudateta kyseisessä säännöksessä asetettua rajaa, jonka mukaan kaikkien laitosten vuodessa maksettavat rahoitusosuudet eivät saa ylittää 12,5:tä prosenttia vuotuisesta tavoitetasosta. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä rikotaan asetuksen (EU) 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohtaa, koska siinä ei noudateta kyseisessä säännöksessä asetettua rajaa, jonka mukaan kaikkien laitosten vuodessa maksettavat rahoitusosuudet eivät saa ylittää 12,5:tä prosenttia vuotuisesta tavoitetasosta.

| 2. | Toinen kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, koska niillä rikotaan delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (2) 6 ja 7 artiklaa ja 20 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin vastaaja ei ole ottanut huomioon riski-indikaattoreita ”omien varojen ja hyväksyttävien velkojen vähimmäisvaatimus (MREL)”, ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet”. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, koska niillä rikotaan delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (2) 6 ja 7 artiklaa ja 20 artiklan 1 kohtaa siltä osin kuin vastaaja ei ole ottanut huomioon riski-indikaattoreita ”omien varojen ja hyväksyttävien velkojen vähimmäisvaatimus (MREL)”, ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet”.

| 3. | Kolmas kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, mikäli delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artiklaa on tulkittava siten, että (osa)riski-indikaattorien ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet” huomioon ottamatta jättäminen on sallittua. Tässä tapauksessa delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artikla on direktiivin 2014/59/EU (3) 103 artiklan 7 kohdan ja asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan b alakohdan vastainen. Tällöin myös 2.5.2023 tehty päätös on kyseisellä tavalla lainvastainen. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, mikäli delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artiklaa on tulkittava siten, että (osa)riski-indikaattorien ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet” huomioon ottamatta jättäminen on sallittua. Tässä tapauksessa delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artikla on direktiivin 2014/59/EU (3) 103 artiklan 7 kohdan ja asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohdan 2 alakohdan b alakohdan vastainen. Tällöin myös 2.5.2023 tehty päätös on kyseisellä tavalla lainvastainen.

| 4. | Neljäs kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä rikotaan delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 4 kohtaa ja 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa, luettuna yhdessä liitteen I kanssa, sillä huomioon ei otettu EU:ssa vaan pankkiunionin jäsenvaltioissa annettuja pankkien välisiä lainoja ja talletuksia, mikä on kyseisen asetuksen 6 artiklan 4 kohdan vastaista. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä rikotaan delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 4 kohtaa ja 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa, luettuna yhdessä liitteen I kanssa, sillä huomioon ei otettu EU:ssa vaan pankkiunionin jäsenvaltioissa annettuja pankkien välisiä lainoja ja talletuksia, mikä on kyseisen asetuksen 6 artiklan 4 kohdan vastaista.

| 5. | Viides kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, koska vastaaja laski kantajan rahoitusosuuden aineellisesti virheellisesti. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia, koska vastaaja laski kantajan rahoitusosuuden aineellisesti virheellisesti.

| 6. | Kuudes kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä laiminlyödään olennaisia menettelysääntöjä eli SEUT 263 artiklan 2 kohtaa ja loukaan oikeutta hyvään hallintoon, sillä SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisia riittäviä perusteluja ei ole esitetty. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä laiminlyödään olennaisia menettelysääntöjä eli SEUT 263 artiklan 2 kohtaa ja loukaan oikeutta hyvään hallintoon, sillä SEUT 296 artiklan 2 kohdan mukaisia riittäviä perusteluja ei ole esitetty.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä loukataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (4) 47 artiklan 1 kohdan mukaista oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, sillä perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdan vaatimusten mukaisten perustelujen puuttumisen vuoksi on käytännössä mahdotonta saattaa päätöksen sisällöllinen oikeellisuus tehokkaasti tuomioistuimen arvioitavaksi. |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste: 2.5.2023 tehdyllä päätöksellä ja sen liitteillä loukataan Euroopan unionin perusoikeuskirjan (4) 47 artiklan 1 kohdan mukaista oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, sillä perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohdan vaatimusten mukaisten perustelujen puuttumisen vuoksi on käytännössä mahdotonta saattaa päätöksen sisällöllinen oikeellisuus tehokkaasti tuomioistuimen arvioitavaksi.

| 8. | Kahdeksas kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia ja niillä loukataan kantajan oikeuksia, sillä päätöksen perustana olevat oikeussäännöt, asetuksen EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohta ja direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 kohta, ovat itse lainvastaisia, koska niissä säädetään kyseessä olevien laitosten vertailevasta arvioinnista, ne perustuvat kyseessä olevien laitosten liikesalaisuuksiin ja tällä tavoin kyseessä olevien laitosten tehokas oikeussuoja vaarantuu jo etukäteen. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksas kanneperuste: 2.5.2023 tehty päätös ja sen liitteet ovat lainvastaisia ja niillä loukataan kantajan oikeuksia, sillä päätöksen perustana olevat oikeussäännöt, asetuksen EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohta ja direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 2 kohta, ovat itse lainvastaisia, koska niissä säädetään kyseessä olevien laitosten vertailevasta arvioinnista, ne perustuvat kyseessä olevien laitosten liikesalaisuuksiin ja tällä tavoin kyseessä olevien laitosten tehokas oikeussuoja vaarantuu jo etukäteen.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(3)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(4)  
  EUVL 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/58 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/58

---

Kanne 14.7.2023 – Nordea Bank v. SRB

(Asia T-412/23)

(2023/C 321/64)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Nordea Bank Oyj (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat H. Berger, M. Weber ja D. Schoo)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja

| — | velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jossa se väittää, että SRB rikkoi asetuksen (EU) No 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohtaa, kun se ei vuoden 2023 tavoitetasoa määrittäessään soveltanut sitovaa 12,5 prosentin tavoitetason enimmäismäärää.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/59

---

Kanne 14.7.2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB

(Asia T-413/23)

(2023/C 321/65)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Nordea Kiinnitysluottopankki Oyj (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat H. Berger, M. Weber ja D. Schoo)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja

| — | velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jossa se väittää, että SRB rikkoi asetuksen (EU) No 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohtaa, kun se ei soveltanut sitovaa 12,5 prosentin tavoitetason enimmäismäärää määrittäessään vuoden 2023 tavoitetasoa.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/59

---

Kanne 14.7.2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB

(Asia T-414/23)

(2023/C 321/66)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Nordea Rahoitus Suomi Oy (Helsinki, Suomi) (edustajat: asianajajat H. Berger, M. Weber ja D. Schoo)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja |
| --- | --- |

—

kumoaa 2.5.2023 tehdyn SRB:n päätöksen nro SRB/ES/2023/23, mukaan lukien sen liitteet I, II ja III, siltä osin kuin se koskee kantajan ennakollista vakausmaksua, ja

| — | velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa SRB:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jossa se väittää, että SRB rikkoi asetuksen (EU) No 806/2014 (1) 70 artiklan 2 kohtaa, kun se ei soveltanut sitovaa 12,5 prosentin tavoitetason enimmäismäärää määrittäessään vuoden 2023 tavoitetasoa.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/60 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/60

---

Kanne 19.7.2023 – Kiene ym. v. parlamentti ja neuvosto

(Asia T-419/23)

(2023/C 321/67)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Lorenz Kiene (Hoya, Saksa), Classic Tankstellen GmbH & Co. KG (Hoya), eFuel GmbH (Hoya) ja eFuel Projektentwicklung GmbH (Hoya) (edustajat: asianajajat A. Dlouhy, E. Macher ja M. Soppe)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan asetuksen (EU) 2023/851 1 artiklan 1 kohdan a–d alakohdan |
| --- | --- |

—

kumoamaan asetuksen (EU) 2023/851 1 artiklan 1 kohdan a–d alakohdan

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat, jotka harjoittavat elinkeinotoimintaa hiilidioksidineutraalien, synteettisten tieliikennepolttoaineiden kehittämisen, tuotannon ja myynnin alalla, esittävät kanteensa taustaksi, että riidanalaisissa säännöksissä, joilla kiristetään henkilöautojen ja kevyiden hyötyajoneuvojen valmistajien uusien ajoneuvojen kantaan unionissa sovellettavia hiilidioksidipäästönormeja vuoteen 2035 mennessä, tarkastellaan ainoastaan hiilidioksidipäästöjä, jotka mitataan ajoneuvon käyttämisen aikana pakoputkesta. Niinpä tuotteen valmistukseen, myyntiin, käyttöön ja jälkikäsittelyyn liittyvät päästöt, jotka eivät liity ajoneuvon käyttämiseen, sivuutetaan perusteettomasti. Näin yhtäältä erityisesti akkukäyttöisten sähköisten ajoneuvojen valmistukseen liittyvät osin korkeat päästöt jätetään huomiotta ja toisaalta sivuutetaan se, että hiilidioksidineutraalien, synteettisten polttoaineiden tuotanto vähentää ilmakehän hiilidioksidia tai väistämättömiä, muuten ilmakehään päätyviä päästökaasuja ja että niiden polttamisessa vain vapautetaan uudelleen tämä tuotannossa sidottu hiilidioksidi.

Kantajat vetoavat kanteensa tueksi seitsemään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste: Kantajien perusoikeutta elinkeinonvapauteen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) (jäljempänä perusoikeuskirja) 16 artikla) on loukattu |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste: Kantajien perusoikeutta elinkeinonvapauteen (Euroopan unionin perusoikeuskirjan (1) (jäljempänä perusoikeuskirja) 16 artikla) on loukattu

| 2. | Toinen kanneperuste: Kantajien perusoikeutta omaisuudensuojaan (perusoikeuskirjan 17 artikla) on loukattu niiden tähän mennessä toteuttamien investointien arvon vähenemisen vuoksi |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste: Kantajien perusoikeutta omaisuudensuojaan (perusoikeuskirjan 17 artikla) on loukattu niiden tähän mennessä toteuttamien investointien arvon vähenemisen vuoksi

| 3. | Kolmas kanneperuste: Kantajien perusoikeutta yhdenvertaisuuteen lain edessä (perusoikeuskirjan 20 artikla) on loukattu, koska hiilidioksidineutraaleja polttoaineita kohdellaan ilman asiallista perustetta (i) syrjivästi akkukäyttöisten sähköisten ajoneuvojen latausenergiaan nähden ja (ii) samalla tavalla fossiilisten polttoaineiden kanssa |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste: Kantajien perusoikeutta yhdenvertaisuuteen lain edessä (perusoikeuskirjan 20 artikla) on loukattu, koska hiilidioksidineutraaleja polttoaineita kohdellaan ilman asiallista perustetta (i) syrjivästi akkukäyttöisten sähköisten ajoneuvojen latausenergiaan nähden ja (ii) samalla tavalla fossiilisten polttoaineiden kanssa

| 4. | Neljäs kanneperuste: perusoikeuskirjan 37 artiklassa tarkoitetun ympäristönsuojelun vastaisuus, koska ajoneuvojen koko elinkaarenaikaista ympäristökuormitusta ei oteta huomioon ja koska puuttuva avarakatseisuus eri teknologioita kohtaan johtaa suurempaan ympäristökuormitukseen |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste: perusoikeuskirjan 37 artiklassa tarkoitetun ympäristönsuojelun vastaisuus, koska ajoneuvojen koko elinkaarenaikaista ympäristökuormitusta ei oteta huomioon ja koska puuttuva avarakatseisuus eri teknologioita kohtaan johtaa suurempaan ympäristökuormitukseen

| 5. | Viides kanneperuste: SEU 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, sillä riidanalaiset säännökset eivät ole asianmukaisia, välttämättömiä tai oikeasuhteisia unionin tavoittelemien hiilidioksidivähennysten saavuttamiseksi |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste: SEU 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen, sillä riidanalaiset säännökset eivät ole asianmukaisia, välttämättömiä tai oikeasuhteisia unionin tavoittelemien hiilidioksidivähennysten saavuttamiseksi

| 6. | Kuudes kanneperuste: SEUT 191 artiklassa tarkoitettujen unionin ympäristöpoliittisten tehtävien laiminlyönti, koska ajoneuvojen koko elinkaarenaikaista ympäristökuormitusta ei perusteettomasti oteta huomioon eikä kuormitusta pyritä vähentämään sen alkulähteillä tai aiheuttajaperiaatteen mukaisesti vaan se ainoastaan siirretään unionin ulkopuolelle |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste: SEUT 191 artiklassa tarkoitettujen unionin ympäristöpoliittisten tehtävien laiminlyönti, koska ajoneuvojen koko elinkaarenaikaista ympäristökuormitusta ei perusteettomasti oteta huomioon eikä kuormitusta pyritä vähentämään sen alkulähteillä tai aiheuttajaperiaatteen mukaisesti vaan se ainoastaan siirretään unionin ulkopuolelle

| 7. | Seitsemäs kanneperuste: SEUT 296 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska lainsäätäjä ei ole perustellut riidanalaisten säännösten muista unionin säännöksistä poikkeavia sisältöjä |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste: SEUT 296 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perusteluvelvollisuuden laiminlyönti, koska lainsäätäjä ei ole perustellut riidanalaisten säännösten muista unionin säännöksistä poikkeavia sisältöjä

---

(1)  
  EUVL 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/61 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/61

---

Kanne 25.7.2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints)

(Asia T-424/23)

(2023/C 321/68)

Kannekirjelmän kieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: PlanetArt LLC (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustaja: asianajaja M. Schaffner)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Free (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus värillisen kuviomerkin FreePrints rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 084 906

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 25.5.2023 asiassa R 407/2022-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | hylkää väitteen nro B 3 101 722, jonka EUIPO:n väiteosasto hyväksyi 25.1.2022 |
| --- | --- |

—

hylkää väitteen nro B 3 101 722, jonka EUIPO:n väiteosasto hyväksyi 25.1.2022

| — | jonka seurauksena mahdollistaa EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 18 084 906 FreePrints rekisteröinnin |
| --- | --- |

—

jonka seurauksena mahdollistaa EU-tavaramerkkiä koskevan hakemuksen nro 18 084 906 FreePrints rekisteröinnin

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:ssa (valituslautakunta ja väiteosasto) aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, muun muassa hakijalle näistä menettelyistä aiheutuneet välttämättömät kustannukset. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:ssa (valituslautakunta ja väiteosasto) aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, muun muassa hakijalle näistä menettelyistä aiheutuneet välttämättömät kustannukset.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohdan rikkominen.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/62 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/62

---

Kanne 25.7.2023 – Consejo Regulador ”Aceite de Jaén” v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

(Asia T-425/23)

(2023/C 321/69)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida ”Aceite de Jaén” (Mengíbar, Espanja) (edustaja: asianajaja F. Muñoz Calvo)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Agrícola La Loma S. Coop. Andaluza (Torreblascopedro, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Kuviomerkki VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS – EU-tavaramerkki nro 18 326 674

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.6.2023 asiassa R 1119/2022-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | palauttaa asian valituslautakuntaan, jotta tämä voi tehdä lainmukaisen päätöksen, jossa riidanalainen tavaramerkki todetaan osittain mitättömäksi |
| --- | --- |

—

palauttaa asian valituslautakuntaan, jotta tämä voi tehdä lainmukaisen päätöksen, jossa riidanalainen tavaramerkki todetaan osittain mitättömäksi

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | kontradiktorisuuden periaatteen loukkaaminen ja sellaisen tilanteen aikaansaaminen, jossa muulla osapuolella ei ole mahdollisuutta puolustautua |
| --- | --- |

—

kontradiktorisuuden periaatteen loukkaaminen ja sellaisen tilanteen aikaansaaminen, jossa muulla osapuolella ei ole mahdollisuutta puolustautua

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen loukkaamalla unionin yleistä järjestystä jättämällä noudattamatta oliiviöljyn vähittäiskauppaa koskevaa unionin säännöstöä |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan rikkominen loukkaamalla unionin yleistä järjestystä jättämällä noudattamatta oliiviöljyn vähittäiskauppaa koskevaa unionin säännöstöä

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohdan rikkominen seurauksena riidanalaiseen tavaramerkkiin liittyvästä erehtymisvaarasta |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan g alakohdan rikkominen seurauksena riidanalaiseen tavaramerkkiin liittyvästä erehtymisvaarasta

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan j alakohdan rikkominen suojattuja maantieteellisiä nimityksiä koskevan unionin säännöstön noudattamatta jättämisen vuoksi. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan j alakohdan rikkominen suojattuja maantieteellisiä nimityksiä koskevan unionin säännöstön noudattamatta jättämisen vuoksi.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/63 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/63

---

Kanne 25.7.2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Sininen ja keltainen muodoltaan soikea kuvio)

(Asia T-426/23)

(2023/C 321/70)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Chiquita Brands LLC (Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat R. Dissmann ja L. Jones)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Compagnie financière de participation (Marseille, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (Sininen ja keltainen muodoltaan soikea kuvio – EU-tavaramerkki nro 7 497 191

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 23.5.2023 asiassa R 2243/2021-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää mitätöintivaatimuksen siltä osin kuin riidanalainen tavaramerkki todettiin mitättömäksi |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hylkää mitätöintivaatimuksen siltä osin kuin riidanalainen tavaramerkki todettiin mitättömäksi

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydyn menettelyn kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut, EUIPO:ssa käydyn menettelyn kulut mukaan lukien.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 4 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin kyse on riidanalaisen tavaramerkin ominaisuuksiin perustuvasta erottamiskyvystä |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 4 artiklan ja 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen siltä osin kuin kyse on riidanalaisen tavaramerkin ominaisuuksiin perustuvasta erottamiskyvystä

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan ja 59 artiklan 2 kohdan rikkominen siltä osin kuin kyse on riidanalaisen tavaramerkin käytön perusteella hankitusta erottamiskyvystä. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan ja 59 artiklan 2 kohdan rikkominen siltä osin kuin kyse on riidanalaisen tavaramerkin käytön perusteella hankitusta erottamiskyvystä.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/64

---

Kanne 25 July 2023 – Hofstede Insights v EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

(Asia T-429/23)

(2023/C 321/71)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Hofstede Insights Oy (Helsinki, Suomi) (edustaja: asianajaja A. Sevillano Orbegozo)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Geert Hofstede BV (Meppel, Alankomaat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus EU-sanamerkiksi HOFSTEDE INSIGHTS – EU-tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 18 338 780

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 28.4.2023 asiassa R 2128/2022-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 4 kohdan rikkominen.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/64

---

Kanne 25.7.2023 – Universität Koblenz v. EACEA

(Asia T-432/23)

(2023/C 321/72)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Universität Koblenz (edustajat: asianajajat R. Di Prato ja C. von der Lühe)

Vastaaja: Euroopan koulutuksen ja kulttuurin toimeenpanovirasto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että vastaajan 12.5.2023 päivätyssä kirjeessä asianumerolla EACEA/530181(2012-3028)23D001392 esittämä, Grant Agreement -tukisopimukseen 2012-3028 liittyvä 197 216,97 euron palauttamisvaatimus on perusteeton |
| --- | --- |

—

toteamaan, että vastaajan 12.5.2023 päivätyssä kirjeessä asianumerolla EACEA/530181(2012-3028)23D001392 esittämä, Grant Agreement -tukisopimukseen 2012-3028 liittyvä 197 216,97 euron palauttamisvaatimus on perusteeton

| — | velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajat korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja esittää kanteensa tueksi, että tukeen oikeuttavia kustannuksia ei ole hyväksytty kokonaisuudessaan, vaikka kaikki asianmukaiset asiakirjat on esitetty. Kantajan esittämiä tiettyjä asiakirjoja ja selvityksiä ei ole otettu täysimääräisesti huomioon. Vastaajan asettamat asiakirjojen laatimista koskevat velvoitteet ovat liioiteltuja eivätkä ne ole kyseisiä tukisopimuksia koskevien sääntöjen periaatteen ja tarkoituksen mukaisia.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/65 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/65

---

Kanne 25.7.2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro)

(Asia T-433/23)

(2023/C 321/73)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Webedia Gaming GmbH (München, Saksa) (edustaja: Rechtsanwalt O. Spieker)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: hakemus kuviomerkin GamePro rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 181 227

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 24.5.2023 asiassa R 1246/2022-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen valituksen hylkäämisen osalta |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen valituksen hylkäämisen osalta

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 3 kohdan rikkominen.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/66

---

Kanne 28.7.2023 – Almaghout v. neuvosto

(Asia T-437/23)

(2023/C 321/74)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Hala Almaghout (edustajat: asianajajat M. Lester ja M. Birdling, barristers, ja asianajaja G. Symeonidis)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa 25.5.2023 annetun päätöksen (YUTP) 2023/1035 (1), jolla kantajan luetteloon merkitseminen pysytettiin neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I ja 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 liitteessä II (riidanalaiset toimenpiteet), siltä osin kuin kyseiset toimenpiteet koskevat kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoaa 25.5.2023 annetun päätöksen (YUTP) 2023/1035 (1), jolla kantajan luetteloon merkitseminen pysytettiin neuvoston päätöksen 2013/255/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä I ja 18.1.2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 36/2012 liitteessä II (riidanalaiset toimenpiteet), siltä osin kuin kyseiset toimenpiteet koskevat kantajaa

| — | velvoittaa neuvoston korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa. |
| --- | --- |

—

velvoittaa neuvoston korvaamaan hänen oikeudenkäyntikulunsa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja väittää, että hänen sisällyttämisensä riidanalaisiin toimenpiteisiin johtuu neuvoston ilmeisistä arviointivirheistä. Kantaja väittää erityisesti, että hän ei ole enää Makhloufin perheen jäsen, että hänellä ei ole yhteyttä Syyrian hallintoon, että hänellä ei ole vaikutusvaltaa kyseisessä hallinnossa, ja että hänen osalta ei ole kiertämisen vaaraa. Toisin kuin perusteluissa kantajan merkitsemiselle luetteloihin, jotka liittyvät unionin Syyriaan kohdistamiin rajoittaviin toimenpiteisiin, todetaan, hänen tapauksessaan ei ole vaaraa siitä, että perittyjä varoja käytettäisiin Syyrian hallinnon toiminnan tukemiseen tai että varat päätyisivät hallinnon haltuun.

---

(1)  
  EUVL 2023, L 139, s. 49.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/66

---

Kanne 31.7.2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

(Asia T-438/23)

(2023/C 321/75)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Lotum one GmbH (Bad Nauheim, Saksa) (edustaja: asianajaja T. Hogh Holub)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Playtika Santa Monica, LLC (Henderson, Nevada, Yhdysvallat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin, joka sisältään sanaosan WORDBLITZ, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 024 980

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.3.2023 asiassa R 1682/2021-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/67 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/67

---

Kanne 31.7.2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext)

(Asia T-439/23)

(2023/C 321/76)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Marcandita, SL (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. Gracia Albero ja E. Cebollero González)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Euronext NV (Amsterdam, Alankomaat)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin bnext rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 309 107

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.4.2023 asiassa R 2111/2022-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja väliintulijan korvaamaan väiteosastossa ja EUIPO:n neljännessä valituslautakunnassa käydyistä menettelyistä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut ja väliintulijan korvaamaan väiteosastossa ja EUIPO:n neljännessä valituslautakunnassa käydyistä menettelyistä aiheutuneet kulut.

Kanneperuste

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/68 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/68

---

Kanne 27.7.2023 – Berlin Hyp v. SRB

(Asia T-440/23)

(2023/C 321/77)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Berlin Hyp AG (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat H. Berger, M. Weber ja D. Schoo)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 etukäteen suoritettavien maksuosuuksien määrittämisestä 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen siltä osin kuin riidanalainen päätös ja sen liitteet I, II ja III koskevat kantajaa |
| --- | --- |

—

kumoamaan yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 etukäteen suoritettavien maksuosuuksien määrittämisestä 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen siltä osin kuin riidanalainen päätös ja sen liitteet I, II ja III koskevat kantajaa

| — | velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Toissijaisesti siltä varalta, että unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei riidanalaista päätöstä ole yhteisen kriisinratkaisuneuvoston käyttämän virheellisen kielen vuoksi oikeudellisesti olemassa eikä kumoamiskanteella siten ole kohdetta, kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että riidanalaista päätöstä ei ole oikeudellisesti olemassa |
| --- | --- |

—

toteamaan, että riidanalaista päätöstä ei ole oikeudellisesti olemassa

| — | velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston vastaamaan oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: Päätös on asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 81 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 1 (2) 3 artiklan kanssa, vastainen, koska sitä ei tehty kantajan valitsemalla saksan kielellä. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: Päätös on asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) 81 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä asetuksen N:o 1 (2) 3 artiklan kanssa, vastainen, koska sitä ei tehty kantajan valitsemalla saksan kielellä.

| 2) | Toinen kanneperuste: Päätöksessä ei ole noudatettu SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (3) 41 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua perusteluvelvollisuutta eikä kunnioitettu perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua perusoikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, koska perustelut ovat puutteelliset ja päätöksen valvominen tuomioistuimessa on lähes mahdotonta. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: Päätöksessä ei ole noudatettu SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (3) 41 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua perusteluvelvollisuutta eikä kunnioitettu perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua perusoikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan, koska perustelut ovat puutteelliset ja päätöksen valvominen tuomioistuimessa on lähes mahdotonta.

| 3) | Kolmas kanneperuste: Päätös on asetuksen N:o 806/2014 69 ja 70 artiklan sekä perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 53 artiklan vastainen, koska vastaaja määritti vuosittaisen tavoitetason virheellisesti; toissijaisesti kantaja katsoo, että asetuksen N:o 806/2014 69 ja 70 artikla ovat ristiriidassa ylemmänasteisten oikeussääntöjen kanssa. |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste: Päätös on asetuksen N:o 806/2014 69 ja 70 artiklan sekä perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 53 artiklan vastainen, koska vastaaja määritti vuosittaisen tavoitetason virheellisesti; toissijaisesti kantaja katsoo, että asetuksen N:o 806/2014 69 ja 70 artikla ovat ristiriidassa ylemmänasteisten oikeussääntöjen kanssa.

| 4) | Neljäs kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (4) 7 artiklan 4 kohdan 2 alakohta on ristiriidassa ylemmänasteisten oikeussääntöjen kanssa, koska siinä sallitaan asiallisesti perusteeton ja kohtuuton erottelu samaan laitosten suojajärjestelmään kuuluvien jäsenten välillä ja tällaiseen suojajärjestelmään kuulumista koskevan indikaattorin painoarvon suhteuttaminen. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (4) 7 artiklan 4 kohdan 2 alakohta on ristiriidassa ylemmänasteisten oikeussääntöjen kanssa, koska siinä sallitaan asiallisesti perusteeton ja kohtuuton erottelu samaan laitosten suojajärjestelmään kuuluvien jäsenten välillä ja tällaiseen suojajärjestelmään kuulumista koskevan indikaattorin painoarvon suhteuttaminen.

| 5) | Viides kanneperuste: Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että päätös on laitosten suojajärjestelmään kuulumista koskevan indikaattorin määrittämisen osalta sovellettavan primaari- ja sekundaarioikeuden vastainen. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste: Toissijaisesti kantaja vetoaa siihen, että päätös on laitosten suojajärjestelmään kuulumista koskevan indikaattorin määrittämisen osalta sovellettavan primaari- ja sekundaarioikeuden vastainen.

| 6) | Kuudes kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 7 artikla ja sen liitteessä I oleva vaihe 2 on ristiriidassa ylemmänasteisen säännöstön kanssa, koska siinä ei oteta huomioon Meroni-oikeuskäytännöstä (5) johdettavia periaatteita, koska komissio ylitti sille siirretyn toimivallan ja koska kyseiset säännökset ovat maksun mitoittamista riskiä vastaavasti koskevan kehotuksen, suhteellisuusperiaatteen ja kokonaisvaltaista tarkastelua koskevan kehotuksen vastaisia. |
| --- | --- |

6)

Kuudes kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 7 artikla ja sen liitteessä I oleva vaihe 2 on ristiriidassa ylemmänasteisen säännöstön kanssa, koska siinä ei oteta huomioon Meroni-oikeuskäytännöstä (5) johdettavia periaatteita, koska komissio ylitti sille siirretyn toimivallan ja koska kyseiset säännökset ovat maksun mitoittamista riskiä vastaavasti koskevan kehotuksen, suhteellisuusperiaatteen ja kokonaisvaltaista tarkastelua koskevan kehotuksen vastaisia.

| 7) | Seitsemäs kanneperuste: Toissijaisesti kantaja väittää, että päätös on perusoikeuskirjan 16, 20 ja 52 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska se perustuu riskipilarin IV riski-indikaattorien määrittämisen osalta ilmeisiin arviointivirheisiin. |
| --- | --- |

7)

Seitsemäs kanneperuste: Toissijaisesti kantaja väittää, että päätös on perusoikeuskirjan 16, 20 ja 52 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen vastainen, koska se perustuu riskipilarin IV riski-indikaattorien määrittämisen osalta ilmeisiin arviointivirheisiin.

| 8) | Kahdeksas kanneperuste: Päätös on perusoikeuskirjan 16, 20, 41 ja 52 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden vastainen, koska riskikorjaus tehtiin virheellisesti. |
| --- | --- |

8)

Kahdeksas kanneperuste: Päätös on perusoikeuskirjan 16, 20, 41 ja 52 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen ja hyvää hallintoa koskevan oikeuden vastainen, koska riskikorjaus tehtiin virheellisesti.

| 9) | Yhdeksäs kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen virke ovat ristiriidassa ylemmänasteisen säännöstön kanssa, koska niissä säädetään yhden tai useamman riski-indikaattorin jättämisestä soveltamatta määrittämättömäksi ajaksi, kunhan tätä varten tarvittaviin tietoihin ei sovelleta valvontatietojen raportointivaatimusta. |
| --- | --- |

9)

Yhdeksäs kanneperuste: Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 20 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen virke ovat ristiriidassa ylemmänasteisen säännöstön kanssa, koska niissä säädetään yhden tai useamman riski-indikaattorin jättämisestä soveltamatta määrittämättömäksi ajaksi, kunhan tätä varten tarvittaviin tietoihin ei sovelleta valvontatietojen raportointivaatimusta.

---

(1)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(2)  Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15.4.1958 annettu neuvoston asetus N:o 1 (EYVL 1958, 17, s. 401).

(3)  
  EUVL 2012, C 326, s. 391.

(4)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(5)  Tuomio 13.6.1958, Meroni v. korkea viranomainen, 10/56, EU:C:1958:8.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/69 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/69

---

Kanne 31.7.2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

(Asia T-444/23)

(2023/C 321/78)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Certinvest SRL (Păntăşeşti, Romania) (edustaja: asianajaja I. Speciac)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Kiddinx Studios GmbH (Berliini, Saksa)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Kantaja unionin yleisessä tuomioistuimessa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus kuviomerkin Tina rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 271 155

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 17.5.2023 asiassa R 1979/2022-5 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy kantajan väitejaoston päätöksestä tekemän valituksen ja siten velvoittaa EUIPOn jatkamaan riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintimenettelyä kaikkien tavaroiden ja palvelujen osalta. |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja hyväksyy kantajan väitejaoston päätöksestä tekemän valituksen ja siten velvoittaa EUIPOn jatkamaan riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintimenettelyä kaikkien tavaroiden ja palvelujen osalta.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 11.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 321/70 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 321/70

---

Kanne 27.7.2023 – UniCredit Bank v. SRB

(Asia T-446/23)

(2023/C 321/79)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: UniCredit Bank AG (München, Saksa) (edustajat: asianajajat F. Kruis ja N. Bartmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne perustuu kahdeksaan kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T- 410/23, BAWAG PSK vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---