# Úřední věstník C 321/11.

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 321 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6611. září2023 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 321

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6611. září2023

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2023/C 321/01 | Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie | 1 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2023/C 321/01

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

Úředním věstníku Evropské unie

1

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | Soudní dvůr |
| 2023/C 321/02 | Věc C-376/20 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 – Evropská komise v. CK Telecoms UK Investments Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, EE Ltd (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Nařízení (ES) č. 139/2004 – Kontrola spojování podniků – Mobilní telekomunikační služby – Rozhodnutí prohlašující spojení na neslučitelné s vnitřním trhem – Oligopolní trh – Zásadní narušení účinné hospodářské soutěže – Nekoordinované účinky – Úroveň dokazování – Prostor pro uvážení Evropské komise v hospodářské oblasti – Meze soudního přezkumu – Pokyny pro horizontální spojení – Faktory relevantní k prokázání zásadního narušení účinné hospodářské soutěže – Pojmy významná konkurenční síla a blízcí soutěžitelé – Blízkost konkurenčního vztahu mezi spojujícími se stranami – Kvantitativní analýza účinků zamýšleného spojení na ceny – Nárůst efektivnosti – Zkreslení – Výtka, kterou Tribunál Evropské unie uplatnil i bez návrhu – Zrušení) | 2 |
| 2023/C 321/03 | Spojené věci C-615/20 a C-671/20, YP a další (Zbavení soudce jeho imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce): Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Polsko) – Trestní řízení proti YP a dalším (C-615/20), M. M. (C-671/20) (Řízení o předběžné otázce – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Právní stát – Účinná právní ochrana v oblastech pokrytých unijním právem – Nezávislost soudců – Přednost unijního práva – Článek 4 odst. 3 SEU – Povinnost loajální spolupráce – Zbavení soudce jeho trestněprávní imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce nařízené kárným kolegiem (Izba Dyscyplinarna) Nejvyššího soudu (Sąd Najwyższy, Polsko) – Nedostatek nezávislosti a nestrannosti tohoto kolegia – Změna složení rozhodovací formace, která má rozhodnout ve věci dosud přidělené tomuto soudci – Zákaz, aby vnitrostátní soudy zpochybnily legitimitu soudu, ztížily jeho fungování nebo posuzovaly legalitu či účinnost jmenování soudců nebo jejich soudních pravomocí, za jehož porušení hrozí kárné sankce – Povinnost dotčených soudů a orgánů příslušných k určení a změně složení rozhodovacích formací upustit od uplatňování opatření, jímž byl daný soudce zbaven imunity a dočasně zproštěn výkonu funkce – Povinnost týchž soudů a orgánů upustit od uplatňování vnitrostátních ustanovení stanovících tyto zákazy) | 3 |
| 2023/C 321/04 | Spojené věci C-363/21 a C-364/21, Ferrovienord a další: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti – Itálie) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Řízení o předběžné otázce – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Povinnost členských států stanovit prostředky nezbytné k zajištění účinné právní ochrany v oblastech pokrytých právem Unie – Hospodářská politika – Nařízení (EU) č. 549/2013 – Evropský systém národních a regionálních účtů v Evropské unii (ESA) – Směrnice 2011/85/EU – Požadavky na rozpočtové rámce členských států – Vnitrostátní právní úprava, která omezuje příslušnost účetního soudu – Zásady efektivity a rovnocennosti – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie) | 4 |
| 2023/C 321/05 | Věc C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Autorské právo v informační společnosti – Směrnice 2001/29/ES – Článek 3 – Právo na sdělování veřejnosti – Článek 5 odst. 2 písm. b) – Výjimka tzv. soukromé kopie – Dodavatel služby Internet Protocol Television (IPTV) – Přístup k chráněným obsahům bez svolení nositelů práv – On-line videorekordér – Opakované přehrávání s časovým odstupem – Technika deduplikace) | 5 |
| 2023/C 321/06 | Věc C-757/21 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nichicon Corporation v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Ověření pravosti rozsudku Tribunálem – Článek 118 jednacího řádu Tribunálu – Doručovaná kopie rozsudku – Podpisy soudců – Kartelové dohody – Článek 101 SFEU – Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem – Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen – Pojem jednání, které je svým účelem protiprávní – Důkazní břemeno Evropské komise – Prohlášení podniků – Věrohodnost – Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání – Jediné a pokračující protiprávní jednání – Pokuta – Výpočet základní částky – Výše tržeb, která má být zohledněna – Polehčující okolnosti – Soudní přezkum v plné jurisdikci) | 6 |
| 2023/C 321/07 | Věc C-759/21 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Ověření pravosti rozsudku Tribunálem – Článek 118 jednacího řádu Tribunálu – Doručovaná kopie rozsudku – Podpisy soudců – Kartelové dohody – Článek 101 SFEU – Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem – Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen – Pojem jednání, které je svým účelem protiprávní – Důkazní břemeno Evropské komise – Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání – Jediné a pokračující protiprávní jednání – Pokuta – Výpočet základní částky – Výše tržeb, která má být zohledněna – Polehčující okolnosti – Soudní přezkum v plné jurisdikci) | 7 |
| 2023/C 321/08 | Věc C-765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Padova – Itálie) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova (Řízení o předběžné otázce – Veřejné zdraví – Vnitrostátní právní úprava ukládající povinné očkování zdravotnického personálu – Postavení zaměstnanců odmítajících vakcínu mimo službu bez nároku na odměnu – Nařízení (ES) č. 726/2004 – Humánní léčivé přípravky – Očkovací látka proti onemocnění covid-19 – Nařízení (ES) č. 507/2006 – Platnost podmínečných registrací – Nařízení (EU) 2021/953 – Zákaz diskriminace mezi očkovanými a neočkovanými osobami – Nepřípustnost) | 7 |
| 2023/C 321/09 | Věc C-35/22, CAJASUR Banco: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Malaga – Španělsko) – CAJASUR Banco S.A. v. JO, IM (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 6 odst. 1 – Všeobecné podmínky smlouvy o hypotečním úvěru prohlášené vnitrostátními soudy za neplatné – Soudní prostředek nápravy – Uznání před jakýmkoli zpochybněním – Vnitrostátní právní úprava, která pro neuložení náhrady nákladů soudního řízení vyžaduje, aby spotřebitel u dotyčného prodávajícího nebo poskytovatele učinil kroky před zahájením soudního řízení – Zásada řádného výkonu spravedlnosti – Právo na účinnou soudní ochranu) | 8 |
| 2023/C 321/10 | Spojené věci C- 73/22 P a C-77/22 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis v. Evropská komise (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV a další v. Dralon GmbH, Evropská komise (C-77/22 P) (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Hospodářská odvětví způsobilá pro podporu – Vyloučení odvětví výroby dusíkatých produktů a hnojiv – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Právo fyzických nebo právnických osob podat žalobu – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Podmínka, že žalobce musí být bezprostředně dotčen) | 9 |
| 2023/C 321/11 | Věc C-87/22, TT (Neoprávněné přemístění dítěte): Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Korneuburg – Rakousko) – TT v. AK (Řízení o předběžné otázce – Příslušnost ve věcech rodičovské odpovědnosti – Nařízení (ES) č. 2201/2003 – Články 10 a 15 – Postoupení věci soudu jiného členského státu, který má lepší předpoklady k jejímu projednání – Podmínky – Soud členského státu, do něhož bylo dítě neoprávněně přemístěno – Haagská úmluva z roku 1980 – Nejvlastnější zájem dítěte) | 10 |
| 2023/C 321/12 | Věc C-106/22, Xella Magyarország: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu – Svoboda usazování – Nařízení (EU) 2019/452 – Právní předpisy členského státu, kterými se zavádí prověřovací mechanismus zahraničních investic směřujících do podniků, jež jsou rezidenty a jsou považovány za strategické – Rozhodnutí přijaté na základě těchto právních předpisů, které zakazuje, aby jedna rezidentní společnost nabyla veškeré podíly v jiné rezidentní společnosti – Nabytý podnik považovaný za strategický z důvodu, že jeho hlavní činnost se týká těžby některých základních surovin, jako je štěrk, písek a jíl – Nabývající podnik považovaný za zahraničního investora z důvodu, že je součástí skupiny společností, jejíž zastřešující společnost je usazena v třetí zemi – Ohrožení nebo riziko ohrožení zájmu státu, veřejné bezpečnosti nebo veřejného pořádku členského státu – Cíl spočívající v zajištění bezpečnosti dodávek základních surovin v odvětví stavebnictví, zejména na regionální úrovni) | 11 |
| 2023/C 321/13 | Věc C-134/22, G GmbH: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – MO v. SM jakožto insolvenčnímu správci majetkové podstaty společnosti G GmbH (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Hromadné propouštění – Směrnice 98/59/ES – Informování a projednání – Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec – Povinnost zaměstnavatele, který zamýšlí provést hromadné propouštění, předat příslušnému orgánu veřejné moci kopii informací sdělených zástupcům zaměstnanců – Účel – Důsledky nesplnění této povinnosti) | 11 |
| 2023/C 321/14 | Věc C-136/22 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (Kasační opravný prostředek – Humánní léčivé přípravky – Nařízení (ES) č. 726/2004 – Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) neobnovit vědeckou poradní skupinu – Žaloba na neplatnost podaná žadatelem o registraci – Přípustnost – Právní zájem na podání žaloby – Vzniklý a trvající zájem, který může vyplynout z jiné žaloby – Podmínky) | 12 |
| 2023/C 321/15 | Věc C-180/22, Mensing II: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Články 311 a následující – Zvláštní režimy použitelné v oblasti uměleckých děl – Režim ziskové přirážky – Obchodníci povinní k dani – Dodání uměleckých děl jejich autory nebo jejich právními nástupci – Plnění uvnitř Společenství – Nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu) | 13 |
| 2023/C 321/16 | Věc C- 265/22, Banco Santander (Odkaz na oficilní index): Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Španělsko) – ZR, PI v. Banco Santander, SA (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouvy o hypotečním úvěru – Ujednání o pohyblivé úrokové sazbě – Referenční index založený na celkových ročních skutečných sazbách (RPSN) hypotečních úvěrů poskytnutých úvěrovými institucemi – Index stanovený právním nebo správním aktem – Specifikace uvedené v preambuli uvedeného aktu – Přezkum týkající se požadavku transparentnosti – Posouzení zneužívající povahy) | 13 |
| 2023/C 321/17 | Věc C-313/22, ACHILLEION: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Elegktiko Synedrio – Řecko) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Elliniko Dimosio (Řízení o předběžné otázce – Strukturální fondy – Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) – Spolufinancování – Nařízení (ES) č. 1260/1999 – Článek 30 odst. 4 a čl. 39 odst. 1 – Trvání operací investičního rázu – Podstatná změna ve spolufinancované investiční operaci – Navrácení podpory v případě převodu provozovny, jíž se týká tato operace – Dopad zvláštních okolností tohoto převodu) | 14 |
| 2023/C 321/18 | Věc C-344/22, Gemeinde A: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Gemeinde A v. Finanzamt (Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. c) – Poskytnutí služby za úplatu – Veřejnoprávní subjekty – Obec vybírající poplatek z pobytu za zpřístupnění lázeňských zařízení všem) | 15 |
| 2023/C 321/19 | Věc C-107/23 PPU, Lin: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – trestní řízení vedené proti C.I., C.O., K.A., L.N., S.P. (Řízení o předběžné otázce – Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Článek 325 odst. 1 SFEU – Úmluva o ochraně finančních zájmů – Článek 2 odst. 1 – Povinnost bojovat proti podvodům poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie odrazujícími a účinnými opatřeními – Povinnost stanovit tresty – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Závažný podvod v oblasti DPH – Promlčecí doba trestní odpovědnosti – Rozsudek Ústavního soudu, kterým bylo vnitrostátní ustanovení upravující důvody přerušení této doby prohlášeno za neplatné – Systémové riziko beztrestnosti – Ochrana základních práv – Článek 49 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Zásada zákonnosti trestných činů a trestů – Požadavky předvídatelnosti a určitosti trestního zákona – Zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) – Zásada právní jistoty – Vnitrostátní standard ochrany základních práv – Povinnost soudů členského státu upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu nebo nejvyššího soudu tohoto členského státu v případě nesouladu s unijním právem – Kárná odpovědnost soudců v případě nerespektování těchto rozsudků – Zásada přednosti unijního práva) | 16 |
| 2023/C 321/20 | Věc C-665/21 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. května 2023 – MKB Multifunds BV v. Evropská komise, Nizozemské království (Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Státní podpory – Údajná státní podpora poskytnutá členským státem fondu fondů – Předběžné posouzení Evropskou komisí – Rozhodnutí Komise konstatující neexistenci státní podpory – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Nařízení (EU) 2015/1589 – Článek 1 písm. h) – Pojem zúčastněná strana) | 17 |
| 2023/C 321/21 | Věc C-55/23, Jurtukała: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polsko) – PA (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury – Příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí, přijímání a výkon veřejných listin v dědických věcech a vytvoření evropského dědického osvědčení – Nařízení (EU) č. 650/2012 – Článek 10 odst. 1 písm. a) – Podpůrná příslušnost – Článek 267 SFEU – Povinnost dodržovat pokyny soudu vyššího stupně) | 18 |
| 2023/C 321/22 | Věc C-94/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2023 Puma SE proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. prosince 2022 ve věci T623/21, Puma SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 18 |
| 2023/C 321/23 | Věc C-270/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2023 Topcart GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 15. února 2023 ve věci T-8/22, Topcart GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) | 19 |
| 2023/C 321/24 | Věc C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Chorvatsko) dne 26. května 2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. v. Povjerenik za informiranje | 19 |
| 2023/C 321/25 | Věc C-337/23, APS Beta Bulgaria a Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 29. května 2023 – APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD | 20 |
| 2023/C 321/26 | Věc C-343/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2023 Jean-Marc Colombani proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 22. března 2023 ve věci T-113/22, Colombani v. ESVČ | 22 |
| 2023/C 321/27 | Věc C-347/23, Zabitoń: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 2. června 2023 – LB, JL v. Getin Noble Bank S.A. | 23 |
| 2023/C 321/28 | Věc C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 5. června 2023 – KCB, MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A. | 23 |
| 2023/C 321/29 | Věc C-367/23, Artemis security: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 9. června 2023 – EA v. Artemis security | 24 |
| 2023/C 321/30 | Věc C- 370/23, Mesto Rimavská Sobota: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Najvyšší správny súd Slovenskej republiky dne 13. června 2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky | 24 |
| 2023/C 321/31 | Věc C-371/23, Mercedes-Benz Group: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Duisburg (Německo) dne 13. června 2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG | 25 |
| 2023/C 321/32 | Věc C-387/23, BUL INS: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 26. června 2023 – ZD BUL INS AD v. PV | 26 |
| 2023/C 321/33 | Věc C-389/23, Bulgarfrukt: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Amtsgericht Wedding (Německo) dne 27. června 2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD | 27 |
| 2023/C 321/34 | Věc C-391/23, Braila Winds: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 27. června 2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală | 28 |
| 2023/C 321/35 | Věc C-396/23. LEGO Juris: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 29. června 2023 – LEGO Juris A/S v. SZOTI Ipari, Kereskedelmi a Szolgáltató Kft. | 28 |
| 2023/C 321/36 | Věc C-408/23, Anwaltsnotarin: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Oberlandesgericht Köln (Německo) dne 4. července 2023 – Rechtsanwältin und Notarin v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm | 29 |
| 2023/C 321/37 | Věc C-423/23, Secab: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) dne 10. července 2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA | 30 |
| 2023/C 321/38 | Věc C-433/23: Žaloba podaná dne 12. července 2023 – Evropská komise v. Španělské království | 31 |
| 2023/C 321/39 | Věc C-462/23: Žaloba podaná dne 24. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika | 33 |
| 2023/C 321/40 | Věc C-464/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EVH GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-312/20, EVH GmbH v. Evropská komise | 34 |
| 2023/C 321/41 | Věc C-465/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Leipzig GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. Evropská komise | 35 |
| 2023/C 321/42 | Věc C-466/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. Evropské komisi | 37 |
| 2023/C 321/43 | Věc C-467/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 TEAG Thüringer Energie AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. Evropská komise | 39 |
| 2023/C 321/44 | Věc C-468/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EnergieVerbund Dresden GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. Evropská komise | 40 |
| 2023/C 321/45 | Věc C-469/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 eins energie in sachsen GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. Evropská komise | 41 |
| 2023/C 321/46 | Věc C-470/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. Evropská komise | 43 |
| 2023/C 321/47 | Věc C-479/23: Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika | 44 |
| 2023/C 321/48 | Věc C-480/23: Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika | 45 |
| 2023/C 321/49 | Věc C-484/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 Mainova AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-320/20, Mainova AG v. Evropská komise | 46 |
| 2023/C 321/50 | Věc C-485/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 enercity AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-321/20, enercity AG v. Evropská komise | 47 |
| 2023/C 321/51 | Věc C-487/23: Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Evropská komise v. Portugalská republika | 48 |
| 2023/C 321/52 | Věc C-440/20, AD: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart – Německo) – S. v. AD GmbH | 50 |
| 2023/C 321/53 | Věc C-642/21, Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor a další: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Bihor – Rumunsko) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, za účasti: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării | 50 |
| 2023/C 321/54 | Věc C-69/22: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 15. května 2023 – Evropská komise v. Rumunsko | 50 |
| 2023/C 321/55 | Věc C-52/23, flightright: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Frankfurt am Main – Německo) – flightright GmbH v. TAP Portugal | 50 |
| | Tribunál |
| 2023/C 321/56 | Věc T-126/23 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. července 2023 – VC v. EU-OSHA (Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky – Vyloučení ze zadávacích řízení a z poskytnutí dotací financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie a ERF po dobu dvou let – Zveřejnění informací týkajících se tohoto vyloučení – Návrh na odklad vykonatelnosti – Naléhavost – Fumus boni juris – Zvážení zájmů) | 51 |
| 2023/C 321/57 | Věc T-349/23: Žaloba podaná dne 27. června 2023 – Semedo v. Parlament | 51 |
| 2023/C 321/58 | Věc T-352/23: Žaloba podaná dne 2. července 2023 – Verdeja Muñiz v. ECB | 52 |
| 2023/C 321/59 | Věc T-366/23: Žaloba podaná dne 4. července 2023 – YH v. ECB | 53 |
| 2023/C 321/60 | Věc T-385/23: Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Úřad evropského veřejného žalobce | 54 |
| 2023/C 321/61 | Věc T-393/23: Žaloba podaná dne 13. července 2023 – Teva v. Komise | 55 |
| 2023/C 321/62 | Věc T-394/23: Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Klein v. Komise | 56 |
| 2023/C 321/63 | Věc T-410/23: Žaloba podaná dne 18. července 2023 – BAWAG PSK v. SRB | 57 |
| 2023/C 321/64 | Věc T-412/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Bank v. SRB | 58 |
| 2023/C 321/65 | Věc T-413/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB | 59 |
| 2023/C 321/66 | Věc T-414/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB | 59 |
| 2023/C 321/67 | Věc T-419/23: Žaloba podaná dne 19. července 2023 – Kiene a další v. Parlament a Rada | 60 |
| 2023/C 321/68 | Věc T-424/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints) | 61 |
| 2023/C 321/69 | Věc T-425/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS) | 62 |
| 2023/C 321/70 | Věc T-426/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Zobrazení modrožlutého oválu) | 63 |
| 2023/C 321/71 | Věc T-429/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Hofstede Insights v. EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS) | 64 |
| 2023/C 321/72 | Věc T-432/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Universität Koblenz v. EACEA | 64 |
| 2023/C 321/73 | Věc T-433/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro) | 65 |
| 2023/C 321/74 | Věc T-437/23: Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Almaghout v. Rada | 66 |
| 2023/C 321/75 | Věc T-438/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ) | 66 |
| 2023/C 321/76 | Věc T-439/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext) | 67 |
| 2023/C 321/77 | Věc T-440/23: Žaloba podaná dne 27. července 2023 – Berlin Hyp v. SRB | 68 |
| 2023/C 321/78 | Věc T-444/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina) | 69 |
| 2023/C 321/79 | Věc T-446/23: Žaloba podaná dne 27. července 2023 – UniCredit Bank v. SRB | 70 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

2023/C 321/02

Věc C-376/20 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 – Evropská komise v. CK Telecoms UK Investments Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, EE Ltd (Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Nařízení (ES) č. 139/2004 – Kontrola spojování podniků – Mobilní telekomunikační služby – Rozhodnutí prohlašující spojení na neslučitelné s vnitřním trhem – Oligopolní trh – Zásadní narušení účinné hospodářské soutěže – Nekoordinované účinky – Úroveň dokazování – Prostor pro uvážení Evropské komise v hospodářské oblasti – Meze soudního přezkumu – Pokyny pro horizontální spojení – Faktory relevantní k prokázání zásadního narušení účinné hospodářské soutěže – Pojmy významná konkurenční síla a blízcí soutěžitelé – Blízkost konkurenčního vztahu mezi spojujícími se stranami – Kvantitativní analýza účinků zamýšleného spojení na ceny – Nárůst efektivnosti – Zkreslení – Výtka, kterou Tribunál Evropské unie uplatnil i bez návrhu – Zrušení)

2

2023/C 321/03

Spojené věci C-615/20 a C-671/20, YP a další (Zbavení soudce jeho imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce): Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Polsko) – Trestní řízení proti YP a dalším (C-615/20), M. M. (C-671/20) (Řízení o předběžné otázce – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Právní stát – Účinná právní ochrana v oblastech pokrytých unijním právem – Nezávislost soudců – Přednost unijního práva – Článek 4 odst. 3 SEU – Povinnost loajální spolupráce – Zbavení soudce jeho trestněprávní imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce nařízené kárným kolegiem (Izba Dyscyplinarna) Nejvyššího soudu (Sąd Najwyższy, Polsko) – Nedostatek nezávislosti a nestrannosti tohoto kolegia – Změna složení rozhodovací formace, která má rozhodnout ve věci dosud přidělené tomuto soudci – Zákaz, aby vnitrostátní soudy zpochybnily legitimitu soudu, ztížily jeho fungování nebo posuzovaly legalitu či účinnost jmenování soudců nebo jejich soudních pravomocí, za jehož porušení hrozí kárné sankce – Povinnost dotčených soudů a orgánů příslušných k určení a změně složení rozhodovacích formací upustit od uplatňování opatření, jímž byl daný soudce zbaven imunity a dočasně zproštěn výkonu funkce – Povinnost týchž soudů a orgánů upustit od uplatňování vnitrostátních ustanovení stanovících tyto zákazy)

3

2023/C 321/04

Spojené věci C-363/21 a C-364/21, Ferrovienord a další: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti – Itálie) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Řízení o předběžné otázce – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Povinnost členských států stanovit prostředky nezbytné k zajištění účinné právní ochrany v oblastech pokrytých právem Unie – Hospodářská politika – Nařízení (EU) č. 549/2013 – Evropský systém národních a regionálních účtů v Evropské unii (ESA) – Směrnice 2011/85/EU – Požadavky na rozpočtové rámce členských států – Vnitrostátní právní úprava, která omezuje příslušnost účetního soudu – Zásady efektivity a rovnocennosti – Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie)

4

2023/C 321/05

Věc C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Řízení o předběžné otázce – Duševní vlastnictví – Autorské právo v informační společnosti – Směrnice 2001/29/ES – Článek 3 – Právo na sdělování veřejnosti – Článek 5 odst. 2 písm. b) – Výjimka tzv. soukromé kopie – Dodavatel služby Internet Protocol Television (IPTV) – Přístup k chráněným obsahům bez svolení nositelů práv – On-line videorekordér – Opakované přehrávání s časovým odstupem – Technika deduplikace)

5

2023/C 321/06

Věc C-757/21 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nichicon Corporation v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Ověření pravosti rozsudku Tribunálem – Článek 118 jednacího řádu Tribunálu – Doručovaná kopie rozsudku – Podpisy soudců – Kartelové dohody – Článek 101 SFEU – Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem – Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen – Pojem jednání, které je svým účelem protiprávní – Důkazní břemeno Evropské komise – Prohlášení podniků – Věrohodnost – Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání – Jediné a pokračující protiprávní jednání – Pokuta – Výpočet základní částky – Výše tržeb, která má být zohledněna – Polehčující okolnosti – Soudní přezkum v plné jurisdikci)

6

2023/C 321/07

Věc C-759/21 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek – Ověření pravosti rozsudku Tribunálem – Článek 118 jednacího řádu Tribunálu – Doručovaná kopie rozsudku – Podpisy soudců – Kartelové dohody – Článek 101 SFEU – Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem – Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen – Pojem jednání, které je svým účelem protiprávní – Důkazní břemeno Evropské komise – Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání – Jediné a pokračující protiprávní jednání – Pokuta – Výpočet základní částky – Výše tržeb, která má být zohledněna – Polehčující okolnosti – Soudní přezkum v plné jurisdikci)

7

2023/C 321/08

Věc C-765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Padova – Itálie) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova (Řízení o předběžné otázce – Veřejné zdraví – Vnitrostátní právní úprava ukládající povinné očkování zdravotnického personálu – Postavení zaměstnanců odmítajících vakcínu mimo službu bez nároku na odměnu – Nařízení (ES) č. 726/2004 – Humánní léčivé přípravky – Očkovací látka proti onemocnění covid-19 – Nařízení (ES) č. 507/2006 – Platnost podmínečných registrací – Nařízení (EU) 2021/953 – Zákaz diskriminace mezi očkovanými a neočkovanými osobami – Nepřípustnost)

7

2023/C 321/09

Věc C-35/22, CAJASUR Banco: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Malaga – Španělsko) – CAJASUR Banco S.A. v. JO, IM (Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 6 odst. 1 – Všeobecné podmínky smlouvy o hypotečním úvěru prohlášené vnitrostátními soudy za neplatné – Soudní prostředek nápravy – Uznání před jakýmkoli zpochybněním – Vnitrostátní právní úprava, která pro neuložení náhrady nákladů soudního řízení vyžaduje, aby spotřebitel u dotyčného prodávajícího nebo poskytovatele učinil kroky před zahájením soudního řízení – Zásada řádného výkonu spravedlnosti – Právo na účinnou soudní ochranu)

8

2023/C 321/10

Spojené věci C- 73/22 P a C-77/22 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis v. Evropská komise (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV a další v. Dralon GmbH, Evropská komise (C-77/22 P) (Kasační opravný prostředek – Státní podpory – Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů – Hospodářská odvětví způsobilá pro podporu – Vyloučení odvětví výroby dusíkatých produktů a hnojiv – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Právo fyzických nebo právnických osob podat žalobu – Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU – Podmínka, že žalobce musí být bezprostředně dotčen)

9

2023/C 321/11

Věc C-87/22, TT (Neoprávněné přemístění dítěte): Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Korneuburg – Rakousko) – TT v. AK (Řízení o předběžné otázce – Příslušnost ve věcech rodičovské odpovědnosti – Nařízení (ES) č. 2201/2003 – Články 10 a 15 – Postoupení věci soudu jiného členského státu, který má lepší předpoklady k jejímu projednání – Podmínky – Soud členského státu, do něhož bylo dítě neoprávněně přemístěno – Haagská úmluva z roku 1980 – Nejvlastnější zájem dítěte)

10

2023/C 321/12

Věc C-106/22, Xella Magyarország: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter (Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb kapitálu – Svoboda usazování – Nařízení (EU) 2019/452 – Právní předpisy členského státu, kterými se zavádí prověřovací mechanismus zahraničních investic směřujících do podniků, jež jsou rezidenty a jsou považovány za strategické – Rozhodnutí přijaté na základě těchto právních předpisů, které zakazuje, aby jedna rezidentní společnost nabyla veškeré podíly v jiné rezidentní společnosti – Nabytý podnik považovaný za strategický z důvodu, že jeho hlavní činnost se týká těžby některých základních surovin, jako je štěrk, písek a jíl – Nabývající podnik považovaný za zahraničního investora z důvodu, že je součástí skupiny společností, jejíž zastřešující společnost je usazena v třetí zemi – Ohrožení nebo riziko ohrožení zájmu státu, veřejné bezpečnosti nebo veřejného pořádku členského státu – Cíl spočívající v zajištění bezpečnosti dodávek základních surovin v odvětví stavebnictví, zejména na regionální úrovni)

11

2023/C 321/13

Věc C-134/22, G GmbH: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – MO v. SM jakožto insolvenčnímu správci majetkové podstaty společnosti G GmbH (Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Hromadné propouštění – Směrnice 98/59/ES – Informování a projednání – Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec – Povinnost zaměstnavatele, který zamýšlí provést hromadné propouštění, předat příslušnému orgánu veřejné moci kopii informací sdělených zástupcům zaměstnanců – Účel – Důsledky nesplnění této povinnosti)

11

2023/C 321/14

Věc C-136/22 P: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (Kasační opravný prostředek – Humánní léčivé přípravky – Nařízení (ES) č. 726/2004 – Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) neobnovit vědeckou poradní skupinu – Žaloba na neplatnost podaná žadatelem o registraci – Přípustnost – Právní zájem na podání žaloby – Vzniklý a trvající zájem, který může vyplynout z jiné žaloby – Podmínky)

12

2023/C 321/15

Věc C-180/22, Mensing II: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing (Řízení o předběžné otázce – Daně – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Články 311 a následující – Zvláštní režimy použitelné v oblasti uměleckých děl – Režim ziskové přirážky – Obchodníci povinní k dani – Dodání uměleckých děl jejich autory nebo jejich právními nástupci – Plnění uvnitř Společenství – Nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu)

13

2023/C 321/16

Věc C- 265/22, Banco Santander (Odkaz na oficilní index): Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Španělsko) – ZR, PI v. Banco Santander, SA (Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouvy o hypotečním úvěru – Ujednání o pohyblivé úrokové sazbě – Referenční index založený na celkových ročních skutečných sazbách (RPSN) hypotečních úvěrů poskytnutých úvěrovými institucemi – Index stanovený právním nebo správním aktem – Specifikace uvedené v preambuli uvedeného aktu – Přezkum týkající se požadavku transparentnosti – Posouzení zneužívající povahy)

o

13

2023/C 321/17

Věc C-313/22, ACHILLEION: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Elegktiko Synedrio – Řecko) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Elliniko Dimosio (Řízení o předběžné otázce – Strukturální fondy – Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) – Spolufinancování – Nařízení (ES) č. 1260/1999 – Článek 30 odst. 4 a čl. 39 odst. 1 – Trvání operací investičního rázu – Podstatná změna ve spolufinancované investiční operaci – Navrácení podpory v případě převodu provozovny, jíž se týká tato operace – Dopad zvláštních okolností tohoto převodu)

14

2023/C 321/18

Věc C-344/22, Gemeinde A: Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Gemeinde A v. Finanzamt (Řízení o předběžné otázce – Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Článek 2 odst. 1 písm. c) – Poskytnutí služby za úplatu – Veřejnoprávní subjekty – Obec vybírající poplatek z pobytu za zpřístupnění lázeňských zařízení všem)

15

2023/C 321/19

Věc C-107/23 PPU, Lin: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – trestní řízení vedené proti C.I., C.O., K.A., L.N., S.P. (Řízení o předběžné otázce – Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Článek 325 odst. 1 SFEU – Úmluva o ochraně finančních zájmů – Článek 2 odst. 1 – Povinnost bojovat proti podvodům poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie odrazujícími a účinnými opatřeními – Povinnost stanovit tresty – Daň z přidané hodnoty (DPH) – Směrnice 2006/112/ES – Závažný podvod v oblasti DPH – Promlčecí doba trestní odpovědnosti – Rozsudek Ústavního soudu, kterým bylo vnitrostátní ustanovení upravující důvody přerušení této doby prohlášeno za neplatné – Systémové riziko beztrestnosti – Ochrana základních práv – Článek 49 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie – Zásada zákonnosti trestných činů a trestů – Požadavky předvídatelnosti a určitosti trestního zákona – Zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) – Zásada právní jistoty – Vnitrostátní standard ochrany základních práv – Povinnost soudů členského státu upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu nebo nejvyššího soudu tohoto členského státu v případě nesouladu s unijním právem – Kárná odpovědnost soudců v případě nerespektování těchto rozsudků – Zásada přednosti unijního práva)

16

2023/C 321/20

Věc C-665/21 P: Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. května 2023 – MKB Multifunds BV v. Evropská komise, Nizozemské království (Kasační opravný prostředek – Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora – Státní podpory – Údajná státní podpora poskytnutá členským státem fondu fondů – Předběžné posouzení Evropskou komisí – Rozhodnutí Komise konstatující neexistenci státní podpory – Žaloba na neplatnost – Přípustnost – Nařízení (EU) 2015/1589 – Článek 1 písm. h) – Pojem zúčastněná strana)

17

2023/C 321/21

Věc C-55/23, Jurtukała: Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polsko) – PA (Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury – Příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí, přijímání a výkon veřejných listin v dědických věcech a vytvoření evropského dědického osvědčení – Nařízení (EU) č. 650/2012 – Článek 10 odst. 1 písm. a) – Podpůrná příslušnost – Článek 267 SFEU – Povinnost dodržovat pokyny soudu vyššího stupně)

18

2023/C 321/22

Věc C-94/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2023 Puma SE proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. prosince 2022 ve věci T623/21, Puma SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

18

2023/C 321/23

Věc C-270/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2023 Topcart GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 15. února 2023 ve věci T-8/22, Topcart GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

19

2023/C 321/24

Věc C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Chorvatsko) dne 26. května 2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. v. Povjerenik za informiranje

19

2023/C 321/25

Věc C-337/23, APS Beta Bulgaria a Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 29. května 2023 – APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD

20

2023/C 321/26

Věc C-343/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2023 Jean-Marc Colombani proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 22. března 2023 ve věci T-113/22, Colombani v. ESVČ

22

2023/C 321/27

Věc C-347/23, Zabitoń: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 2. června 2023 – LB, JL v. Getin Noble Bank S.A.

23

2023/C 321/28

Věc C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 5. června 2023 – KCB, MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A.

23

2023/C 321/29

Věc C-367/23, Artemis security: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 9. června 2023 – EA v. Artemis security

24

2023/C 321/30

Věc C- 370/23, Mesto Rimavská Sobota: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Najvyšší správny súd Slovenskej republiky dne 13. června 2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

24

2023/C 321/31

Věc C-371/23, Mercedes-Benz Group: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Duisburg (Německo) dne 13. června 2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG

25

2023/C 321/32

Věc C-387/23, BUL INS: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 26. června 2023 – ZD BUL INS AD v. PV

26

2023/C 321/33

Věc C-389/23, Bulgarfrukt: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Amtsgericht Wedding (Německo) dne 27. června 2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD

27

2023/C 321/34

Věc C-391/23, Braila Winds: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 27. června 2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

28

2023/C 321/35

Věc C-396/23. LEGO Juris: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 29. června 2023 – LEGO Juris A/S v. SZOTI Ipari, Kereskedelmi a Szolgáltató Kft.

28

2023/C 321/36

Věc C-408/23, Anwaltsnotarin: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Oberlandesgericht Köln (Německo) dne 4. července 2023 – Rechtsanwältin und Notarin v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

29

2023/C 321/37

Věc C-423/23, Secab: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) dne 10. července 2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

30

2023/C 321/38

Věc C-433/23: Žaloba podaná dne 12. července 2023 – Evropská komise v. Španělské království

31

2023/C 321/39

Věc C-462/23: Žaloba podaná dne 24. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

33

2023/C 321/40

Věc C-464/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EVH GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-312/20, EVH GmbH v. Evropská komise

34

2023/C 321/41

Věc C-465/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Leipzig GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. Evropská komise

35

2023/C 321/42

Věc C-466/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. Evropské komisi

37

2023/C 321/43

Věc C-467/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 TEAG Thüringer Energie AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. Evropská komise

39

2023/C 321/44

Věc C-468/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EnergieVerbund Dresden GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. Evropská komise

40

2023/C 321/45

Věc C-469/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 eins energie in sachsen GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. Evropská komise

41

2023/C 321/46

Věc C-470/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. Evropská komise

43

2023/C 321/47

Věc C-479/23: Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

44

2023/C 321/48

Věc C-480/23: Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

45

2023/C 321/49

Věc C-484/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 Mainova AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-320/20, Mainova AG v. Evropská komise

46

2023/C 321/50

Věc C-485/23 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 enercity AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-321/20, enercity AG v. Evropská komise

47

2023/C 321/51

Věc C-487/23: Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Evropská komise v. Portugalská republika

48

2023/C 321/52

Věc C-440/20, AD: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart – Německo) – S. v. AD GmbH

50

2023/C 321/53

Věc C-642/21, Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor a další: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Bihor – Rumunsko) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, za účasti: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

za účasti

50

2023/C 321/54

Věc C-69/22: Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 15. května 2023 – Evropská komise v. Rumunsko

50

2023/C 321/55

Věc C-52/23, flightright: Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Frankfurt am Main – Německo) – flightright GmbH v. TAP Portugal

50

Tribunál

2023/C 321/56

Věc T-126/23 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. července 2023 – VC v. EU-OSHA (Řízení o předběžných opatřeních – Veřejné zakázky – Vyloučení ze zadávacích řízení a z poskytnutí dotací financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie a ERF po dobu dvou let – Zveřejnění informací týkajících se tohoto vyloučení – Návrh na odklad vykonatelnosti – Naléhavost – Fumus boni juris – Zvážení zájmů)

51

2023/C 321/57

Věc T-349/23: Žaloba podaná dne 27. června 2023 – Semedo v. Parlament

51

2023/C 321/58

Věc T-352/23: Žaloba podaná dne 2. července 2023 – Verdeja Muñiz v. ECB

52

2023/C 321/59

Věc T-366/23: Žaloba podaná dne 4. července 2023 – YH v. ECB

53

2023/C 321/60

Věc T-385/23: Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Úřad evropského veřejného žalobce

54

2023/C 321/61

Věc T-393/23: Žaloba podaná dne 13. července 2023 – Teva v. Komise

55

2023/C 321/62

Věc T-394/23: Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Klein v. Komise

56

2023/C 321/63

Věc T-410/23: Žaloba podaná dne 18. července 2023 – BAWAG PSK v. SRB

57

2023/C 321/64

Věc T-412/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Bank v. SRB

58

2023/C 321/65

Věc T-413/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB

59

2023/C 321/66

Věc T-414/23: Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB

59

2023/C 321/67

Věc T-419/23: Žaloba podaná dne 19. července 2023 – Kiene a další v. Parlament a Rada

60

2023/C 321/68

Věc T-424/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints)

61

2023/C 321/69

Věc T-425/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

62

2023/C 321/70

Věc T-426/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Zobrazení modrožlutého oválu)

63

2023/C 321/71

Věc T-429/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Hofstede Insights v. EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

64

2023/C 321/72

Věc T-432/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Universität Koblenz v. EACEA

64

2023/C 321/73

Věc T-433/23: Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro)

65

2023/C 321/74

Věc T-437/23: Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Almaghout v. Rada

66

2023/C 321/75

Věc T-438/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

66

2023/C 321/76

Věc T-439/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext)

67

2023/C 321/77

Věc T-440/23: Žaloba podaná dne 27. července 2023 – Berlin Hyp v. SRB

68

2023/C 321/78

Věc T-444/23: Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

69

2023/C 321/79

Věc T-446/23: Žaloba podaná dne 27. července 2023 – UniCredit Bank v. SRB

70

---

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2023/C 321/01)

Poslední publikace

Poslední publikace

Úř. věst. C 314, 4.9.2023

Dřívější publikace

Dřívější publikace

Úř. věst. C 304, 28.8.2023

Úř. věst. C 296, 21.8.2023

Úř. věst. C 286, 14.8.2023

Úř. věst. C 278, 7.8.2023

Úř. věst. C 271, 31.7.2023

Úř. věst. C 261, 24.7.2023

Tyto texty jsou k dispozici na adrese: EUR-Lex:

http://eur-lex.europa.eu

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

Soudní dvůr

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/2

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 – Evropská komise v. CK Telecoms UK Investments Ltd, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, EE Ltd

(Věc C-376/20 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Nařízení (ES) č. 139/2004 - Kontrola spojování podniků - Mobilní telekomunikační služby - Rozhodnutí prohlašující spojení na neslučitelné s vnitřním trhem - Oligopolní trh - Zásadní narušení účinné hospodářské soutěže - Nekoordinované účinky - Úroveň dokazování - Prostor pro uvážení Evropské komise v hospodářské oblasti - Meze soudního přezkumu - Pokyny pro horizontální spojení - Faktory relevantní k prokázání zásadního narušení účinné hospodářské soutěže - Pojmy ‚významná konkurenční síla‘ a ‚blízcí soutěžitelé‘ - Blízkost konkurenčního vztahu mezi spojujícími se stranami - Kvantitativní analýza účinků zamýšleného spojení na ceny - Nárůst efektivnosti - Zkreslení - Výtka, kterou Tribunál Evropské unie uplatnil i bez návrhu - Zrušení“)

(2023/C 321/02)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): Evropská komise (zástupci: původně G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski a C. Urraca Caviedes, poté F. Castillo de la Torre, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski a C. Urraca Caviedes, zmocněnci)

Další účastníci řízení: CK Telecoms UK Investments Ltd (zástupci: původně J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, S. Prichard, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate, a T. Wessely, Rechtsanwalt, poté J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate, a T. Wessely, Rechtsanwalt), Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: původně S. Brandon, poté F. Shibli, zmocněnci), EE Ltd

Vedlejší účastník podporující navrhovatelku: Kontrolní úřad ESVO (zástupci: původně C. Simpson, M. Sánchez Rydelski a C. Zatschler, poté C. Simpson a M. Sánchez Rydelski, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Rozsudek ze dne 28. května 2020, CK Telecoms UK Investments v. Komise (T 399/16, EU:T:2020:217), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek ze dne 28. května 2020, CK Telecoms UK Investments v. Komise (T 399/16, EU:T:2020:217), se zrušuje.

| 2) | Věc se vrací Tribunálu Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Věc se vrací Tribunálu Evropské unie.

| 3) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

3)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  
  Úř. věst. C 390, 16.11.2020.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/3

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, které podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Polsko) – Trestní řízení proti YP a dalším (C-615/20), M. M. (C-671/20)

(Spojené věci C-615/20 a C-671/20 (1), YP a další (Zbavení soudce jeho imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU - Právní stát - Účinná právní ochrana v oblastech pokrytých unijním právem - Nezávislost soudců - Přednost unijního práva - Článek 4 odst. 3 SEU - Povinnost loajální spolupráce - Zbavení soudce jeho trestněprávní imunity a dočasné zproštění výkonu jeho funkce nařízené kárným kolegiem (Izba Dyscyplinarna) Nejvyššího soudu (Sąd Najwyższy, Polsko) - Nedostatek nezávislosti a nestrannosti tohoto kolegia - Změna složení rozhodovací formace, která má rozhodnout ve věci dosud přidělené tomuto soudci - Zákaz, aby vnitrostátní soudy zpochybnily legitimitu soudu, ztížily jeho fungování nebo posuzovaly legalitu či účinnost jmenování soudců nebo jejich soudních pravomocí, za jehož porušení hrozí kárné sankce - Povinnost dotčených soudů a orgánů příslušných k určení a změně složení rozhodovacích formací upustit od uplatňování opatření, jímž byl daný soudce zbaven imunity a dočasně zproštěn výkonu funkce - Povinnost týchž soudů a orgánů upustit od uplatňování vnitrostátních ustanovení stanovících tyto zákazy“)

(2023/C 321/03)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Okręgowy w Warszawie

Účastníci původních trestních řízení

YP a další (C-615/20), M. M. (C-671/20)

za účasti: Prokuratura Okręgowa w Warszawie, Komisja Nadzoru Finansowego a další (C-615/20)

Výrok

| 1) | Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním ustanovením, která přiznávají orgánu, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena, pravomoc udělovat souhlas k zahájení trestního stíhání soudců obecných soudů, a v případě udělení takového souhlasu dočasně zprostit dotyčné soudce výkonu funkce a na dobu dočasného zproštění výkonu funkce jim snížit odměnu. |
| --- | --- |

1)

Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním ustanovením, která přiznávají orgánu, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena, pravomoc udělovat souhlas k zahájení trestního stíhání soudců obecných soudů, a v případě udělení takového souhlasu dočasně zprostit dotyčné soudce výkonu funkce a na dobu dočasného zproštění výkonu funkce jim snížit odměnu.

| 2) | Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU, zásada přednosti unijního práva a zásada loajální spolupráce zakotvená v čl. 4 odst. 3 SEU musí být vykládány v tom smyslu, že






  — | rozhodovací formace vnitrostátního soudu, které byla předložena určitá věc a která je tvořena samosoudcem, vůči němuž orgán, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena, přijal usnesení udělující souhlas k zahájení trestního stíhání a nařizující dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, je oprávněna upustit od uplatňování takového usnesení, které jí brání ve výkonu její pravomoci v této věci, a |
| --- | --- | --- |

2)

Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU, zásada přednosti unijního práva a zásada loajální spolupráce zakotvená v čl. 4 odst. 3 SEU musí být vykládány v tom smyslu, že

—

rozhodovací formace vnitrostátního soudu, které byla předložena určitá věc a která je tvořena samosoudcem, vůči němuž orgán, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena, přijal usnesení udělující souhlas k zahájení trestního stíhání a nařizující dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, je oprávněna upustit od uplatňování takového usnesení, které jí brání ve výkonu její pravomoci v této věci, a

| — | také soudní orgány příslušné k určení a změně složení rozhodovacích formací tohoto vnitrostátního soudu musí upustit od uplatňování tohoto usnesení, které shora uvedené rozhodovací formaci brání ve výkonu její pravomoci. |
| --- | --- |

—

také soudní orgány příslušné k určení a změně složení rozhodovacích formací tohoto vnitrostátního soudu musí upustit od uplatňování tohoto usnesení, které shora uvedené rozhodovací formaci brání ve výkonu její pravomoci.

| 3) | Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU a zásady přednosti unijního práva a loajální spolupráce musí být vykládány v tom smyslu, že






  — | rozhodovací formace vnitrostátního soudu, které byla věc dosud přidělená jiné rozhodovací formaci téhož soudu nově přidělena v důsledku usnesení přijatého orgánem, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena a který udělil souhlas k zahájení trestního stíhání samosoudce tvořícího posledně uvedenou rozhodovací formaci a nařídil dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, a která v důsledku toho přerušila projednávání této věci do rozhodnutí Soudního dvora o předběžné otázce, musí upustit od uplatňování tohoto usnesení a zdržet se dalšího projednávání uvedené věci a |
| --- | --- | --- |

3)

Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU a zásady přednosti unijního práva a loajální spolupráce musí být vykládány v tom smyslu, že

—

rozhodovací formace vnitrostátního soudu, které byla věc dosud přidělená jiné rozhodovací formaci téhož soudu nově přidělena v důsledku usnesení přijatého orgánem, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena a který udělil souhlas k zahájení trestního stíhání samosoudce tvořícího posledně uvedenou rozhodovací formaci a nařídil dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, a která v důsledku toho přerušila projednávání této věci do rozhodnutí Soudního dvora o předběžné otázce, musí upustit od uplatňování tohoto usnesení a zdržet se dalšího projednávání uvedené věci a

| — | soudní orgány příslušné k určení a změně složení rozhodovacích formací tohoto vnitrostátního soudu jsou v takovém případě povinny opětovně přidělit tutéž věc rozhodovací formaci, která byla jejím projednáním pověřena původně. |
| --- | --- |

—

soudní orgány příslušné k určení a změně složení rozhodovacích formací tohoto vnitrostátního soudu jsou v takovém případě povinny opětovně přidělit tutéž věc rozhodovací formaci, která byla jejím projednáním pověřena původně.

| 4) | Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU a zásady přednosti unijního práva a loajální spolupráce musí být vykládány v tom smyslu, že brání






  — | vnitrostátním ustanovením, která vnitrostátnímu soudu zakazují pod hrozbou uložení kárných sankcí soudcům, kteří v něm zasedají, aby posuzoval závaznost aktu přijatého orgánem, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena a který udělil souhlas k zahájení trestního stíhání soudce a nařídil dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, a případně aby od uplatňování tohoto aktu upustil, a |
| --- | --- | --- |

4)

Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU a zásady přednosti unijního práva a loajální spolupráce musí být vykládány v tom smyslu, že brání

—

vnitrostátním ustanovením, která vnitrostátnímu soudu zakazují pod hrozbou uložení kárných sankcí soudcům, kteří v něm zasedají, aby posuzoval závaznost aktu přijatého orgánem, jehož nezávislost a nestrannost není zaručena a který udělil souhlas k zahájení trestního stíhání soudce a nařídil dočasné zproštění výkonu jeho funkce a snížení jeho odměny, a případně aby od uplatňování tohoto aktu upustil, a

| — | judikatuře ústavního soudu, podle níž jsou akty jmenování soudců tvořících takový orgán soudně nepřezkoumatelné, může-li citovaná judikatura takovému posuzování bránit. |
| --- | --- |

—

judikatuře ústavního soudu, podle níž jsou akty jmenování soudců tvořících takový orgán soudně nepřezkoumatelné, může-li citovaná judikatura takovému posuzování bránit.

---

(1)  
  Úř. věst. C 44, 8.2.2021.

Úř. věst. C 79, 8.3.2021.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/4

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte dei Conti – Itálie) – Ferrovienord SpA v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon v. Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

(Spojené věci C-363/21 a C-364/21 (1), Ferrovienord a další)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU - Povinnost členských států stanovit prostředky nezbytné k zajištění účinné právní ochrany v oblastech pokrytých právem Unie - Hospodářská politika - Nařízení (EU) č. 549/2013 - Evropský systém národních a regionálních účtů v Evropské unii (ESA) - Směrnice 2011/85/EU - Požadavky na rozpočtové rámce členských států - Vnitrostátní právní úprava, která omezuje příslušnost účetního soudu - Zásady efektivity a rovnocennosti - Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie“)

(2023/C 321/04)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte dei Conti

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Ferrovienord SpA (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon (C-364/21)

Žalovaní: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

za účasti: Procura generale della Corte dei conti, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-363/21) Procura generale della Corte dei conti (C-364/21)

Výrok

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii, směrnice Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie a zásadami rovnocennosti a efektivity

musí být vykládány v tom smyslu, že

nebrání vnitrostátní právní úpravě, která omezuje příslušnost účetního soudu rozhodovat o opodstatněnosti zařazení subjektu na seznam vládních institucí, je-li zaručen užitečný účinek těchto nařízení a této směrnice, jakož i účinná soudní ochrana stanovená unijním právem.

---

(1)  
  Úř. věst. C 349, 30.8.2021.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/5

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberster Gerichtshof – Rakousko) – Ocilion IPTV Technologies GmbH v. Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG

(Věc C-426/21 (1), Ocilion IPTV Technologies)

(„Řízení o předběžné otázce - Duševní vlastnictví - Autorské právo v informační společnosti - Směrnice 2001/29/ES - Článek 3 - Právo na sdělování veřejnosti - Článek 5 odst. 2 písm. b) - Výjimka tzv. ‚soukromé kopie‘ - Dodavatel služby ‚Internet Protocol Television‘ (IPTV) - Přístup k chráněným obsahům bez svolení nositelů práv - On-line videorekordér - Opakované přehrávání s časovým odstupem - Technika deduplikace“)

(2023/C 321/05)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberster Gerichtshof

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Ocilion IPTV Technologies GmbH

Odpůrkyně: Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG

Výrok

| 1) | Článek 2 a čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  výjimka z výlučného práva autorů a vysílacích organizací udělit svolení nebo zakázat rozmnožování chráněných děl se nevztahuje na službu nabízenou provozovatelem on-line přenosu televizních vysílání komerčním zákazníkům, která umožňuje prostřednictvím cloudového řešení, nebo řešení spočívajícího na potřebném hardwaru, jakož i softwaru poskytovaném on premises, provádět z podnětu koncových uživatelů této služby průběžný nebo jednorázový záznam těchto vysílání, je-li kopie pořízená prvním uživatelem, který si vybral vysílání, zpřístupněna provozovatelem blíže neurčenému počtu uživatelů, jež chtějí sledovat tentýž obsah. |
| --- | --- |

1)

Článek 2 a čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti

musí být vykládány v tom smyslu, že

výjimka z výlučného práva autorů a vysílacích organizací udělit svolení nebo zakázat rozmnožování chráněných děl se nevztahuje na službu nabízenou provozovatelem on-line přenosu televizních vysílání komerčním zákazníkům, která umožňuje prostřednictvím cloudového řešení, nebo řešení spočívajícího na potřebném hardwaru, jakož i softwaru poskytovaném on premises, provádět z podnětu koncových uživatelů této služby průběžný nebo jednorázový záznam těchto vysílání, je-li kopie pořízená prvním uživatelem, který si vybral vysílání, zpřístupněna provozovatelem blíže neurčenému počtu uživatelů, jež chtějí sledovat tentýž obsah.

| 2) | Článek 3 odst. 1 směrnice 2001/29
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  poskytnutí potřebného hardwaru, jakož i softwaru, včetně technické podpory ze strany provozovatele on-line přenosu televizních vysílání jeho komerčnímu zákazníkovi, jež tomuto zákazníkovi umožňují poskytovat vlastním zákazníkům přístup k on-line televiznímu vysílání s časovým odstupem, a to ačkoliv provozovatel ví o tom, že jeho služba může být využita pro přístup k chráněným obsahům vysílání bez souhlasu jejich autorů, nepředstavuje „sdělování veřejnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení. |
| --- | --- |

2)

Článek 3 odst. 1 směrnice 2001/29

musí být vykládán v tom smyslu, že

poskytnutí potřebného hardwaru, jakož i softwaru, včetně technické podpory ze strany provozovatele on-line přenosu televizních vysílání jeho komerčnímu zákazníkovi, jež tomuto zákazníkovi umožňují poskytovat vlastním zákazníkům přístup k on-line televiznímu vysílání s časovým odstupem, a to ačkoliv provozovatel ví o tom, že jeho služba může být využita pro přístup k chráněným obsahům vysílání bez souhlasu jejich autorů, nepředstavuje „sdělování veřejnosti“ ve smyslu tohoto ustanovení.

---

(1)  
  Úř. věst. C 471, 22.11.2021.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/6

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nichicon Corporation v. Evropská komise

(Věc C-757/21 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ověření pravosti rozsudku Tribunálem - Článek 118 jednacího řádu Tribunálu - Doručovaná kopie rozsudku - Podpisy soudců - Kartelové dohody - Článek 101 SFEU - Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem - Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen - Pojem ‚jednání, které je svým účelem protiprávní‘ - Důkazní břemeno Evropské komise - Prohlášení podniků - Věrohodnost - Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání - Jediné a pokračující protiprávní jednání - Pokuta - Výpočet základní částky - Výše tržeb, která má být zohledněna - Polehčující okolnosti - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)

(2023/C 321/06)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Nichicon Corporation (zástupci: A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, H. Kühnert a F. Neumayr, Rechtsanwälte)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Ernst, M. T. Franchoo, C. Sjödin a F. van Schaik, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Nichicon Corporation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2)

Nichicon Corporation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

---

(1)  
  Úř. věst. C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/7

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation v. Evropská komise

(Věc C-759/21 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ověření pravosti rozsudku Tribunálem - Článek 118 jednacího řádu Tribunálu - Doručovaná kopie rozsudku - Podpisy soudců - Kartelové dohody - Článek 101 SFEU - Trh s pevnými elektrickým kondenzátory, tantalovým nebo aluminiovými s elektrolytem - Dohody a jednání ve vzájemné shodě ve vztahu k několika složkám cen - Pojem ‚jednání, které je svým účelem protiprávní‘ - Důkazní břemeno Evropské komise - Zeměpisný rozsah protisoutěžního jednání - Jediné a pokračující protiprávní jednání - Pokuta - Výpočet základní částky - Výše tržeb, která má být zohledněna - Polehčující okolnosti - Soudní přezkum v plné jurisdikci“)

(2023/C 321/07)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Nippon Chemi-Con Corporation (zástupci: P. Neideck, H.-J. Niemeyer, M. Röhrig, Rechtsanwälte a I.-L. Stoicescu, avocate)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: B. Ernst, M. T. Franchoo, C. Sjödin a L. Wildpanner, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Nippon Chemi-Con Corporation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2)

Nippon Chemi-Con Corporation ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

---

(1)  
  Úř. věst. C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/7

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale ordinario di Padova – Itálie) – D. M. v. Azienda Ospedale-Università di Padova

(Věc C-765/21 (1), Azienda Ospedale-Università di Padova)

(„Řízení o předběžné otázce - Veřejné zdraví - Vnitrostátní právní úprava ukládající povinné očkování zdravotnického personálu - Postavení zaměstnanců odmítajících vakcínu mimo službu bez nároku na odměnu - Nařízení (ES) č. 726/2004 - Humánní léčivé přípravky - Očkovací látka proti onemocnění covid-19 - Nařízení (ES) č. 507/2006 - Platnost podmínečných registrací - Nařízení (EU) 2021/953 - Zákaz diskriminace mezi očkovanými a neočkovanými osobami - Nepřípustnost“)

(2023/C 321/08)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale ordinario di Padova

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: D. M.

Žalovaná: Azienda Ospedale-Università di Padova

za účasti: C. S.

Výrok

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Tribunale ordinario di Padova (obecný soud v Padově, Itálie) ze dne 7. prosince 2021 je nepřípustná.

---

(1)  
  Úř. věst. C 138, 28.3.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/8

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Audiencia Provincial de Malaga – Španělsko) – CAJASUR Banco S.A. v. JO, IM

(Věc C-35/22 (1), CAJASUR Banco)

(„Řízení o předběžné otázce - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Článek 6 odst. 1 - Všeobecné podmínky smlouvy o hypotečním úvěru prohlášené vnitrostátními soudy za neplatné - Soudní prostředek nápravy - Uznání před jakýmkoli zpochybněním - Vnitrostátní právní úprava, která pro neuložení náhrady nákladů soudního řízení vyžaduje, aby spotřebitel u dotyčného prodávajícího nebo poskytovatele učinil kroky před zahájením soudního řízení - Zásada řádného výkonu spravedlnosti - Právo na účinnou soudní ochranu“)

(2023/C 321/09)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Audiencia Provincial de Malaga

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: CAJASUR Banco S.A.

Žalovaní: JO, IM

Výrok

Článek 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách ve spojení se zásadou efektivity

musí být vykládán v tom smyslu, že

nebrání vnitrostátní právní úpravě, na základě které v případě, že spotřebitel neučinil kroky před zahájením soudního řízení u prodávajícího nebo poskytovatele, s nímž uzavřel smlouvu obsahující zneužívající ujednání, musí tento spotřebitel nést vlastní náklady soudního řízení, které zahájil proti tomuto prodávajícímu nebo poskytovateli za účelem uplatnění práv, která mu přiznává směrnice 93/13, pokud uvedený prodávající nebo poskytovatel uzná žalobní nárok uvedeného spotřebitele před jakýmkoli jeho zpochybněním, i když byla konstatována zneužívající povaha tohoto ujednání, s výhradou toho, že příslušný vnitrostátní soud může zohlednit existenci ustálené vnitrostátní judikatury konstatující zneužívající povahu obdobných ujednání a postup téhož prodávajícího nebo poskytovatele, k učinění závěru, že nebyl v dobré víře, a případně mu proto uložit náhradu těchto nákladů řízení.

---

(1)  
  Úř. věst. C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/9

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis v. Evropská komise (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV a další v. Dralon GmbH, Evropská komise (C-77/22 P)

(Spojené věci C- 73/22 P a C-77/22 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Státní podpory - Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů - Hospodářská odvětví způsobilá pro podporu - Vyloučení odvětví výroby dusíkatých produktů a hnojiv - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Právo fyzických nebo právnických osob podat žalobu - Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU - Podmínka, že žalobce musí být bezprostředně dotčen“)

(2023/C 321/10)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

(Věc C-73/22 P)

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (zástupci: D. Haverbeke, L. Ruessmann a P. Sellar, avocats)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: původně A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz a J. Ringborg, poté A. Bouchagiar a J. Ringborg, jako zmocněnci)

(Věc C-77/22 P)

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S.A., Trevira GmbH (zástupci: D. Haverbeke, L. Ruessmann a P. Sellar, avocats)

Další účastnice řízení: Dralon GmbH, Evropská komise (zástupci: původně A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz a J. Ringborg, poté A. Bouchagiar a J. Ringborg, jako zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravné prostředky ve věcech C 73/22 P a C 77/22 P se zamítají. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravné prostředky ve věcech C 73/22 P a C 77/22 P se zamítají.

| 2) | Společnosti Grupa Azoty S. A., Azomureș SA a Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-73/22 P. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Grupa Azoty S. A., Azomureș SA a Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C-73/22 P.

| 3) | Společnosti Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S. A. a Trevira GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C 77/22 P. |
| --- | --- |

3)

Společnosti Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S. A. a Trevira GmbH ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Komisí v řízení o kasačním opravném prostředku ve věci C 77/22 P.

---

(1)  
  Úř. věst. C, 165, 19.4.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/10

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landesgericht Korneuburg – Rakousko) – TT v. AK

(Věc C-87/22 (1), TT (Neoprávněné přemístění dítěte))

(„Řízení o předběžné otázce - Příslušnost ve věcech rodičovské odpovědnosti - Nařízení (ES) č. 2201/2003 - Články 10 a 15 - Postoupení věci soudu jiného členského státu, který má lepší předpoklady k jejímu projednání - Podmínky - Soud členského státu, do něhož bylo dítě neoprávněně přemístěno - Haagská úmluva z roku 1980 - Nejvlastnější zájem dítěte“)

(2023/C 321/11)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landesgericht Korneuburg

Účastníci původního řízení

Žalobce: TT

Žalovaná: AK

Výrok

| 1) | Článek 15 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti [odpovědnosti] a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  soud členského státu, který je příslušný meritorně rozhodnout ve věci rodičovské odpovědnosti podle článku 10 nařízení, může výjimečně požádat o převzetí věci podle čl. 15 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení soud členského státu, do něhož bylo dítě jedním z rodičů neoprávněně přemístěno. |
| --- | --- |

1)

Článek 15 nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti [odpovědnosti] a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000

musí být vykládán v tom smyslu, že

soud členského státu, který je příslušný meritorně rozhodnout ve věci rodičovské odpovědnosti podle článku 10 nařízení, může výjimečně požádat o převzetí věci podle čl. 15 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení soud členského státu, do něhož bylo dítě jedním z rodičů neoprávněně přemístěno.

| 2) | Článek 15 odst. 1 nařízení č. 2201/2003
  musí být vykládán v tom smyslu, že
  jedinými podmínkami, kterým podléhá možnost soudu členského státu příslušného k meritornímu rozhodnutí ve věci rodičovské odpovědnosti požádat soud jiného členského státu o převzetí věci, jsou podmínky výslovně uvedené v tomto ustanovení. Při posuzování těch z nich, které se týkají jednak existence soudu s lepšími předpoklady pro posouzení věci v posledně uvedeném členském státě a jednak nejvlastnějšího zájmu dítěte, musí soud prvního členského státu zohlednit existenci řízení o navrácení dítěte, které bylo zahájeno na základě čl. 8 prvního pododstavce a čl. 8 třetího pododstavce písm. f) Úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí, uzavřené v Haagu dne 25. října 1980, a v němž dosud nebylo s konečnou platností rozhodnuto v členském státě, do kterého bylo dítě jedním z rodičů neoprávněně přemístěno. |
| --- | --- |

2)

Článek 15 odst. 1 nařízení č. 2201/2003

musí být vykládán v tom smyslu, že

jedinými podmínkami, kterým podléhá možnost soudu členského státu příslušného k meritornímu rozhodnutí ve věci rodičovské odpovědnosti požádat soud jiného členského státu o převzetí věci, jsou podmínky výslovně uvedené v tomto ustanovení. Při posuzování těch z nich, které se týkají jednak existence soudu s lepšími předpoklady pro posouzení věci v posledně uvedeném členském státě a jednak nejvlastnějšího zájmu dítěte, musí soud prvního členského státu zohlednit existenci řízení o navrácení dítěte, které bylo zahájeno na základě čl. 8 prvního pododstavce a čl. 8 třetího pododstavce písm. f) Úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí, uzavřené v Haagu dne 25. října 1980, a v němž dosud nebylo s konečnou platností rozhodnuto v členském státě, do kterého bylo dítě jedním z rodičů neoprávněně přemístěno.

---

(1)  
  Úř. věst. C 213, 30.5.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/11

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. v. Innovációs és Technológiai Miniszter

(Věc C-106/22 (1), Xella Magyarország)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Svoboda usazování - Nařízení (EU) 2019/452 - Právní předpisy členského státu, kterými se zavádí prověřovací mechanismus zahraničních investic směřujících do podniků, jež jsou rezidenty a jsou považovány za ‚strategické‘ - Rozhodnutí přijaté na základě těchto právních předpisů, které zakazuje, aby jedna rezidentní společnost nabyla veškeré podíly v jiné rezidentní společnosti - Nabytý podnik považovaný za ‚strategický‘ z důvodu, že jeho hlavní činnost se týká těžby některých základních surovin, jako je štěrk, písek a jíl - Nabývající podnik považovaný za ‚zahraničního investora‘ z důvodu, že je součástí skupiny společností, jejíž zastřešující společnost je usazena v třetí zemi - Ohrožení nebo riziko ohrožení zájmu státu, veřejné bezpečnosti nebo veřejného pořádku členského státu - Cíl spočívající v zajištění bezpečnosti dodávek základních surovin v odvětví stavebnictví, zejména na regionální úrovni“)

(2023/C 321/12)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Xella Magyarország Építőanyagipari Kft.

Žalovaný: Innovációs és Technológiai Miniszter

za přítomnosti:
  „JANES ÉS TÁRSA“ Szállítmányozó, Kereskedelmi és Vendéglátó Kft.

Výrok

Ustanovení Smlouvy o FEU v oblasti svobody usazování

musí být vykládána v tom smyslu, že

brání prověřovacímu mechanismu zahraničních investic stanovenému právními předpisy členského státu, který umožňuje zakázat, aby vlastnictví rezidentní společnosti, jež je považována za strategickou, nabyla jiná rezidentní společnost, která je součástí skupiny společností usazených v několika členských státech a v níž má rozhodující vliv podnik z třetí země, a to z důvodu, že toto nabytí ohrožuje nebo může ohrozit zájem státu na zajištění bezpečnosti zásobování v odvětví stavebnictví, zejména na místní úrovni, pokud jde o takové základní suroviny, jako jsou štěrk, písek a jíl.

---

(1)  
  Úř. věst. C 207, 23.5.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/11

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesarbeitsgericht – Německo) – MO v. SM jakožto insolvenčnímu správci majetkové podstaty společnosti G GmbH

(Věc C-134/22 (1), G GmbH)

(„Řízení o předběžné otázce - Sociální politika - Hromadné propouštění - Směrnice 98/59/ES - Informování a projednání - Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec - Povinnost zaměstnavatele, který zamýšlí provést hromadné propouštění, předat příslušnému orgánu veřejné moci kopii informací sdělených zástupcům zaměstnanců - Účel - Důsledky nesplnění této povinnosti“)

(2023/C 321/13)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesarbeitsgericht

Účastníci původního řízení

Žalobce: MO

Žalovaný: SM jakožto insolvenční správce majetkové podstaty společnosti G GmbH

Výrok

Článek 2 odst. 3 druhý pododstavec směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění

musí být vykládán v tom smyslu, že

účelem povinnosti zaměstnavatele předat příslušnému orgánu veřejné moci alespoň jednu kopii písemného sdělení podle čl. 2 odst. 3 prvního pododstavce písm. b) bodů i) až v) této směrnice není poskytnout zaměstnancům dotčeným hromadným propouštěním individuální ochranu.

---

(1)  
  Úř. věst. C 222, 7.6.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/12

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 13. července 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) v. Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA)

(Věc C-136/22 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Humánní léčivé přípravky - Nařízení (ES) č. 726/2004 - Rozhodnutí Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA) neobnovit vědeckou poradní skupinu - Žaloba na neplatnost podaná žadatelem o registraci - Přípustnost - Právní zájem na podání žaloby - Vzniklý a trvající zájem, který může vyplynout z jiné žaloby - Podmínky“)

(2023/C 321/14)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) (zástupci: původně E. Gouesse, D. Krzisch a N. Viguié, avocats, poté E. Gouesse a N. Viguié, avocats)

Další účastnice řízení: Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) (zástupci: C. Bortoluzzi, S. Drosos, H. Kerr a S. Marino, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

2)

Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) v řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  
  Úř. věst. C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/13

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Finanzamt Hamm v. Harry Mensing

(Věc C-180/22 (1), Mensing II)

(„Řízení o předběžné otázce - Daně - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Články 311 a následující - Zvláštní režimy použitelné v oblasti uměleckých děl - Režim ziskové přirážky - Obchodníci povinní k dani - Dodání uměleckých děl jejich autory nebo jejich právními nástupci - Plnění uvnitř Společenství - Nárok na odpočet daně zaplacené na vstupu“)

(2023/C 321/15)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesfinanzhof

Účastníci původního řízení

Žalobce: Finanzamt Hamm

Žalovaný: Harry Mensing

Výrok

Články 312 a 315, jakož i čl. 317 první pododstavec směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty

musí být vykládány v tom smyslu, že

daň z přidané hodnoty odvedená obchodníkem povinným k dani z pořízení uměleckého díla uvnitř Společenství, jehož dodání, které následně uskuteční, podléhá režimu ziskové přirážky podle čl. 316 odst. 1 této směrnice, je součástí základu daně tohoto dodání.

---

(1)  
  Úř. věst. C 222, 7.6.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/13

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Španělsko) – ZR, PI v. Banco Santander, SA

(Věc C- 265/22 (1), Banco Santander (Odkaz na oficilní index))

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Směrnice 93/13/EHS - Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách - Smlouvy o hypotečním úvěru - Ujednání o pohyblivé úrokové sazbě - Referenční index založený na celkových ročních skutečných sazbách (RPSN) hypotečních úvěrů poskytnutých úvěrovými institucemi - Index stanovený právním nebo správním aktem - Specifikace uvedené v preambuli uvedeného aktu - Přezkum týkající se požadavku transparentnosti - Posouzení zneužívající povahy“)

(2023/C 321/16)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

Účastníci původního řízení

Žalobci: ZR, PI

Žalovaná: Banco Santander, SA

Výrok

Článek 3 odst. 1, jakož i články 4 a 5 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách

musí být vykládány v tom smyslu, že

pro účely posouzení transparentnosti a případné zneužívající povahy ujednání smlouvy o hypotečním úvěru s pohyblivou sazbou, která jako referenční index pro pravidelnou revizi úrokové sazby použitelné na tento úvěr označuje index stanovený úředně zveřejněným oběžníkem, na nějž se uplatní zvýšení, je relevantní obsah informací obsažených v jiném oběžníku, který poukazuje na nutnost uplatnit na tento index, s ohledem na způsob jeho výpočtu, zápornou marži, aby tato úroková sazba byla sladěna s tržní úrokovou sazbou. Rovněž je relevantní, zda jsou tyto informace dostatečně přístupné průměrnému spotřebiteli.

---

(1)  
  Úř. věst. C 326, 29.8.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/14

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Elegktiko Synedrio – Řecko) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia v. Elliniko Dimosio

(Věc C-313/22 (1), ACHILLEION)

(„Řízení o předběžné otázce - Strukturální fondy - Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) - Spolufinancování - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Článek 30 odst. 4 a čl. 39 odst. 1 - Trvání operací investičního rázu - ‚Podstatná změna‘ ve spolufinancované investiční operaci - Navrácení podpory v případě převodu provozovny, jíž se týká tato operace - Dopad zvláštních okolností tohoto převodu“)

(2023/C 321/17)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Elegktiko Synedrio

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia

Žalovaný: Elliniko Dimosio

Výrok

| 1) | Ustanovení čl. 30 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech
  je třeba vykládat v tom smyslu, že






  — | převod provozovny, jíž se týká investiční operace spolufinancovaná ze strukturálních fondů Evropské unie, může představovat „podstatnou změnu“ této operace ve smyslu tohoto ustanovení, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu s přihlédnutím ke všem dotčeným skutkovým i právním okolnostem s ohledem na podmínky stanovené v uvedeném ustanovení; |
| --- | --- | --- |

1)

Ustanovení čl. 30 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech

je třeba vykládat v tom smyslu, že

—

převod provozovny, jíž se týká investiční operace spolufinancovaná ze strukturálních fondů Evropské unie, může představovat „podstatnou změnu“ této operace ve smyslu tohoto ustanovení, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu s přihlédnutím ke všem dotčeným skutkovým i právním okolnostem s ohledem na podmínky stanovené v uvedeném ustanovení;

| — | uvedené ustanovení brání vnitrostátní právní úpravě, která příjemci dotace vyplacené na takovou investiční operaci spolufinancovanou ze strukturálních fondů Unie ukládá bez jakýchkoli výjimek povinnost, aby po dobu pěti let od přijetí rozhodnutí o dokončení dotčené investice nepřeváděl provozovnu, jíž se tato operace týká, pod hrozbou finanční opravy spojené s částečným či úplným vrácením této dotace. |
| --- | --- |

—

uvedené ustanovení brání vnitrostátní právní úpravě, která příjemci dotace vyplacené na takovou investiční operaci spolufinancovanou ze strukturálních fondů Unie ukládá bez jakýchkoli výjimek povinnost, aby po dobu pěti let od přijetí rozhodnutí o dokončení dotčené investice nepřeváděl provozovnu, jíž se tato operace týká, pod hrozbou finanční opravy spojené s částečným či úplným vrácením této dotace.

| 2) | Ustanovení čl. 30 odst. 4 a čl. 39 odst. 1 nařízení č. 1260/1999 ve spojení s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie
  je třeba vykládat v tom smyslu, že
  finanční opravy stanovené v uvedeném čl. 39 odst. 1 je třeba provést, pokud převod provozovny, jíž se týká investiční operace spolufinancovaná ze strukturálních fondů Evropské unie, představuje podstatnou změnu této operace ve smyslu uvedeného čl. 30 odst. 4. |
| --- | --- |

2)

Ustanovení čl. 30 odst. 4 a čl. 39 odst. 1 nařízení č. 1260/1999 ve spojení s článkem 17 Listiny základních práv Evropské unie

je třeba vykládat v tom smyslu, že

finanční opravy stanovené v uvedeném čl. 39 odst. 1 je třeba provést, pokud převod provozovny, jíž se týká investiční operace spolufinancovaná ze strukturálních fondů Evropské unie, představuje podstatnou změnu této operace ve smyslu uvedeného čl. 30 odst. 4.

---

(1)  
  Úř. věst. C 311, 16.8.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/15

---

Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 13. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof – Německo) – Gemeinde A v. Finanzamt

(Věc C-344/22 (1), Gemeinde A)

(„Řízení o předběžné otázce - Společný systém daně z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Článek 2 odst. 1 písm. c) - Poskytnutí služby za úplatu - Veřejnoprávní subjekty - Obec vybírající poplatek z pobytu za zpřístupnění lázeňských zařízení všem“)

(2023/C 321/18)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesfinanzhof

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Gemeinde A

Žalovaný: Finanzamt

Výrok

Článek 2 odst. 1 písm. c) směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty

musí být vykládán v tom smyslu, že

„poskytování lázeňských zařízení obcí“ není „poskytnutím služby za úplatu“ ve smyslu tohoto ustanovení, když tato obec od návštěvníků pobývajících v obci vybírá poplatek z pobytu v určité výši za každý den pobytu, ačkoli povinnost zaplatit tento poplatek nesouvisí s využíváním těchto zařízení, ale s pobytem na území obce, a uvedená zařízení jsou volně a bezplatně všem přístupná.

---

(1)  
  Úř. věst. C 398, 17.10.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/16

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 24. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Curtea de Apel Braşov – Rumunsko) – trestní řízení vedené proti C.I., C.O., K.A., L.N., S.P.

(Věc C-107/23 PPU (1), Lin (2))

(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana finančních zájmů Evropské unie - Článek 325 odst. 1 SFEU - Úmluva o ochraně finančních zájmů - Článek 2 odst. 1 - Povinnost bojovat proti podvodům poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie odrazujícími a účinnými opatřeními - Povinnost stanovit tresty - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Směrnice 2006/112/ES - Závažný podvod v oblasti DPH - Promlčecí doba trestní odpovědnosti - Rozsudek Ústavního soudu, kterým bylo vnitrostátní ustanovení upravující důvody přerušení této doby prohlášeno za neplatné - Systémové riziko beztrestnosti - Ochrana základních práv - Článek 49 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie - Zásada zákonnosti trestných činů a trestů - Požadavky předvídatelnosti a určitosti trestního zákona - Zásada zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior) - Zásada právní jistoty - Vnitrostátní standard ochrany základních práv - Povinnost soudů členského státu upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu nebo nejvyššího soudu tohoto členského státu v případě nesouladu s unijním právem - Kárná odpovědnost soudců v případě nerespektování těchto rozsudků - Zásada přednosti unijního práva“)

(2023/C 321/19)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Braşov

Účastníci původního trestního řízení

C.I., C.O., K.A., L.N., S.P.

za účasti: Statul român

Výrok

| 1) | Článek 325 odst. 1 SFEU a čl. 2 odst. 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, podepsané v Bruselu dne 26. července 1995 a připojené k aktu Rady ze dne 26. července 1995,
  musí být vykládány v tom smyslu, že
  soudy členského státu nejsou povinny upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu tohoto členského státu, jimiž je prohlášeno za neplatné ustanovení vnitrostátního právního předpisu, které upravuje důvody přerušení promlčecí doby v trestních věcech, a to kvůli porušení zásady zákonnosti trestných činů a trestů, jak je chráněna ve vnitrostátním právu, v jejích požadavcích týkajících se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, i když bude v důsledku těchto rozsudků kvůli promlčení trestní odpovědnosti zastaveno trestní stíhání ve značném počtu případů, a to i v případech týkajících se trestných činů závažného podvodu poškozujícího nebo ohrožujícího finanční zájmy Evropské unie.
  Uvedená ustanovení unijního práva naproti tomu musí být vykládána v tom smyslu, že
  soudy tohoto členského státu jsou povinny upustit od uplatnění vnitrostátního standardu ochrany týkajícího se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), který umožňuje zpochybnit – a to i v rámci opravných prostředků směřujících proti pravomocným rozsudkům – přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti v takových věcech procesními úkony učiněnými před tímto prohlášením neplatnosti. |
| --- | --- |

1)

Článek 325 odst. 1 SFEU a čl. 2 odst. 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, podepsané v Bruselu dne 26. července 1995 a připojené k aktu Rady ze dne 26. července 1995,

musí být vykládány v tom smyslu, že

soudy členského státu nejsou povinny upustit od uplatnění rozsudků Ústavního soudu tohoto členského státu, jimiž je prohlášeno za neplatné ustanovení vnitrostátního právního předpisu, které upravuje důvody přerušení promlčecí doby v trestních věcech, a to kvůli porušení zásady zákonnosti trestných činů a trestů, jak je chráněna ve vnitrostátním právu, v jejích požadavcích týkajících se předvídatelnosti a určitosti trestního zákona, i když bude v důsledku těchto rozsudků kvůli promlčení trestní odpovědnosti zastaveno trestní stíhání ve značném počtu případů, a to i v případech týkajících se trestných činů závažného podvodu poškozujícího nebo ohrožujícího finanční zájmy Evropské unie.

Uvedená ustanovení unijního práva naproti tomu musí být vykládána v tom smyslu, že

soudy tohoto členského státu jsou povinny upustit od uplatnění vnitrostátního standardu ochrany týkajícího se zásady zpětného použití příznivějšího trestního zákona (lex mitior), který umožňuje zpochybnit – a to i v rámci opravných prostředků směřujících proti pravomocným rozsudkům – přerušení promlčecí doby trestní odpovědnosti v takových věcech procesními úkony učiněnými před tímto prohlášením neplatnosti.

| 2) | Zásada přednosti unijního práva
  musí být vykládána v tom smyslu, že
  brání vnitrostátní právní úpravě nebo praxi, podle níž jsou obecné vnitrostátní soudy členského státu vázány rozhodnutími Ústavního soudu a rozhodnutími nejvyššího soudu tohoto členského státu a nemohou z tohoto důvodu – neboť jinak hrozí, že dotčení soudci budou pohnáni ke kárné odpovědnosti – upustit z úřední povinnosti od uplatnění judikatury vyplývající z těchto rozhodnutí, i když mají s ohledem na rozsudek Soudního dvora za to, že tato judikatura odporuje ustanovením unijního práva, která mají přímý účinek. |
| --- | --- |

2)

Zásada přednosti unijního práva

musí být vykládána v tom smyslu, že

brání vnitrostátní právní úpravě nebo praxi, podle níž jsou obecné vnitrostátní soudy členského státu vázány rozhodnutími Ústavního soudu a rozhodnutími nejvyššího soudu tohoto členského státu a nemohou z tohoto důvodu – neboť jinak hrozí, že dotčení soudci budou pohnáni ke kárné odpovědnosti – upustit z úřední povinnosti od uplatnění judikatury vyplývající z těchto rozhodnutí, i když mají s ohledem na rozsudek Soudního dvora za to, že tato judikatura odporuje ustanovením unijního práva, která mají přímý účinek.

---

(1)  
  Úř. věst. C 189, 30.5.2023.

(2)  Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádné ze zúčastněných stran.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/17

---

Usnesení Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 10. května 2023 – MKB Multifunds BV v. Evropská komise, Nizozemské království

(Věc C-665/21 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Článek 181 jednacího řádu Soudního dvora - Státní podpory - Údajná státní podpora poskytnutá členským státem fondu fondů - Předběžné posouzení Evropskou komisí - Rozhodnutí Komise konstatující neexistenci státní podpory - Žaloba na neplatnost - Přípustnost - Nařízení (EU) 2015/1589 - Článek 1 písm. h) - Pojem ‚zúčastněná strana‘“)

(2023/C 321/20)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: MKB Multifunds BV (zástupci: původně R. Rampersad a J. M. M. van de Hel, advocaten, poté P. Breithaupt a J. M. M. van de Hel, advocaten)

Další účastníci řízení: Evropská komise (zástupci: V. Bottka, C.-M. Carrega a M. S. Noë, zmocněnci), Nizozemské království (zástupci: M. K. Bulterman a C. S. Schillemans, zmocněnci)

Výrok

| 1. | Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný. |
| --- | --- |

1.

Kasační opravný prostředek se zčásti odmítá jako zjevně nepřípustný a zčásti zamítá jako zjevně neopodstatněný.

| 2. | Společnost MKB Multifunds BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí. |
| --- | --- |

2.

Společnost MKB Multifunds BV ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

| 3. | Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3.

Nizozemské království ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  
  Úř. věst. C 11, 10. 1. 2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/18

---

Usnesení Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 17. července 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polsko) – PA

(Věc C-55/23 (1), Jurtukała (2))

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora - Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury - Příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí, přijímání a výkon veřejných listin v dědických věcech a vytvoření evropského dědického osvědčení - Nařízení (EU) č. 650/2012 - Článek 10 odst. 1 písm. a) - Podpůrná příslušnost - Článek 267 SFEU - Povinnost dodržovat pokyny soudu vyššího stupně“)

(2023/C 321/21)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: PA

Další účastník řízení: MO

Výrok

Článek 10 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení musí být vykládán v tom smyslu, že pravidlo podpůrné příslušnosti stanovené v tomto ustanovení se použije pouze v případě, že se místo obvyklého pobytu zůstavitele v době smrti nacházelo v členském státě, který není vázán tímto nařízením, nebo ve třetím státě.

Unijní právo, zejména článek 267 SFEU, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní soud, který rozhoduje poté, co bylo jeho rozhodnutí zrušeno soudem vyššího stupně, byl v souladu s vnitrostátním procesním právem vázán právním názorem tohoto vyššího soudu, když tento názor není slučitelný s unijním právem, jak je vykládáno Soudním dvorem.

---

(1)  Datum doručení: 3.2.2023.

(2)  Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádného z účastníků řízení.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/18

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 20. února 2023 Puma SE proti rozsudku Tribunálu (šestého senátu) vydanému dne 7. prosince 2022 ve věci T623/21, Puma SE v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-94/23 P)

(2023/C 321/22)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Puma SE (zástupci: M. Schunke a P. Trieb, Rechtsanwälte)

Další účastníci řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Vaillant GmbH

Usnesením ze dne 17. července 2023 Soudní dvůr (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl, že kasační opravný prostředek není přijatelný a společnost Puma SE ponese vlastní náklady řízení.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/19

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 25. dubna 2023 Topcart GmbH proti rozsudku Tribunálu (třetího senátu) vydanému dne 15. února 2023 ve věci T-8/22, Topcart GmbH v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

(Věc C-270/23 P)

(2023/C 321/23)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Topcart GmbH (zástupci: M. Hoffmann, Rechtsanwalt)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Soudní dvůr Evropské unie (senát rozhodující o přijatelnosti kasačních opravných prostředků) rozhodl usnesením ze dne 17. července 2023, že kasační opravný prostředek je nepřijatelný a že účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek ponese vlastní náklady řízení.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Chorvatsko) dne 26. května 2023 – HP – Hrvatska pošta d.d. v. Povjerenik za informiranje

(Věc C-336/23, HP – Hrvatska pošta)

(2023/C 321/24)

Jednací jazyk: chorvatština

Předkládající soud

Visoki upravni sud Republike Hrvatske

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: HP – Hrvatska pošta d.d.

Žalovaný: Povjerenik za informiranje

Předběžné otázky

| 1. | Musí být pojem „opakované použití informací“ ve smyslu čl. 2 bodu 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1024 ze dne 20. června 2019 o otevřených datech a opakovaném použití informací veřejného sektoru ([Úř. věst. 2019,] L 172, [s. 56]) (dále jen „směrnice“), chápán jako přístup k jakékoli informaci, kterou vytvořil nebo má v držení subjekt veřejného sektoru/veřejný podnik a kterou uživatel (fyzická nebo právnická osoba) poprvé požaduje od subjektu veřejného sektoru? |
| --- | --- |

1.

Musí být pojem „opakované použití informací“ ve smyslu čl. 2 bodu 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1024 ze dne 20. června 2019 o otevřených datech a opakovaném použití informací veřejného sektoru ([Úř. věst. 2019,] L 172, [s. 56]) (dále jen „směrnice“), chápán jako přístup k jakékoli informaci, kterou vytvořil nebo má v držení subjekt veřejného sektoru/veřejný podnik a kterou uživatel (fyzická nebo právnická osoba) poprvé požaduje od subjektu veřejného sektoru?

| 2. | Lze za žádost o informaci, kterou subjekt veřejného sektoru/veřejný podnik vytvořil nebo má v držení a která vznikla v rámci činnosti nebo v souvislosti s organizací a prací tohoto subjektu, uznat žádost o informaci, na níž se vztahují ustanovení směrnice 2019/1024, to znamená, zda se ustanovení této směrnice vztahují na všechny žádosti o přístup k informacím, které jsou v držení subjektů veřejného sektoru? |
| --- | --- |

2.

Lze za žádost o informaci, kterou subjekt veřejného sektoru/veřejný podnik vytvořil nebo má v držení a která vznikla v rámci činnosti nebo v souvislosti s organizací a prací tohoto subjektu, uznat žádost o informaci, na níž se vztahují ustanovení směrnice 2019/1024, to znamená, zda se ustanovení této směrnice vztahují na všechny žádosti o přístup k informacím, které jsou v držení subjektů veřejného sektoru?

| 3. | Jsou povinnými subjekty uvedenými v článku 2 směrnice 2019/1024 pouze ty subjekty veřejného sektoru, u kterých bylo požádáno o opakované použití informací, nebo se nové definice vztahují na všechny subjekty veřejného sektoru a všechny informace, které mají tyto subjekty v držení, tedy zda jsou v článku 2 této směrnice uvedeny subjekty povinné poskytovat informace jimi vytvořené nebo držené, nebo se má za to, že subjekty uvedené v článku 2 uvedené směrnice jsou povinny zpřístupnit informace pouze při opakovaném použití informací? |
| --- | --- |

3.

Jsou povinnými subjekty uvedenými v článku 2 směrnice 2019/1024 pouze ty subjekty veřejného sektoru, u kterých bylo požádáno o opakované použití informací, nebo se nové definice vztahují na všechny subjekty veřejného sektoru a všechny informace, které mají tyto subjekty v držení, tedy zda jsou v článku 2 této směrnice uvedeny subjekty povinné poskytovat informace jimi vytvořené nebo držené, nebo se má za to, že subjekty uvedené v článku 2 uvedené směrnice jsou povinny zpřístupnit informace pouze při opakovaném použití informací?

| 4. | Lze výjimky z povinnosti poskytovat informace podle čl. 1 odst. 2 směrnice 2019/1024 považovat za výjimky, pro něž subjekty veřejného sektoru mohou odmítnout zveřejnit informace, které vytvořily nebo mají v držení, nebo se výjimky vztahují pouze na případy, kdy jsou subjekty veřejného sektoru požádány o opakované použití informací? |
| --- | --- |

4.

Lze výjimky z povinnosti poskytovat informace podle čl. 1 odst. 2 směrnice 2019/1024 považovat za výjimky, pro něž subjekty veřejného sektoru mohou odmítnout zveřejnit informace, které vytvořily nebo mají v držení, nebo se výjimky vztahují pouze na případy, kdy jsou subjekty veřejného sektoru požádány o opakované použití informací?

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sofijski rajonen sad (Bulharsko) dne 29. května 2023 – „APS beta Bulgaria“ EOOD, „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ AD

(Věc C-337/23, APS Beta Bulgaria a Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia)

(2023/C 321/25)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Sofijski rajonen sad

Navrhovatelky v řízeních o platebním rozkazu:

Navrhovatelky:
  „APS beta Bulgaria“ EOOD, „Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia“ AD

Předběžné otázky

| 1) | Musí být čl. 4 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1) o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (směrnice 93/13/EHS) vykládány v tom smyslu, že pokud úvěrová smlouva stanoví povinnost spotřebitele uzavřít smlouvu o ručení s ručitelem určeným věřitelem, obsah smlouvy o ručení nepředstavuje „hlavní předmět“ smlouvy s tímto třetím subjektem, ale část obsahu úvěrové smlouvy? Je v tomto ohledu relevantní, zda jsou věřitel a ručitel propojené osoby? |
| --- | --- |

1)

Musí být čl. 4 odst. 2 a čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS (1) o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (směrnice 93/13/EHS) vykládány v tom smyslu, že pokud úvěrová smlouva stanoví povinnost spotřebitele uzavřít smlouvu o ručení s ručitelem určeným věřitelem, obsah smlouvy o ručení nepředstavuje „hlavní předmět“ smlouvy s tímto třetím subjektem, ale část obsahu úvěrové smlouvy? Je v tomto ohledu relevantní, zda jsou věřitel a ručitel propojené osoby?

| 2) | Musí být bod 1 písm. i) přílohy směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy je spotřebitel povinen v rámci již uzavřené smlouvy o úvěru poskytnout ručitele – přičemž jednou z možností je, že ručitelem určí osobu, kterou navrhne věřitel -, je třeba obsah závazku spotřebitele vyplývajícího ze smlouvy o ručení uzavřené později v den uzavření smlouvy o úvěru považovat za nejasný, neboť spotřebitel neměl možnost sám vybrat nebo navrhnout osobu, kterou věřitel určí za budoucího ručitele? |
| --- | --- |

2)

Musí být bod 1 písm. i) přílohy směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že v případě, kdy je spotřebitel povinen v rámci již uzavřené smlouvy o úvěru poskytnout ručitele – přičemž jednou z možností je, že ručitelem určí osobu, kterou navrhne věřitel -, je třeba obsah závazku spotřebitele vyplývajícího ze smlouvy o ručení uzavřené později v den uzavření smlouvy o úvěru považovat za nejasný, neboť spotřebitel neměl možnost sám vybrat nebo navrhnout osobu, kterou věřitel určí za budoucího ručitele?

| 3) | Je-li odpověď na předchozí otázku taková, že předmět smlouvy o ručení je jasný: Musí být bod 1 písm. i), j) a m) přílohy směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že pokud se spotřebitel v rámci již uzavřené smlouvy o úvěru zavázal poskytnout ručitele – přičemž jednou z možností je, že pověří osobu určenou věřitelem -, je třeba obsah závazku spotřebitele ze smlouvy o úvěru považovat za nejasný a může to vést k neplatnosti smlouvy o úvěru nebo jejích jednotlivých ustanovení? |
| --- | --- |

3)

Je-li odpověď na předchozí otázku taková, že předmět smlouvy o ručení je jasný: Musí být bod 1 písm. i), j) a m) přílohy směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že pokud se spotřebitel v rámci již uzavřené smlouvy o úvěru zavázal poskytnout ručitele – přičemž jednou z možností je, že pověří osobu určenou věřitelem -, je třeba obsah závazku spotřebitele ze smlouvy o úvěru považovat za nejasný a může to vést k neplatnosti smlouvy o úvěru nebo jejích jednotlivých ustanovení?

| 4) | Musí být čl. 4 odst. 1 směrnice 93/13/EHS ve spojení s článkem 8 směrnice 2005/29/ES (2) o nekalých obchodních praktikách vykládán v tom smyslu, že pokud osoba poskytující úvěr požaduje, aby spotřebitel uzavřel smlouvu s osobou určenou věřitelem, která zaručí jeho pohledávku vůči spotřebiteli, jedná se vždy o zneužití nevýhodného postavení spotřebitele, a tedy o agresivní obchodní praktiku? |
| --- | --- |

4)

Musí být čl. 4 odst. 1 směrnice 93/13/EHS ve spojení s článkem 8 směrnice 2005/29/ES (2) o nekalých obchodních praktikách vykládán v tom smyslu, že pokud osoba poskytující úvěr požaduje, aby spotřebitel uzavřel smlouvu s osobou určenou věřitelem, která zaručí jeho pohledávku vůči spotřebiteli, jedná se vždy o zneužití nevýhodného postavení spotřebitele, a tedy o agresivní obchodní praktiku?

| 5) | V případě záporné odpovědi na čtvrtou otázku: Musí být čl. 4 odst. 1 a článek 7 směrnice 93/13/EHS ve spojení s článkem 8 směrnice 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách vykládány v tom smyslu, že soud může v rámci jednostranného soudního řízení, jako je řízení o vydání platebního rozkazu, jehož účastníkem není spotřebitel, odůvodnit pochybnost o zneužívající povaze určitého ujednání pouze tím, že má podezření, že spotřebitel tuto klauzuli přijal z důvodu nekalé obchodní praktiky, nebo musí být tato praktika s jistotou prokázána? |
| --- | --- |

5)

V případě záporné odpovědi na čtvrtou otázku: Musí být čl. 4 odst. 1 a článek 7 směrnice 93/13/EHS ve spojení s článkem 8 směrnice 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách vykládány v tom smyslu, že soud může v rámci jednostranného soudního řízení, jako je řízení o vydání platebního rozkazu, jehož účastníkem není spotřebitel, odůvodnit pochybnost o zneužívající povaze určitého ujednání pouze tím, že má podezření, že spotřebitel tuto klauzuli přijal z důvodu nekalé obchodní praktiky, nebo musí být tato praktika s jistotou prokázána?

| 6) | Musí být čl. 15 odst. 2 směrnice 2008/48/ES (3) o smlouvách o spotřebitelském úvěru (směrnice 2008/48/ES) vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení použije v případech, kdy je úvěrová smlouva spojena s vedlejším plněním, a sice s poskytnutím ručení třetí osobou za úplatu, a že umožňuje spotřebiteli uplatnit své nároky nejen z důvodu porušení povinnosti ručitele, jako je zaplacení po uplynutí zákonné lhůty, ale i uplatnění procesních námitek, které závazky vůči ručiteli vylučují? |
| --- | --- |

6)

Musí být čl. 15 odst. 2 směrnice 2008/48/ES (3) o smlouvách o spotřebitelském úvěru (směrnice 2008/48/ES) vykládán v tom smyslu, že se toto ustanovení použije v případech, kdy je úvěrová smlouva spojena s vedlejším plněním, a sice s poskytnutím ručení třetí osobou za úplatu, a že umožňuje spotřebiteli uplatnit své nároky nejen z důvodu porušení povinnosti ručitele, jako je zaplacení po uplynutí zákonné lhůty, ale i uplatnění procesních námitek, které závazky vůči ručiteli vylučují?

| 7) | Umožňuje čl. 15 odst. 2 směrnice 2008/48/ES ve spojení se zásadou efektivity – za předpokladu, že smlouva o úvěru a smlouva o ručení představují vázané transakce – resp. článek 5 a článek 7 směrnice 93/13/EHS ve spojení s bodem 1 písm. b) a c) přílohy této směrnice vnitrostátní judikaturu, podle níž ručitel ze smlouvy vázané na smlouvu o spotřebitelském úvěru, který obdržel od spotřebitele odměnu za zajištění úvěrové smlouvy a který zaplatil hlavnímu věřiteli na základě smluvního ujednání navzdory uplynutí lhůty stanovené v článku 147 zákona o závazkových a smluvních vztazích (zakon za zadalzheniata i dogovorite) – což podle judikatury vede k zániku ručení v plném rozsahu – se přesto může dovolávat toho, že na něj přešla práva původního věřitele, a s odkazem na rozporuplnou judikaturu týkající se uplatňování tohoto zákona požadovat po hlavním dlužníkovi zaplacení? |
| --- | --- |

7)

Umožňuje čl. 15 odst. 2 směrnice 2008/48/ES ve spojení se zásadou efektivity – za předpokladu, že smlouva o úvěru a smlouva o ručení představují vázané transakce – resp. článek 5 a článek 7 směrnice 93/13/EHS ve spojení s bodem 1 písm. b) a c) přílohy této směrnice vnitrostátní judikaturu, podle níž ručitel ze smlouvy vázané na smlouvu o spotřebitelském úvěru, který obdržel od spotřebitele odměnu za zajištění úvěrové smlouvy a který zaplatil hlavnímu věřiteli na základě smluvního ujednání navzdory uplynutí lhůty stanovené v článku 147 zákona o závazkových a smluvních vztazích (zakon za zadalzheniata i dogovorite) – což podle judikatury vede k zániku ručení v plném rozsahu – se přesto může dovolávat toho, že na něj přešla práva původního věřitele, a s odkazem na rozporuplnou judikaturu týkající se uplatňování tohoto zákona požadovat po hlavním dlužníkovi zaplacení?

| 8) | Musí být čl. 3 písm. g) směrnice 2008/48/ES ve spojení s článkem 5 směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že v případě závazku uzavřít smlouvu o vázaném ručení, který je stanoven ve smlouvě o úvěru, v důsledku čehož se celková výše úvěrového závazku zvýší, musí být roční procentní sazba nákladů na úvěr vypočtena rovněž s ohledem k navýšení splátek o odměnu ručitele? Je v tomto ohledu relevantní, kdo vybral ručitele a zda je tento ručitel osobou spojenou s hlavním věřitelem? |
| --- | --- |

8)

Musí být čl. 3 písm. g) směrnice 2008/48/ES ve spojení s článkem 5 směrnice 93/13/EHS vykládán v tom smyslu, že v případě závazku uzavřít smlouvu o vázaném ručení, který je stanoven ve smlouvě o úvěru, v důsledku čehož se celková výše úvěrového závazku zvýší, musí být roční procentní sazba nákladů na úvěr vypočtena rovněž s ohledem k navýšení splátek o odměnu ručitele? Je v tomto ohledu relevantní, kdo vybral ručitele a zda je tento ručitel osobou spojenou s hlavním věřitelem?

| 9) | Musí být čl. 10 odst. 2 písm. g) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že nesprávné uvedení roční procentní sazby nákladů v úvěrové smlouvě uzavřené mezi podnikatelem a spotřebitelem jako dlužníkem musí být považováno za neuvedení roční procentní sazby nákladů v úvěrové smlouvě a vnitrostátní soud musí uplatnit právní důsledky, které vnitrostátní právo stanoví pro případ, že ve smlouvě o spotřebitelském úvěru není uvedena roční procentní sazba nákladů? Je třeba vycházet z toho, že tyto důsledky jsou nutně závazné ve vztahu ke spotřebiteli i pro ručitele, který zaplatil? |
| --- | --- |

9)

Musí být čl. 10 odst. 2 písm. g) směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že nesprávné uvedení roční procentní sazby nákladů v úvěrové smlouvě uzavřené mezi podnikatelem a spotřebitelem jako dlužníkem musí být považováno za neuvedení roční procentní sazby nákladů v úvěrové smlouvě a vnitrostátní soud musí uplatnit právní důsledky, které vnitrostátní právo stanoví pro případ, že ve smlouvě o spotřebitelském úvěru není uvedena roční procentní sazba nákladů? Je třeba vycházet z toho, že tyto důsledky jsou nutně závazné ve vztahu ke spotřebiteli i pro ručitele, který zaplatil?

| 10) | Musí být čl. 23 druhá věta směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že sankce stanovená vnitrostátním zákonodárcem ve formě neplatnosti smlouvy o spotřebitelském úvěru, na jejímž základě musí být splacena pouze poskytnutá výše kapitálu, musí být považována za přiměřenou v případech, kdy smlouva o spotřebitelském úvěru neobsahuje přesný údaj o roční procentní sazbě nákladů úvěru s tím, že v ní nejsou uvedeny náklady na věřitelem vybraného komerčního ručitele (přestože je roční procentní sazba nákladů uvedena v textu smlouvy o úvěru v číselné podobě)? |
| --- | --- |

10)

Musí být čl. 23 druhá věta směrnice 2008/48/ES vykládán v tom smyslu, že sankce stanovená vnitrostátním zákonodárcem ve formě neplatnosti smlouvy o spotřebitelském úvěru, na jejímž základě musí být splacena pouze poskytnutá výše kapitálu, musí být považována za přiměřenou v případech, kdy smlouva o spotřebitelském úvěru neobsahuje přesný údaj o roční procentní sazbě nákladů úvěru s tím, že v ní nejsou uvedeny náklady na věřitelem vybraného komerčního ručitele (přestože je roční procentní sazba nákladů uvedena v textu smlouvy o úvěru v číselné podobě)?

| 11) | Musí být čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/138/ES (4) o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (směrnice 2009/138/ES) ve spojení s bodem 14 části A přílohy 1 uvedené směrnice vykládán v tom smyslu, že profesionální výkon činnosti ručitele za úplatu, při níž ručitelská společnost hradí ve všech případech nesplácení celkovou výši úvěru čerpaného spotřebitelem jako hlavním dlužníkem a odměnu platí spotřebitel společně s každou splátkou úvěru a to nezávisle na nesplácení úvěru, představuje „pojišťovací činnost“ ve smyslu této směrnice? |
| --- | --- |

11)

Musí být čl. 2 odst. 2 směrnice 2009/138/ES (4) o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (směrnice 2009/138/ES) ve spojení s bodem 14 části A přílohy 1 uvedené směrnice vykládán v tom smyslu, že profesionální výkon činnosti ručitele za úplatu, při níž ručitelská společnost hradí ve všech případech nesplácení celkovou výši úvěru čerpaného spotřebitelem jako hlavním dlužníkem a odměnu platí spotřebitel společně s každou splátkou úvěru a to nezávisle na nesplácení úvěru, představuje „pojišťovací činnost“ ve smyslu této směrnice?

| 12) | V případě kladné odpovědi na jedenáctou otázku: Musí být čl. 14 odst. 1 směrnice 2009/138/ES vykládán v tom smyslu, že osoba vykonávající činnost uvedenou v jedenácté otázce podléhá povinnosti získat povolení u vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou příslušné k udělení povolení pojistitelům? |
| --- | --- |

12)

V případě kladné odpovědi na jedenáctou otázku: Musí být čl. 14 odst. 1 směrnice 2009/138/ES vykládán v tom smyslu, že osoba vykonávající činnost uvedenou v jedenácté otázce podléhá povinnosti získat povolení u vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou příslušné k udělení povolení pojistitelům?

---

(1)  
  Úř. věst 1993, L 95, s. 29.

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. 2005, L 149, s. 22).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. 2008, L 133, s. 66).

(4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (přepracované znění) (Úř. věst. 2009, L 335, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/22

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 31. května 2023 Jean-Marc Colombani proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 22. března 2023 ve věci T-113/22, Colombani v. ESVČ

(Věc C-343/23 P)

(2023/C 321/26)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel): Jean-Marc Colombani (zástupkyně: N. de Montigny, advokátka)

Další účastnice řízení: Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ)

Návrhová žádání

Účastník řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatel) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek; |
| --- | --- |

—

vyhověl kasačnímu opravnému prostředku a zrušil napadený rozsudek;

| — | rozhodl ve věci a učinil tak to, co měl udělat Tribunál;






  — | zrušil rozhodnutí ze dne 15. června 2021; |
| --- | --- | --- |

—

rozhodl ve věci a učinil tak to, co měl udělat Tribunál;

—

zrušil rozhodnutí ze dne 15. června 2021;

| — | uložil odpůrkyni zaplatit symbolické 1 euro jako náhradu nemajetkové újmy; |
| --- | --- |

—

uložil odpůrkyni zaplatit symbolické 1 euro jako náhradu nemajetkové újmy;

| — | uložil odpůrkyni v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelem v tomto řízení a v řízení v prvním stupni. |
| --- | --- |

—

uložil odpůrkyni v řízení o kasačním opravném prostředku náhradu nákladů řízení vynaložených navrhovatelem v tomto řízení a v řízení v prvním stupni.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu kasačního opravného prostředku předkládá navrhovatel několik důvodů kasačního opravného prostředku.

Zaprvé a obecně navrhovatel Tribunálu vytýká, že se dopustil nesprávného právního posouzení při přezkumu předmětu jeho žádosti o pomoc, že protiprávně omezil rozsah žádosti pouze na samostatné a aktivní individuální jednání každé z dotčených osob, přičemž vyloučil jakýkoli pojem obtěžování nebo jednání ve vzájemné shodě, a že narušil jednotnost judikatury v této věci.

Zadruhé zamýšlí navrhovatel rovněž poukázat na nesprávné právní posouzení, jehož se dopustil Tribunál při přezkumu nesprávného posouzení ze strany ESVČ, zejména navrhovatel vytýká nezákonné přenesení důkazního břemene při analýze podmínky „důkazu prima facie“ negativního jednání, nezohlednění pojmu spolupachatelství/účastenství, který nevyžaduje aktivní jednání, zkreslení předložených důkazů, porušení zásady kontradiktornosti, rozpory v odůvodnění, nesprávné právní posouzení při zkoumání „odůvodnění“ vytýkaného jednání, které je v rozporu s články 11, 12, 12a, 21 a 21a služebního řádu a které ruší odpovědnost nejvyšších vedoucích pracovníků orgánu.

Zatřetí navrhovatel tvrdí, že byl porušen článek 24 služebního řádu, když bylo rozhodnuto, že ESVČ správně odmítla žádost navrhovatele o pomoc.

Začtvrté navrhovatel tvrdí, že nebyla zohledněna existence rozhodnutí o odmítnutí podané žádosti, a že došlo k nesprávnému právnímu posouzení při analýze článků 17 a 19 služebního řádu.

Konečně se navrhovatel domáhá uznání existence jeho nemajetkové újmy, kterou Tribunál Evropské unie zamítl.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 2. června 2023 – LB, JL v. Getin Noble Bank S.A.

(Věc C-347/23, Zabitoń (1))

(2023/C 321/27)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Okręgowy w Warszawie

Účastníci původního řízení

Žalobci: LB, JL

Žalovaná: Getin Noble Bank S.A.

Předběžná otázka

Musí být čl. 2 písm. b) a c) směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (2) vykládán v tom smyslu, že fyzická osoba, která uzavře smlouvu o hypotečním úvěru za účelem získání finančních prostředků na pořízení jedné nemovitosti určené k úplatnému pronájmu (buy-to-let), musí být považována za „spotřebitele“ ve smyslu této směrnice?

---

(1)  Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádného z účastníků řízení.

(2)  
  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Polsko) dne 5. června 2023 – KCB, MB v. BNP Paribas Bank Polska S.A.

(Věc C-348/23, BNP Paribas Bank Polska)

(2023/C 321/28)

Jednací jazyk: polština

Předkládající soud

Sąd Okręgowy w Warszawie

Účastníci původního řízení

Žalobci: KCB, MB

Žalovaná: BNP Paribas Bank Polska S.A.

Předběžné otázky

Mají být čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (1) a zásady efektivity a rovnocennosti vykládány v tom smyslu, že brání soudnímu výkladu vnitrostátní právní úpravy, podle kterého:

| 1. | spotřebitel se nemůže platně domáhat nároků vůči obchodníkovi vyplývajících ze zahrnutí zneužívajících ujednání do smlouvy, dokud neučiní prohlášení, že nesouhlasí s tím, aby zneužívající ujednání zůstala v platnosti, souhlasí s vyloučením jejich použití a chápe a přijímá důsledky, které z toho vyplývají, včetně případné neplatnosti celé smlouvy, |
| --- | --- |

1.

spotřebitel se nemůže platně domáhat nároků vůči obchodníkovi vyplývajících ze zahrnutí zneužívajících ujednání do smlouvy, dokud neučiní prohlášení, že nesouhlasí s tím, aby zneužívající ujednání zůstala v platnosti, souhlasí s vyloučením jejich použití a chápe a přijímá důsledky, které z toho vyplývají, včetně případné neplatnosti celé smlouvy,

| 2. | spotřebitel se může od obchodníka účinně domáhat vrácení částky zaplacené bez právního důvodu na základě zneužívajících smluvních ujednání až po učinění výše uvedeného prohlášení, |
| --- | --- |

2.

spotřebitel se může od obchodníka účinně domáhat vrácení částky zaplacené bez právního důvodu na základě zneužívajících smluvních ujednání až po učinění výše uvedeného prohlášení,

| 3. | nárok spotřebitele na vrácení plnění bez právního důvodu, které bylo poskytnuté na základě zneužívajících smluvních ujednání, je vymahatelný až po učinění výše uvedeného prohlášení, |
| --- | --- |

3.

nárok spotřebitele na vrácení plnění bez právního důvodu, které bylo poskytnuté na základě zneužívajících smluvních ujednání, je vymahatelný až po učinění výše uvedeného prohlášení,

| 4. | obchodník nemá vůči spotřebiteli povinnost platit zákonný úrok z prodlení do doby, dokud se nedozví o výše uvedeném prohlášení spotřebitele? |
| --- | --- |

4.

obchodník nemá vůči spotřebiteli povinnost platit zákonný úrok z prodlení do doby, dokud se nedozví o výše uvedeném prohlášení spotřebitele?

---

(1)  
  Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd.15/02 s. 288.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour de cassation (Francie) dne 9. června 2023 – EA v. Artemis security

(Věc C-367/23, Artemis security)

(2023/C 321/29)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour de cassation

Účastníci původního řízení

Navrhovatel: EA

Odpůrkyně: Artemis security SAS

Předběžné otázky

| 1) | Splňuje čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby podmínky k tomu, aby zakládal přímý účinek a aby se jej pracovník mohl dovolávat ve sporu, který se jej týká? |
| --- | --- |

1)

Splňuje čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby podmínky k tomu, aby zakládal přímý účinek a aby se jej pracovník mohl dovolávat ve sporu, který se jej týká?

| 2) | Musí být čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/88/ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, na jejichž základě je v případě nedodržení ustanovení přijatých za účelem provedení opatření nezbytných k bezplatnému posouzení zdraví pracovníka právo uvedeného pracovníka na náhradu újmy podmíněno prokázáním újmy, která z tohoto nedodržení vznikla? |
| --- | --- |

2)

Musí být čl. 9 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/88/ES vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátním právním předpisům nebo praxi, na jejichž základě je v případě nedodržení ustanovení přijatých za účelem provedení opatření nezbytných k bezplatnému posouzení zdraví pracovníka právo uvedeného pracovníka na náhradu újmy podmíněno prokázáním újmy, která z tohoto nedodržení vznikla?

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Najvyšší správny súd Slovenskej republiky dne 13. června 2023 – Mesto Rimavská Sobota v. Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

(Věc C- 370/23, Mesto Rimavská Sobota)

(2023/C 321/30)

Jednací jazyk: slovenština

Předkládající soud

Najvyšší správny súd Slovenskej republiky

Účastníci původního řízení

Žalobce: Mesto Rimavská Sobota

Žalovaný: Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

Předběžná otázka

Musí být čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 (1) ze dne 20. října 2010, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky, vykládán v tom smyslu, že uváděním dřeva na trh je i prodej surového nebo palivového dřeva ve smyslu přílohy uvedeného nařízení za úplatu, pokud těžbu dřeva na základě smlouvy provádí kupující podle pokynů a pod dohledem prodávajícího?

---

(1)  
  Úř. věst. EU 2010, L 295, s. 23.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgericht Duisburg (Německo) dne 13. června 2023 – HT v. Mercedes-Benz Group AG

(Věc C-371/23, Mercedes-Benz Group)

(2023/C 321/31)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgericht Duisburg

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: HT

Žalovaná: Mercedes-Benz Group AG

Předběžné otázky

| 1. | Může konstrukční prvek vozidla, který snímá teplotu, rychlost vozidla, otáčky motoru, zařazený rychlostní stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jakýkoli jiný parametr, aby se v závislosti na tomto snímání změnily parametry procesu spalování v motoru, snížit účinnost systému regulace emisí ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 (1) ze dne 20. června 2007 a tedy představovat odpojovací zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007 i tehdy, pokud změna parametrů procesu spalování, k níž došlo na základě výsledku snímání konstrukčním prvkem vozidla, sice na jedné straně zvyšuje emise určité znečišťující látky, například oxidů dusíku, ale současně na druhé straně snižuje emise jedné nebo několika jiných znečišťujících látek, například částic, uhlovodíků, oxidu uhelnatého nebo oxidu uhličitého? |
| --- | --- |

1.

Může konstrukční prvek vozidla, který snímá teplotu, rychlost vozidla, otáčky motoru, zařazený rychlostní stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jakýkoli jiný parametr, aby se v závislosti na tomto snímání změnily parametry procesu spalování v motoru, snížit účinnost systému regulace emisí ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 (1) ze dne 20. června 2007 a tedy představovat odpojovací zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007 i tehdy, pokud změna parametrů procesu spalování, k níž došlo na základě výsledku snímání konstrukčním prvkem vozidla, sice na jedné straně zvyšuje emise určité znečišťující látky, například oxidů dusíku, ale současně na druhé straně snižuje emise jedné nebo několika jiných znečišťujících látek, například částic, uhlovodíků, oxidu uhelnatého nebo oxidu uhličitého?

| 2. | V případě kladné odpovědi na první otázku: Za jakých podmínek je v takovém případě tento konstrukční prvek odpojovacím zařízením? |
| --- | --- |

2.

V případě kladné odpovědi na první otázku: Za jakých podmínek je v takovém případě tento konstrukční prvek odpojovacím zařízením?

| 3. | Může být řídící jednotka ve vozidle, která změnou parametrů procesu spalování sice na jedné straně zvyšuje emise určité znečišťující látky, například oxidů dusíku, ale současně na druhé straně snižuje emise jedné nebo několika jiných znečišťujících látek, například částic, uhlovodíků, oxidu uhelnatého nebo oxidu uhličitého, podle evropského práva nepřípustná z jiného hlediska, než je existence odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007? |
| --- | --- |

3.

Může být řídící jednotka ve vozidle, která změnou parametrů procesu spalování sice na jedné straně zvyšuje emise určité znečišťující látky, například oxidů dusíku, ale současně na druhé straně snižuje emise jedné nebo několika jiných znečišťujících látek, například částic, uhlovodíků, oxidu uhelnatého nebo oxidu uhličitého, podle evropského práva nepřípustná z jiného hlediska, než je existence odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007?

| 4. | V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Za jakých podmínek tomu tak je? |
| --- | --- |

4.

V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Za jakých podmínek tomu tak je?

| 5. | V případě kladné odpovědi na první otázku: Je podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení č. 715/2007 odpojovací zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 tohoto nařízení přípustné i tehdy, pokud sice není nezbytné na ochranu motoru před poškozením nebo poruchou, je však nezbytné pro zajištění bezpečného provozu vozidla? |
| --- | --- |

5.

V případě kladné odpovědi na první otázku: Je podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení č. 715/2007 odpojovací zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 tohoto nařízení přípustné i tehdy, pokud sice není nezbytné na ochranu motoru před poškozením nebo poruchou, je však nezbytné pro zajištění bezpečného provozu vozidla?

| 6. | V případě kladné odpovědi na první otázku: Jsou ustanovení vnitrostátního práva, která v právním sporu s výrobcem o náhradu škody kupujícímu vozidla, který tento nárok uplatnil, v plném rozsahu ukládají, aby prokázal existenci odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 odst. 10 nařízení č. 715/2007 a navíc i neexistenci skutkového stavu, na jehož základě je odpojovací zařízení ve výše uvedeném smyslu výjimečně podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení 715/2007 přípustné, aniž výrobce vozidla k tomu musí při dokazování poskytnout informace, v rozporu s čl. 18 odst. 1, čl. 26 odst. 1 a článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (2) uvedenými v rozsudku Soudního dvora ze dne 21. března 2023 (C 100/21), pokud z posledně uvedených ustanovení vyplývá, že kupující vozidla musí mít v případě, že je toto vozidlo vybaveno nepřípustným odpojovacím zařízením, nárok na náhradu škody vůči výrobci tohoto vozidla (viz body 91 a 93 uvedeného rozsudku)? |
| --- | --- |

6.

V případě kladné odpovědi na první otázku: Jsou ustanovení vnitrostátního práva, která v právním sporu s výrobcem o náhradu škody kupujícímu vozidla, který tento nárok uplatnil, v plném rozsahu ukládají, aby prokázal existenci odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 odst. 10 nařízení č. 715/2007 a navíc i neexistenci skutkového stavu, na jehož základě je odpojovací zařízení ve výše uvedeném smyslu výjimečně podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení 715/2007 přípustné, aniž výrobce vozidla k tomu musí při dokazování poskytnout informace, v rozporu s čl. 18 odst. 1, čl. 26 odst. 1 a článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (2) uvedenými v rozsudku Soudního dvora ze dne 21. března 2023 (C 100/21), pokud z posledně uvedených ustanovení vyplývá, že kupující vozidla musí mít v případě, že je toto vozidlo vybaveno nepřípustným odpojovacím zařízením, nárok na náhradu škody vůči výrobci tohoto vozidla (viz body 91 a 93 uvedeného rozsudku)?

| 7. | V případě kladné odpovědi na šestou otázku: Jak je podle evropského práva rozděleno důkazní břemeno ve sporu mezi kupujícím vozidla a jeho výrobcem o nárok prvně uvedeného na náhradu škody vůči posledně uvedenému, pokud jde o existenci odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007 a existenci skutkového stavu, na jehož základě je odpojovací zařízení výjimečně přípustné podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení č. 715/2007? Svědčí účastníkům řízení úlevy v dokazování nebo musí případně splnit nějaké povinnosti, a pokud ano, jaké? Pokud platí povinnosti: Jaké důsledky má jejich nedodržení? |
| --- | --- |

7.

V případě kladné odpovědi na šestou otázku: Jak je podle evropského práva rozděleno důkazní břemeno ve sporu mezi kupujícím vozidla a jeho výrobcem o nárok prvně uvedeného na náhradu škody vůči posledně uvedenému, pokud jde o existenci odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007 a existenci skutkového stavu, na jehož základě je odpojovací zařízení výjimečně přípustné podle čl. 5 odst. 2 druhé věty písm. a) nařízení č. 715/2007? Svědčí účastníkům řízení úlevy v dokazování nebo musí případně splnit nějaké povinnosti, a pokud ano, jaké? Pokud platí povinnosti: Jaké důsledky má jejich nedodržení?

| 8. | V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Jsou ustanovení vnitrostátního práva, která v právním sporu s výrobcem o náhradu škody kupujícímu vozidla, který tento nárok uplatnil, v plném rozsahu ukládají, aby prokázal existenci řídicí jednotky, která je nepřípustná z jiného důvodu než je důvod existence odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007, aniž výrobce vozidla k tomu musí při dokazování poskytnout informace, v rozporu s čl. 18 odst. 1, čl. 26 odst. 1 a článkem 46 směrnice 2007/46/ES, které jsou uvedeny v rozsudku Soudního dvora ze dne 21. března 2023 (C 100/21), pokud z posledně uvedených ustanovení vyplývá, že kupující vozidla musí mít v případě, že je v tomto vozidle instalována nepřípustná řídicí jednotka, nárok na náhradu škody vůči výrobci tohoto vozidla (viz body 91 a 93 uvedeného rozsudku)? |
| --- | --- |

8.

V případě kladné odpovědi na třetí otázku: Jsou ustanovení vnitrostátního práva, která v právním sporu s výrobcem o náhradu škody kupujícímu vozidla, který tento nárok uplatnil, v plném rozsahu ukládají, aby prokázal existenci řídicí jednotky, která je nepřípustná z jiného důvodu než je důvod existence odpojovacího zařízení ve smyslu čl. 3 bodu 10 nařízení č. 715/2007, aniž výrobce vozidla k tomu musí při dokazování poskytnout informace, v rozporu s čl. 18 odst. 1, čl. 26 odst. 1 a článkem 46 směrnice 2007/46/ES, které jsou uvedeny v rozsudku Soudního dvora ze dne 21. března 2023 (C 100/21), pokud z posledně uvedených ustanovení vyplývá, že kupující vozidla musí mít v případě, že je v tomto vozidle instalována nepřípustná řídicí jednotka, nárok na náhradu škody vůči výrobci tohoto vozidla (viz body 91 a 93 uvedeného rozsudku)?

| 9. | V případě kladné odpovědi na osmou otázku: Jak je rozděleno důkazní břemeno ve sporu mezi kupujícím vozidla a jeho výrobcem o nárok prvně uvedeného na náhradu škody vůči posledně uvedenému, pokud jde o existenci nepřípustné řídicí jednotky typu uvedeného v osmé otázce podle evropského práva? Svědčí účastníkům řízení úlevy v dokazování nebo musí případně splnit nějaké povinnosti, a pokud ano, jaké? Pokud platí povinnosti: Jaké důsledky má jejich nedodržení? |
| --- | --- |

9.

V případě kladné odpovědi na osmou otázku: Jak je rozděleno důkazní břemeno ve sporu mezi kupujícím vozidla a jeho výrobcem o nárok prvně uvedeného na náhradu škody vůči posledně uvedenému, pokud jde o existenci nepřípustné řídicí jednotky typu uvedeného v osmé otázce podle evropského práva? Svědčí účastníkům řízení úlevy v dokazování nebo musí případně splnit nějaké povinnosti, a pokud ano, jaké? Pokud platí povinnosti: Jaké důsledky má jejich nedodržení?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (Úř. věst. 2007, L 171, s. 1).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007 , kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Úř. věst. 2007, L 263, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) dne 26. června 2023 – ZD „BUL INS“ AD v. PV

(Věc C-387/23, BUL INS)

(2023/C 321/32)

Jednací jazyk: bulharština

Předkládající soud

Sofiyski rayonen sad

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: ZD „BUL INS“ AD

Žalovaný: PV

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES (1) ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění vykládán v tom smyslu, že řízení zahájená podle vnitrostátního práva, jejichž předmětem jsou regresní nároky pojistitele vyplývající z pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, spadají do rozsahu působnosti unijního práva zakazujícího omezení odpovědnosti pojistitele? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/103/ES (1) ze dne 16. září 2009 o pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontrole povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění vykládán v tom smyslu, že řízení zahájená podle vnitrostátního práva, jejichž předmětem jsou regresní nároky pojistitele vyplývající z pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, spadají do rozsahu působnosti unijního práva zakazujícího omezení odpovědnosti pojistitele?

| 2) | V případě, že první otázka bude zodpovězena v tom smyslu, že je použitelné unijní právo, musí být výše uvedené ustanovení a článek 38 Listiny základních práv vykládány v tom smyslu, že fyzická osoba v případě takovýchto žalob, které podala, nebo které byly podány proti ní, musí být vzhledem k zásadě efektivity a vzhledem k požadavku ochrany spotřebitele považována za „spotřebitele“? |
| --- | --- |

2)

V případě, že první otázka bude zodpovězena v tom smyslu, že je použitelné unijní právo, musí být výše uvedené ustanovení a článek 38 Listiny základních práv vykládány v tom smyslu, že fyzická osoba v případě takovýchto žalob, které podala, nebo které byly podány proti ní, musí být vzhledem k zásadě efektivity a vzhledem k požadavku ochrany spotřebitele považována za „spotřebitele“?

---

(1)  
  Úř. věst. 2009, L 263, s. 11.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Amtsgericht Wedding (Německo) dne 27. června 2023 – Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH v. Oranzherii Gimel II EOOD

(Věc C-389/23, Bulgarfrukt)

(2023/C 321/33)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Amtsgericht Wedding

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH

Odpůrkyně: Oranzherii Gimel II EOOD

Předběžné otázky

| 1) | Musí být nařízení (ES) č. 1393/2007 (1), jakož i nařízení (ES) č. 1896/2006 (2) vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že soud musí v rámci opravného prostředku zrušit evropský platební rozkaz, pokud nebyl odpůrci doručen nebo byl doručen neúčinně? |
| --- | --- |

1)

Musí být nařízení (ES) č. 1393/2007 (1), jakož i nařízení (ES) č. 1896/2006 (2) vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že soud musí v rámci opravného prostředku zrušit evropský platební rozkaz, pokud nebyl odpůrci doručen nebo byl doručen neúčinně?

| 2) | V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku: Musí být výše uvedená nařízení vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že nucený výkon z evropského platebního rozkazu musí být prohlášen za nepřípustný, pokud platební rozkaz nebyl odpůrci doručen nebo byl doručen neúčinně? |
| --- | --- |

2)

V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku: Musí být výše uvedená nařízení vykládána v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že nucený výkon z evropského platebního rozkazu musí být prohlášen za nepřípustný, pokud platební rozkaz nebyl odpůrci doručen nebo byl doručen neúčinně?

| 3) | V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku: Musí být nařízení č. 1896/2006 vykládáno v tom smyslu, že odpůrce, který má informaci o vydání evropského platebního rozkazu, tento mu ale ještě nebyl doručen nebo jeho doručení bylo neúčinné, proti němu ještě nemůže podat účinný odpor? |
| --- | --- |

3)

V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku: Musí být nařízení č. 1896/2006 vykládáno v tom smyslu, že odpůrce, který má informaci o vydání evropského platebního rozkazu, tento mu ale ještě nebyl doručen nebo jeho doručení bylo neúčinné, proti němu ještě nemůže podat účinný odpor?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech (doručování písemností) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 (Úř. věst. 2007, L 324, s. 79).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 ze dne 12. prosince 2006 , kterým se zavádí řízení o evropském platebním rozkazu (Úř. věst. 2006, L 399, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) dne 27. června 2023 – Braila Winds SRL v. Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

(Věc C-391/23, Braila Winds)

(2023/C 321/34)

Jednací jazyk: rumunština

Předkládající soud

Curtea de Apel Bucureşti

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Braila Winds SRL

Žalovaní: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

Předběžné otázky

| 1. | Musí být ustanovení článků 107 a 108 SFEU vykládána v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která ukládá daň pouze některým výrobcům elektřiny, představuje státní podporu poskytnutou osobám osvobozeným od daně, která podléhá oznamovací povinnosti? Je taková právní úprava diskriminační, pokud se vztahuje pouze na některé výrobce elektřiny, včetně výrobců elektřiny z obnovitelných zdrojů energie? |
| --- | --- |

1.

Musí být ustanovení článků 107 a 108 SFEU vykládána v tom smyslu, že taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která ukládá daň pouze některým výrobcům elektřiny, představuje státní podporu poskytnutou osobám osvobozeným od daně, která podléhá oznamovací povinnosti? Je taková právní úprava diskriminační, pokud se vztahuje pouze na některé výrobce elektřiny, včetně výrobců elektřiny z obnovitelných zdrojů energie?

| 2. | Musí být ustanovení článků 49 SFEU a 56 SFEU, resp. článku 17 Listiny základních práv Evropské unie vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která ukládá vysokou daň pouze některým výrobcům elektřiny (včetně výrobců elektřiny z obnovitelných zdrojů energie), přičemž vylučuje ostatní kategorie výrobců? |
| --- | --- |

2.

Musí být ustanovení článků 49 SFEU a 56 SFEU, resp. článku 17 Listiny základních práv Evropské unie vykládána v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která ukládá vysokou daň pouze některým výrobcům elektřiny (včetně výrobců elektřiny z obnovitelných zdrojů energie), přičemž vylučuje ostatní kategorie výrobců?

| 3. | Brání směrnice (EU) 2019/944 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o změně směrnice 2012/27/EU (1), před účinností nařízení 2022/1854 (2), takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která by mohla vést ke stanovení prodejní ceny/omezení svobody stanovit prodejní cenu? |
| --- | --- |

3.

Brání směrnice (EU) 2019/944 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o změně směrnice 2012/27/EU (1), před účinností nařízení 2022/1854 (2), takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava zavedená zákonem č. 259/2021, která by mohla vést ke stanovení prodejní ceny/omezení svobody stanovit prodejní cenu?

| 4. | Brání ustanovení čl. 191 odst. 2 SFEU týkající se zásad obezřetnosti, prevence a odvracení znečištění životního prostředí u zdroje, jakož i zásady „znečišťovatel platí“ takové vnitrostátní právní úpravě, jakou zavádí zákon č. 259/2021? Ohrožuje taková právní úprava unijní cíle týkající se dosažení klimatické neutrality do roku 2050 a politiku Evropské unie v oblasti zdanění energie? |
| --- | --- |

4.

Brání ustanovení čl. 191 odst. 2 SFEU týkající se zásad obezřetnosti, prevence a odvracení znečištění životního prostředí u zdroje, jakož i zásady „znečišťovatel platí“ takové vnitrostátní právní úpravě, jakou zavádí zákon č. 259/2021? Ohrožuje taková právní úprava unijní cíle týkající se dosažení klimatické neutrality do roku 2050 a politiku Evropské unie v oblasti zdanění energie?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/944 ze dne 5. června 2019 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o změně směrnice 2012/27/EU (přepracované znění) (Úř. věst. 2019, L 158, s. 125).

(2)  Nařízení Rady (EU) 2022/1854 ze dne 6. října 2022 o intervenci v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie (Úř. věst. L 261 I , 7.10.2022, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 29. června 2023 – LEGO Juris A/S v. „SZOTI“ Ipari, Kereskedelmi a Szolgáltató Kft.

(Věc C-396/23. LEGO Juris)

(2023/C 321/35)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastnice původního řízení

Navrhovatelka: LEGO Juris A/S

Odpůrkyně:
  „SZOTI“ Ipari, Kereskedelmi a Szolgáltató Kft.

Předběžné otázky

| 1) | Je slučitelné s unijním právem kritérium vyvozené z judikatury členského státu, podle nějž se za porušení práv z ochranné známky, která poskytuje ochranu téměř fotograficky přesnému znázornění jednoho ze stavebnicových prvků stavebnicové hračky, považuje takové nepovolené užívání ochranné známky, jako je užívání, které je předmětem sporu v původním řízení a které je charakteristické skutečností, že uvnitř uzavřeného obalu sporné modulové stavebnicové hračky se nachází stavebnicová kostka (dále jen „součást“), jejíž tvar může být zaměněn se ztvárněním kostky chráněné ochrannou známkou, jakož i návod k sestavení, v němž je tato součást zobrazena takovým způsobem, že může být zaměněna s ochrannou známkou, přestože kostka chráněná ochrannou známkou ani označení, jež by s touto ochrannou známkou mohlo být zaměněno, nejsou znázorněny na vnější části uzavřeného obalu stavebnicové hračky nebo jsou znázorněny pouze částečně, a přestože žádný další prvek na obalu neodkazuje na vlastníka ochranné známky? |
| --- | --- |

1)

Je slučitelné s unijním právem kritérium vyvozené z judikatury členského státu, podle nějž se za porušení práv z ochranné známky, která poskytuje ochranu téměř fotograficky přesnému znázornění jednoho ze stavebnicových prvků stavebnicové hračky, považuje takové nepovolené užívání ochranné známky, jako je užívání, které je předmětem sporu v původním řízení a které je charakteristické skutečností, že uvnitř uzavřeného obalu sporné modulové stavebnicové hračky se nachází stavebnicová kostka (dále jen „součást“), jejíž tvar může být zaměněn se ztvárněním kostky chráněné ochrannou známkou, jakož i návod k sestavení, v němž je tato součást zobrazena takovým způsobem, že může být zaměněna s ochrannou známkou, přestože kostka chráněná ochrannou známkou ani označení, jež by s touto ochrannou známkou mohlo být zaměněno, nejsou znázorněny na vnější části uzavřeného obalu stavebnicové hračky nebo jsou znázorněny pouze částečně, a přestože žádný další prvek na obalu neodkazuje na vlastníka ochranné známky?

| 2) | Pokud musí být výše popsané užívání ochranné známky považováno za takové užívání, proti kterému se může vlastník ochranné známky postavit podle čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), musí být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že vlastník ochranné známky může požadovat, aby do dané země přestalo být dováženo zboží spočívající ve stavebnicové hračce, a to v celém jeho rozsahu, a aby bylo za tímto účelem nařízeno zadržení tohoto zboží, přestože je ochranná známka užívána pouze prostřednictvím jedné nebo několika součástí stavebnicové hračky – oddělitelných od zboží a z technického hlediska rovnocenných ostatním součástem – a prostřednictvím zobrazení těchto součástí v návodu k sestavení? |
| --- | --- |

2)

Pokud musí být výše popsané užívání ochranné známky považováno za takové užívání, proti kterému se může vlastník ochranné známky postavit podle čl. 10 odst. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), musí být toto ustanovení vykládáno v tom smyslu, že vlastník ochranné známky může požadovat, aby do dané země přestalo být dováženo zboží spočívající ve stavebnicové hračce, a to v celém jeho rozsahu, a aby bylo za tímto účelem nařízeno zadržení tohoto zboží, přestože je ochranná známka užívána pouze prostřednictvím jedné nebo několika součástí stavebnicové hračky – oddělitelných od zboží a z technického hlediska rovnocenných ostatním součástem – a prostřednictvím zobrazení těchto součástí v návodu k sestavení?

| 3) | Pro případ, že musí být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že vlastník ochranné známky může vznášet návrhová žádání ve vztahu ke zboží jako celku, přestože je ochranná známka užívána pouze prostřednictvím jedné nebo několika součástí stavebnicové hračky – oddělitelných od zboží a z technického hlediska rovnocenných ostatním součástem – a prostřednictvím zobrazení těchto součástí v návodu k sestavení, je s unijním právem slučitelné, aby byla soudu členského státu přiznána posuzovací pravomoc, která mu umožňuje nepovolit, aby bylo zakázáno pokračovat v dovozu stavebnicové hračky do dané země, a zamítnout za tímto účelem žádost o předběžná opatření směřující k zadržení stavebnicové hračky, poté, co vzal v úvahu omezený rozsah porušení práv z ochranné známky, které se týká pouze jedné nebo několika součástí, které se mohou nacházet v uzavřeném obalu, jakož i nízkou míru závažnosti, poměr daného porušení ve vztahu ke zboží jako celku a zájmy související s neomezeným uváděním na trh stavebnicových hraček, jehož značná část je nezpochybnitelná? |
| --- | --- |

3)

Pro případ, že musí být unijní právo vykládáno v tom smyslu, že vlastník ochranné známky může vznášet návrhová žádání ve vztahu ke zboží jako celku, přestože je ochranná známka užívána pouze prostřednictvím jedné nebo několika součástí stavebnicové hračky – oddělitelných od zboží a z technického hlediska rovnocenných ostatním součástem – a prostřednictvím zobrazení těchto součástí v návodu k sestavení, je s unijním právem slučitelné, aby byla soudu členského státu přiznána posuzovací pravomoc, která mu umožňuje nepovolit, aby bylo zakázáno pokračovat v dovozu stavebnicové hračky do dané země, a zamítnout za tímto účelem žádost o předběžná opatření směřující k zadržení stavebnicové hračky, poté, co vzal v úvahu omezený rozsah porušení práv z ochranné známky, které se týká pouze jedné nebo několika součástí, které se mohou nacházet v uzavřeném obalu, jakož i nízkou míru závažnosti, poměr daného porušení ve vztahu ke zboží jako celku a zájmy související s neomezeným uváděním na trh stavebnicových hraček, jehož značná část je nezpochybnitelná?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (přepracované znění) Úř. věst. 2015, L 336, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Oberlandesgericht Köln (Německo) dne 4. července 2023 – Rechtsanwältin und Notarin v. Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

(Věc C-408/23, Anwaltsnotarin)

(2023/C 321/36)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Köln

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Rechtsanwältin und Notarin

Žalovaná: Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 21 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES (1) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která kogentně stanoví, že do úřadu notáře oprávněného k výkonu advokacie (Anwaltsnotar) nelze poprvé jmenovat osobu, která ke dni uplynutí lhůty pro podání přihlášky do výběrového řízení dovršila šedesátý rok věku, a to ani v případě, že několik [notářských] úřadů musí zůstat neobsazeno, protože v obvodu okresního soudu, ve kterém se uskutečnilo výběrové řízení, nejsou k dispozici žádní vhodní mladší uchazeči a o daný úřad se nemohou ucházet uchazeči z obvodů jiných okresních soudů |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 21 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78/ES (1) vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která kogentně stanoví, že do úřadu notáře oprávněného k výkonu advokacie (Anwaltsnotar) nelze poprvé jmenovat osobu, která ke dni uplynutí lhůty pro podání přihlášky do výběrového řízení dovršila šedesátý rok věku, a to ani v případě, že několik [notářských] úřadů musí zůstat neobsazeno, protože v obvodu okresního soudu, ve kterém se uskutečnilo výběrové řízení, nejsou k dispozici žádní vhodní mladší uchazeči a o daný úřad se nemohou ucházet uchazeči z obvodů jiných okresních soudů

| 2) | Je třeba na první otázku odpovědět kladně, pokud lze očekávat, že v obvodu téhož okresního soudu nebude v následujícím roce opět možné obsadit vhodnými uchazeči mladšími 60 let několik úřadů notáře oprávněného k výkonu advokacie nabízených v rámci výběrového řízení? |
| --- | --- |

2)

Je třeba na první otázku odpovědět kladně, pokud lze očekávat, že v obvodu téhož okresního soudu nebude v následujícím roce opět možné obsadit vhodnými uchazeči mladšími 60 let několik úřadů notáře oprávněného k výkonu advokacie nabízených v rámci výběrového řízení?

| 3) | Je třeba na první otázku v každém případě odpovědět kladně, protože lze navíc očekávat, že ani v obvodech jiných okresních soudů nacházejících se mimo aglomerace nebude opakovaně možné obsadit vhodnými uchazeči mladšími 60 let všechny úřady notáře oprávněného k výkonu advokacie nabízené v rámci výběrového řízení? |
| --- | --- |

3)

Je třeba na první otázku v každém případě odpovědět kladně, protože lze navíc očekávat, že ani v obvodech jiných okresních soudů nacházejících se mimo aglomerace nebude opakovaně možné obsadit vhodnými uchazeči mladšími 60 let všechny úřady notáře oprávněného k výkonu advokacie nabízené v rámci výběrového řízení?

| 4) | Je vyloučeno porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78 v případě, že je v obvodu okresního soudu zajištěno poskytování notářských služeb, ačkoli uchazeč starší 60 let nebyl do úřadu notáře oprávněného k výkonu advokacie jmenován pouze z důvodu svého věku a několik [notářských] úřadů zůstalo neobsazeno? |
| --- | --- |

4)

Je vyloučeno porušení článku 21 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 6 odst. 1 směrnice 2000/78 v případě, že je v obvodu okresního soudu zajištěno poskytování notářských služeb, ačkoli uchazeč starší 60 let nebyl do úřadu notáře oprávněného k výkonu advokacie jmenován pouze z důvodu svého věku a několik [notářských] úřadů zůstalo neobsazeno?

---

(1)  Směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání (Úř. věst. 2000, L 303, s. 16; Zvl. vyd. 05/04 s. 79).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/30

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italia) dne 10. července 2023 – Secab Soc. coop. v. Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Věc C-423/23, Secab)

(2023/C 321/37)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Secab Soc. coop.

Žalovaní: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Předběžné otázky

| 1) | Brání čl. 5 odst. 4 směrnice (EU) 2019/944 (1), body 3 a 12 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001 (2), body 27, 28, 29 a 39 odůvodnění, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) 2022/1854 (3) takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nezaručuje výrobcům ponechání 10 % jejich příjmů přesahujících tento strop? |
| --- | --- |

1)

Brání čl. 5 odst. 4 směrnice (EU) 2019/944 (1), body 3 a 12 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001 (2), body 27, 28, 29 a 39 odůvodnění, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) 2022/1854 (3) takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nezaručuje výrobcům ponechání 10 % jejich příjmů přesahujících tento strop?

| 2) | Brání čl. 5 odst. 4 směrnice (EU) 2019/944, body 2, 3 a 12 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001, body 27, 28, 29 a 39 odůvodnění, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (EU) 2022/1854 takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nezachovává a nepodporuje investice do odvětví energie z obnovitelných zdrojů? |
| --- | --- |

2)

Brání čl. 5 odst. 4 směrnice (EU) 2019/944, body 2, 3 a 12 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001, body 27, 28, 29 a 39 odůvodnění, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 písm. b) a c) nařízení (EU) 2022/1854 takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nezachovává a nepodporuje investice do odvětví energie z obnovitelných zdrojů?

| 3) | Brání bod 3 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001, body 27 a 41 odůvodnění, čl. 7 odst. 1 písm. h), i) a j), čl. 8 odst. 1 písm. a) a d) a čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) 2022/1854 takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nestanoví žádný konkrétní strop pro příjmy získané z prodeje energie vyrobené z černého uhlí, ani rozdílnou právní úpravu ve vztahu k různým zdrojům výroby? |
| --- | --- |

3)

Brání bod 3 odůvodnění směrnice (EU) 2018/2001, body 27 a 41 odůvodnění, čl. 7 odst. 1 písm. h), i) a j), čl. 8 odst. 1 písm. a) a d) a čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) 2022/1854 takové vnitrostátní právní úpravě, která stanoví strop pro tržní příjmy z prodeje elektřiny způsobem stanoveným v článku 15a nařízení vlády s mocí zákona č. 4 ze dne 27. ledna 2022, který nestanoví žádný konkrétní strop pro příjmy získané z prodeje energie vyrobené z černého uhlí, ani rozdílnou právní úpravu ve vztahu k různým zdrojům výroby?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/944 ze dne 5. června 2019 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o změně směrnice 2012/27/EU (přepracované znění) (Úř. věst. 2019, L 158, s. 125).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 ze dne 11. prosince 2018 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (přepracované znění) (Úř. věst. 2018, L 328, s. 82).

(3)  Nařízení Rady (EU) 2022/1854 ze dne 6. října 2022 o intervenci v mimořádné situaci s cílem řešit vysoké ceny energie (Úř. věst. 2022, L 261I, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/31

---

Žaloba podaná dne 12. července 2023 – Evropská komise v. Španělské království

(Věc C-433/23)

(2023/C 321/38)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes a E. Sanfrutos Cano, zmocněnci)

Žalovaný: Španělské království

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1) | Určil, že






  — | Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 směrnice 91/271/EHS (1), tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti se sběrem městských odpadních vod v aglomeracích Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; a Valle de la Orotava na Kanárských ostrovech, a Medio-Andarax v Andalusii. |
| --- | --- | --- |

1)

Určil, že

—

Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 směrnice 91/271/EHS (1), tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti se sběrem městských odpadních vod v aglomeracích Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; a Valle de la Orotava na Kanárských ostrovech, a Medio-Andarax v Andalusii.

| — | Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 3 směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, y Villanueva del Río-Alcolea del Río. |
| --- | --- |

—

Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 4 odst. 1 a 3 směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, y Villanueva del Río-Alcolea del Río.

| — | Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 a z oddílu B přílohy I směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, y Villafranca de los Barros. |
| --- | --- |

—

Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 a z oddílu B přílohy I směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, y Villafranca de los Barros.

| — | Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 15 směrnice 91/271/EHS, ve spojení s oddílem D přílohy I téže směrnice, ve vztahu k aglomeracím Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños y Villafranca de los Barros. |
| --- | --- |

—

Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 15 směrnice 91/271/EHS, ve spojení s oddílem D přílohy I téže směrnice, ve vztahu k aglomeracím Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños y Villafranca de los Barros.

| 2) | Uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Uložil Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise v žalobě vznáší čtyři žalobní důvody nesplnění povinnosti týkající se směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod, ve znění směrnice Rady 2013/64/EU ze dne (2) ze dne 17. prosince 2013.

Prvním žalobním důvodem spočívajícím v nesplnění povinnosti Komise vytýká Španělskému království, že nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti se sběrem městských odpadních vod v aglomeracích Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; a Valle de la Orotava na Kanárských ostrovech, a Medio-Andarax v Andalusii.

Ve vztahu ke 12 aglomeracím na Kanárských ostrovech Komise v podstatě tvrdí, že uvedené aglomerace používají individuální systémy, aniž by splňovaly podmínky čl. 3 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 91/271/EHS, který tuto výjimku podmiňuje dvěma kumulativními podmínkami. Jednak musí orgány případ od případu odůvodnit, že není vybudování stokové soustavy vhodné buď proto, že by nepřineslo životnímu prostředí žádný užitek, nebo proto, že by si vyžádalo příliš vysoké finanční náklady. A jednak musí individuální nebo jiné vyhovující systémy zajišťovat stejnou úroveň ochrany životního prostředí. Ve vztahu k aglomeraci Medio Andarax v Andalusii Komise tvrdí, že tato aglomerace nemá stokovou soustavu pro všechny odpadní vody.

Druhým žalobním důvodem spočívajícím v nesplnění povinnosti Komise tvrdí, že Španělské království nesplnilo povinnosti vyplývající z čl. 4 odst. 1 a 3 směrnice 91/271/EHS tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, a Villanueva del Río-Alcolea del Río.

Podle ustanovení čl. 4 odst. 1 směrnice 91/271/EHS členské státy zajistí, aby městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami byly před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění. Odstavec 3 téhož článku stanoví, že vypouštění z čistíren městských odpadních vod musí vyhovovat požadavkům uvedeným v příloze I B směrnice 91/271/EHS. Komise má za to, že tyto povinnosti nejsou splněny v aglomeracích uvedených v předchozím odstavci, buď proto, že sběr odpadních vod neprobíhá v souladu s článkem 3 uvedené směrnice, a z toho důvodu nemůže proběhnout ani jejich čištění, nebo proto, že sebrané odpadní vody celkově nepodléhají úrovni čištění vyžadované článkem 4 směrnice 91/271/EHS a ani vypouštění nesplňuje požadavky stanovené v oddíle B přílohy I směrnice, jak vyžaduje odstavec 3 článku 4.

Třetím žalobním důvodem spočívajícím v nesplnění povinnosti, Komise požaduje, aby Soudní dvůr určil, že Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 5 a z oddílu B přílohy I směrnice 91/271/EHS, tím, že nepřijalo nezbytná opatření v souvislosti s čištěním městských odpadních vod v aglomeracích Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, a Villafranca de los Barros.

Komise v podstatě tvrdí, že uvedené městské aglomerace s více než 10 000 obyvateli, které vypouštějí vody do citlivých oblastí, nezajišťují pro všechny své městské odpadní vody striktnější čištění, než je popsáno v článku 4 směrnice 91/271/EHS, jak vyžaduje čl. 5 odst. 2 téže směrnice, a že ani vypouštění z čističek odpadních vod v těchto aglomeracích do citlivých oblastí nesplňuje relevantní požadavky oddílu B přílohy I uvedené směrnice.

Čtvrtým žalobním důvodem spočívajícím v nesplnění povinnosti Komise vytýká Španělskému království, že nesplnilo povinnosti, které pro ně vyplývají z článku 15 směrnice 91/271/EHS, ve spojení s oddílem D přílohy I téže směrnice, ve vztahu k aglomeracím Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños a Villafranca de los Barros.

---

(1)  Směrnice Rady ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40; Zvl. vyd. 15/02, s. 26)

(2)  Směrnice Rady 2013/64/EU ze dne 17. prosince 2013 , kterou se z důvodu změny statusu Mayotte vůči Evropské unii mění směrnice Rady 91/271/EHS a 1999/74/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES a 2011/24/EU (Úř. věst. 2013, L 353, s. 8).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/33

---

Žaloba podaná dne 24. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

(Věc C-462/23)

(2023/C 321/39)

Jednací jazyk: bulharština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: N. Nikolova a B Rous Demiri)

Žalovaná: Bulharská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Bulharská republika tím, že nezakázala, aby přírodní minerální voda a pramenitá voda z téhož zřídla byly uváděny na trh pod několika obchodními názvy, nevyžadovala, aby byl název zřídla uveden na etiketách přírodních minerálních vod a pramenitých vod, a povolila používání názvu „pramenitá voda“ pro vodu, která nesplňuje podmínky pro použití označení „pramenitá voda“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2, čl. 7 odst. 2 písm. b) a čl. 9 odst. 4 prvního pododstavce písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod (1); |
| --- | --- |

—

určil, že Bulharská republika tím, že nezakázala, aby přírodní minerální voda a pramenitá voda z téhož zřídla byly uváděny na trh pod několika obchodními názvy, nevyžadovala, aby byl název zřídla uveden na etiketách přírodních minerálních vod a pramenitých vod, a povolila používání názvu „pramenitá voda“ pro vodu, která nesplňuje podmínky pro použití označení „pramenitá voda“, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 8 odst. 2, čl. 7 odst. 2 písm. b) a čl. 9 odst. 4 prvního pododstavce písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod (1);

| — | uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod zavádí v čl. 8 odst. 2 pravidlo „zřídlo – obchodní název“, které zakazuje prodej přírodních minerálních vod a pramenitých vod z téhož zřídla pod několika obchodními názvy. Mimoto podle čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice ve spojení s čl. 9 odst. 4 písm. c) této směrnice musí být na etiketách přírodních minerálních vod a pramenitých vod uvedeno místo těžby a název zřídla.

Bulharské právo přitom v rozporu s čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/54/ES umožňuje uvádět na trh přírodní minerální vodu a pramenitou vodu pocházející z téhož zřídla pod několika obchodními názvy, jakož i uvádění na trh minerální vody a pramenité vody s totožnými vlastnostmi, které pocházejí z téhož podzemního ložiska pod několika obchodními názvy. Kromě toho bulharské právo nevyžaduje, aby název zřídla ve smyslu této směrnice byl součástí povinných údajů uvedených na etiketách přírodních minerálních vod, a není tedy v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. b) této směrnice. Bulharská republika rovněž porušila povinnost, která pro ni vyplývá z čl. 9 odst. 4 písm. c) této směrnice, jelikož vnitrostátní právo umožňuje uvedení pramenité vody, která nesplňuje požadavky na označování, na trh.

Dne 2. července 2020 zaslala Komise Bulharské republice výzvu dopisem. Dne 23. září 2021 zaslala Komise Bulharské republice odůvodněné stanovisko. Bulharská republika však stále nepřijala a nesdělila Komisi opatření provádějící směrnici.

---

(1)  
  Úř. věst. 2009, L 164, s. 45.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/34

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EVH GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-312/20, EVH GmbH v. Evropská komise

(Věc C-464/23 P)

(2023/C 321/40)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: EVH GmbH (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, TEAG v. Komise (T-312/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-312/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, TEAG v. Komise (T-312/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-312/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 312/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 312/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že v napadeném rozsudku nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU nebyly zohledněny (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí nedodržení popisu skutkového stavu navrhovatelkou z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 393 a následující, 406 a následující napadeného rozsudku).

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci jediného řízení o spojování podniků.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé je zpochybňován výklad pojmu „jediné spojení“ uvedeného v článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující napadeného rozsudku).

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 220 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (body 229 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly RWE na trhu (bod 260 a následující napadeného rozsudku).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil soutěžní vztah mezi RWE a E.ON, jakož i zánik E.ON (bod 337 a následující napadeného rozsudku).

Konečně ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v napadeném rozsudku uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní požadavky (body 273, 278 a následující, 328, 341, 344 a 382).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/35

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Leipzig GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH v. Evropská komise

(Věc C-465/23 P)

(2023/C 321/41)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Stadtwerke Leipzig GmbH (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, Stadtwerke Leipzig v. Komise (T-313/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-313/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, Stadtwerke Leipzig v. Komise (T-313/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-313/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 313/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 313/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že v napadeném rozsudku nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU nebyly zohledněny (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí nedodržení popisu skutkového stavu navrhovatelkou z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 393 a následující, 406 a následující napadeného rozsudku).

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci jediného řízení o spojování podniků.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé je zpochybňován výklad pojmu „jediné spojení“ uvedeného v článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující napadeného rozsudku).

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 220 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (body 229 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly RWE na trhu (bod 260 a následující napadeného rozsudku).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil soutěžní vztah mezi RWE a E.ON, jakož i zánik E.ON (bod 337 a následující napadeného rozsudku).

Konečně ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v napadeném rozsudku uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní požadavky (body 273, 278 a následující, 328, 341, 343 a 382).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/37

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH v. Evropské komisi

(Věc C-466/23 P)

(2023/C 321/42)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, Hameln Weserbergland v. Komise (T-314/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-314/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, Hameln Weserbergland v. Komise (T-314/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-314/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 314/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 314/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje nedostatek odůvodnění, zkreslení skutkového stavu a porušení procesních práv.

Zaprvé je napadený rozsudek nedostatečně odůvodněn v rozsahu, v němž neuvádí, zda a jak Tribunál posoudil ovlivnění postavení navrhovatelky na trhu (bod 23 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál zkreslil argumentaci navrhovatelky, když tvrdí, že neexistují zvláštní okolnosti, které by mohly ovlivnit její postavení na trhu (bod 31 napadeného rozsudku).

Zatřetí Tribunál porušil procesní práva navrhovatelky tím, že nepřezkoumal její věcné dotčení.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného použití čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU. Rozsudek neprávem popírá, že navrhovatelka je na základě tohoto ustanovení osobně dotčena.

Zaprvé měl Tribunál nesprávně za to, že formální účast na řízení o kontrole spojování podniků M.8871 byla předběžnou podmínkou pro konstatování osobního dotčení navrhovatelky.

Zadruhé požadavky Tribunálu týkající se prokázání jiných zvláštních okolností k tomu, aby bylo možné mít za to, že je navrhovatelka osobně dotčena, jsou nepřiměřené.

V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že nepřezkoumal její meritorní žalobní důvody. S odkazem na rozsudek ve věci T 312/20 tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 392 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zadruhé nebyly zohledněny důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU (body 392 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zatřetí nezohlednění popisu skutkového stavu navrhovatelky z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 393 a následující, 406 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Svým čtvrtým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci řízení o spojení.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující rozsudku ve věci T-312/20).

Zadruhé je kritizován výklad pojmu „jediné spojení“ ve smyslu článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 220 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (bod 229 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly společnosti RWE na trhu (bod 260 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil konkurenční vztah mezi společnostmi RWE a E.ON a zánik E.ON (body 339 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Konečně v šestém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v rozsudku ve věci T 312/20 uložil nepřiměřené důkazní požadavky (body 273, 278 a následující, 328, 341, 344 a 382 tohoto rozsudku).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/39

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 TEAG Thüringer Energie AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG v. Evropská komise

(Věc C-467/23 P)

(2023/C 321/43)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: TEAG Thüringer Energie AG (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, TEAG v. Komise (T-315/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-315/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, TEAG v. Komise (T-315/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-315/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 315/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 315/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že v napadeném rozsudku nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU nebyly zohledněny (body 392 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí nedodržení popisu skutkového stavu navrhovatelkou z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 393 a následující, 406 a následující napadeného rozsudku).

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci jediného řízení o spojování podniků.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé je zpochybňován výklad pojmu „jediné spojení“ uvedeného v článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující napadeného rozsudku).

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 220 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (body 229 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly RWE na trhu (bod 260 a následující napadeného rozsudku).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil soutěžní vztah mezi RWE a E.ON, jakož i zánik E.ON (bod 337 a následující napadeného rozsudku).

Konečně ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v napadeném rozsudku uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní požadavky (body 273, 278 a následující, 328, 341, 344 a 382).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/40

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 EnergieVerbund Dresden GmbH proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH v. Evropská komise

(Věc C-468/23 P)

(2023/C 321/44)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: EnergieVerbund Dresden GmbH (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, EnergieVerbund Dresden v. Komise (T-317/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-317/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, EnergieVerbund Dresden v. Komise (T-317/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-317/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 317/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 317/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že v napadeném rozsudku nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 391 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU nebyly zohledněny (body 391 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí nedodržení popisu skutkového stavu navrhovatelkou z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 392 a následující, 405 a následující napadeného rozsudku).

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci jediného řízení o spojování podniků.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 64 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé je zpochybňován výklad pojmu „jediné spojení“ uvedeného v článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 73 a následující napadeného rozsudku).

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 219 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (body 228 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly RWE na trhu (bod 259 a následující napadeného rozsudku).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil soutěžní vztah mezi RWE a E.ON, jakož i zánik E.ON (bod 336 a následující napadeného rozsudku).

Konečně ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v napadeném rozsudku uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní požadavky (body 272, 277 a následující, 327, 341, 340 a 381).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/41

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 eins energie in sachsen GmbH & Co. KG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG v. Evropská komise

(Věc C-469/23 P)

(2023/C 321/45)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, eins energie in sachsen v. Komise (T-318/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-318/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, eins energie in sachsen v. Komise (T-318/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-318/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 318/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 318/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka uplatňuje nedostatek odůvodnění, zkreslení skutkového stavu a porušení procesních práv.

Zaprvé je napadený rozsudek nedostatečně odůvodněn v rozsahu, v němž neuvádí, zda a jak Tribunál posoudil ovlivnění postavení navrhovatelky na trhu (bod 23 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál zkreslil argumentaci navrhovatelky, když tvrdí, že neexistují zvláštní okolnosti, které by mohly ovlivnit její postavení na trhu (bod 31 napadeného rozsudku).

Zatřetí Tribunál porušil procesní práva navrhovatelky tím, že nepřezkoumal její věcné dotčení.

Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného použití čl. 263 čtvrtého pododstavce SFEU. Rozsudek neprávem popírá, že navrhovatelka je na základě tohoto ustanovení osobně dotčena.

Zaprvé měl Tribunál nesprávně za to, že formální účast na řízení o kontrole spojování podniků M.8871 byla předběžnou podmínkou pro konstatování osobního dotčení navrhovatelky.

Zadruhé požadavky Tribunálu týkající se prokázání jiných zvláštních okolností k tomu, aby bylo možné mít za to, že je navrhovatelka osobně dotčena, jsou nepřiměřené.

V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že nepřezkoumal její meritorní žalobní důvody. S odkazem na rozsudek ve věci T 312/20 tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 392 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zadruhé nebyly zohledněny důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU (body 392 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zatřetí nezohlednění popisu skutkového stavu navrhovatelky z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 393 a následující, 406 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Svým čtvrtým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci řízení o spojení.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující rozsudku ve věci T-312/20).

Zadruhé je kritizován výklad pojmu „jediné spojení“ ve smyslu článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Pátý důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 220 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (bod 229 a následující rozsudku ve věci-T 312/20).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly společnosti RWE na trhu (bod 260 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil konkurenční vztah mezi společnostmi RWE a E.ON a zánik E.ON (body 339 a následující rozsudku ve věci T 312/20).

Konečně v šestém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v rozsudku ve věci T 312/20 uložil nepřiměřené důkazní požadavky (body 273, 278 a následující, 328, 341, 344 a 382 tohoto rozsudku).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/43 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/43

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 21. července 2023 GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG v. Evropská komise

(Věc C-470/23 P)

(2023/C 321/46)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (zástupci: I. Zenke, Rechtsanwältin, T. Heymann, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, GGEW v. Komise (T-319/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);
  1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-319/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí; |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 17. května 2023, GGEW v. Komise (T-319/20) a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení „RWE/E.ON Assets“ (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

1a. podpůrně a v každém případě vrátil věc T-319/20 Tribunálu, pokud jde o všechna nezbytná rozhodnutí;

| 2. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 319/20. |
| --- | --- |

2.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení, včetně nákladů na právní zastoupení a cestovních výdajů, vynaložených navrhovatelkou v rámci řízení T 319/20.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka Tribunálu vytýká, že v napadeném rozsudku nesprávně vyložil unijní právo, zejména článek 101 SFEU a čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 (1).

Zaprvé unijní právo bylo porušeno nepoužitím článku 101 SFEU z důvodu údajného blokujícího účinku článku 21 nařízení č. 139/2004 (body 391 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé důkazy předložené navrhovatelkou k prokázání existence kartelové dohody mezi společnostmi RWE a E.ON ve smyslu článku 101 SFEU nebyly zohledněny (body 391 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí nedodržení popisu skutkového stavu navrhovatelkou z formálních důvodů je považováno za porušení procesních práv (body 392 a následující, 405 a následující napadeného rozsudku).

Svým druhým důvodem kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil pochybení, když měl za to, že řízení Komise o kontrole spojování podniků ve věcech M.8871 a M.8870, jakož i řízení o kontrole spojování podniků prováděné Bundeskartellamt ve věci B8–28/19 nejsou nedílnou součástí jediného spojení, které mělo být přezkoumáno v rámci jediného řízení o spojování podniků.

Zaprvé je Tribunálu vytýkáno, že vyloučil získání podílu RWE ve společnosti E.ON ve výši 16,67 % ve věci B8–28/19 (bod 65 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé je zpochybňován výklad pojmu „jediné spojení“ uvedeného v článku 3 ve spojení s bodem 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004 (bod 74 a následující napadeného rozsudku).

Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z toho, že Tribunál rovněž porušil a nesprávně použil článek 2 nařízení č. 139/2004, když nesprávně posoudil trh ve věci M.8871.

Zaprvé Tribunál nesprávně potvrdil, že Komise ponechala definici trhu otevřenou (bod 219 a následující napadeného rozsudku).

Zadruhé Tribunál nekritizoval nedostatečnost odhadů Komise, pokud jde o vývoj trhu (body 228 a následující napadeného rozsudku).

Zatřetí navrhovatelka zpochybňuje údajně nedostatečné posouzení rostoucí tržní síly RWE na trhu (bod 259 a následující napadeného rozsudku).

Začtvrté je Tribunálu vytýkáno, že nesprávně posoudil soutěžní vztah mezi RWE a E.ON, jakož i zánik E.ON (bod 336 a následující napadeného rozsudku).

Konečně ve čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku je Tribunálu vytýkáno, že porušil zásady upravující rozložení důkazního břemene tím, že v napadeném rozsudku uložil navrhovatelce nepřiměřené důkazní požadavky (body 272, 277 a následující, 327, 340, 343 a 381).

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd. 08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/44

---

Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

(Věc C-479/23)

(2023/C 321/47)

Jednací jazyk: bulharština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: M. Ilkova a P. Messina)

Žalovaná: Bulharská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Bulharská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/520 (1) ze dne 19. března 2019 o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného a usnadnění přeshraniční výměny informací týkajících se nezaplacení silničních poplatků v Unii, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neinformovala, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 32 odst. 1 uvedené směrnice; |
| --- | --- |

—

určil, že Bulharská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/520 (1) ze dne 19. března 2019 o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného a usnadnění přeshraniční výměny informací týkajících se nezaplacení silničních poplatků v Unii, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neinformovala, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 32 odst. 1 uvedené směrnice;

| — | uložil Bulharské republice, aby Komisi zaplatila paušální částku odpovídající nejvyšší částce z následujících dvou: i) denní částku 1 800 euro vynásobenou počtem dní mezi dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení směrnice stanoveném ve směrnici a dnem, kdy bylo nesplnění povinnosti odstraněno, nebo nedojde-li k odstranění vad, do dne vydání rozsudku v tomto řízení; ii) minimální paušální částku ve výši 504 000 euro; |
| --- | --- |

—

uložil Bulharské republice, aby Komisi zaplatila paušální částku odpovídající nejvyšší částce z následujících dvou: i) denní částku 1 800 euro vynásobenou počtem dní mezi dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení směrnice stanoveném ve směrnici a dnem, kdy bylo nesplnění povinnosti odstraněno, nebo nedojde-li k odstranění vad, do dne vydání rozsudku v tomto řízení; ii) minimální paušální částku ve výši 504 000 euro;

| — | pokud nesplnění povinnosti konstatované v bodě 1 přetrvává až do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, uložil Bulharské republice povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 9 720 euro za každý den ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci do doby, než splní povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice; |
| --- | --- |

—

pokud nesplnění povinnosti konstatované v bodě 1 přetrvává až do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, uložil Bulharské republice povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 9 720 euro za každý den ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci do doby, než splní povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice;

| — | uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/520 ze dne 19. března 2019 interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného a usnadnění přeshraniční výměny informací týkajících se nezaplacení silničních poplatků v Unii stanoví soubor pravidel s cílem umožnit interoperabilitu elektronických systémů pro výběr mýtného a vytvořit právní základ pro přeshraniční výměnu informací o vozidlech a jejich vlastnících či držitelích, kteří v Unii neplatili silniční poplatky.

Podle čl. 32 odst. 1 směrnice měly členské státy přijmout právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 19. října 2021. Znění těchto opatření měly neprodleně sdělit Komisi.

Komise zaslala dne 19. října 2021 Bulharské republice výzvu dopisem. Dne 19. května 2022 zaslala Komise Bulharské republice odůvodněné stanovisko. Bulharská republika však stále nepřijala prováděcí opatření, ani je nesdělila Komisi.

---

(1)  
  Úř. věst. 2019, L 91, s. 45.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/45

---

Žaloba podaná dne 26. července 2023 – Evropská komise v. Bulharská republika

(Věc C-480/23)

(2023/C 321/48)

Jednací jazyk: bulharština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: Е. Ruseva a P. Messina)

Žalovaná: Bulharská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Bulharská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1161 (1) ze dne 20. června 2019, kterou se mění směrnice 2009/33/ES o podpoře čistých a energeticky účinných silničních vozidel, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neinformovala, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice; |
| --- | --- |

—

určil, že Bulharská republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1161 (1) ze dne 20. června 2019, kterou se mění směrnice 2009/33/ES o podpoře čistých a energeticky účinných silničních vozidel, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neinformovala, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice;

| — | uložil Bulharské republice, aby Komisi zaplatila paušální částku odpovídající nejvyšší částce z následujících dvou: i) denní částku 1 800 euro vynásobenou počtem dní mezi dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení směrnice stanoveném ve směrnici a dnem, kdy bylo nesplnění povinnosti odstraněno, nebo nedojde-li k odstranění vad, do dne vydání rozsudku v tomto řízení; ii) minimální paušální částku ve výši 504 000 euro; |
| --- | --- |

—

uložil Bulharské republice, aby Komisi zaplatila paušální částku odpovídající nejvyšší částce z následujících dvou: i) denní částku 1 800 euro vynásobenou počtem dní mezi dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení směrnice stanoveném ve směrnici a dnem, kdy bylo nesplnění povinnosti odstraněno, nebo nedojde-li k odstranění vad, do dne vydání rozsudku v tomto řízení; ii) minimální paušální částku ve výši 504 000 euro;

| — | pokud nesplnění povinnosti uvedené v první odrážce trvá až do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, uložil Bulharské republice povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 10 800 euro denně ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, dokud nesplní povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice; |
| --- | --- |

—

pokud nesplnění povinnosti uvedené v první odrážce trvá až do dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, uložil Bulharské republice povinnost zaplatit Komisi penále ve výši 10 800 euro denně ode dne vyhlášení rozsudku v projednávané věci, dokud nesplní povinnosti, které pro ni vyplývají ze směrnice;

| — | uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Bulharské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1161 ze dne 20. června 2019, kterou se mění směrnice 2009/33/ES o podpoře čistých a energeticky účinných silničních vozidel, má za cíl podporovat a stimulovat trhy s čistými a energeticky účinnými vozidly a zvýšit příspěvek odvětví dopravy k provádění politik Unie v oblasti životního prostředí, klimatu a energetiky. V zájmu dosažení těchto cílů směrnice ukládá členským státům povinnost zajistit, aby při zadávání veřejných zakázek na určitá vozidla silniční dopravy veřejní zadavatelé a zadavatelé zohlednili dopad těchto vozidel na energii a životní prostředí během celého jejich životního cyklu, včetně spotřeby energie a emisí CO2 a některých znečišťujících látek.

Podle čl. 2 odst. 1 směrnice jsou členské státy povinny uvést v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 2. srpna 2021 a neprodleně o nich uvědomit Komisi. Při přijímání těchto ustanovení k provedení směrnice jsou členské státy rovněž povinny zajistit, aby tato ustanovení obsahovala odkaz na směrnici nebo aby byl takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.

Komise zaslala dne 29. září 2021 Bulharské republice výzvu dopisem. Dne 6. dubna 2022 zaslala Komise Bulharské republice odůvodněné stanovisko. Bulharská republika však stále nepřijala prováděcí opatření, ani je nesdělila Komisi.

---

(1)  
  Úř. věst. 2019, L 188, s. 116.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/46

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 Mainova AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-320/20, Mainova AG v. Evropská komise

(Věc C-484/23 P)

(2023/C 321/49)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Mainova AG (zástupci: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2023, Mainova v. Komise (T- 320/20), a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení RWE/E.ON Assets (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1); |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2023, Mainova v. Komise (T- 320/20), a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení RWE/E.ON Assets (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

| 2. | podpůrně, zrušil napadený rozsudek a vrátil věc Tribunálu; |
| --- | --- |

2.

podpůrně, zrušil napadený rozsudek a vrátil věc Tribunálu;

| 3. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních. |
| --- | --- |

3.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku se navrhovatelka dovolává nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 263 odst. 4 SFEU. Tribunál v napadeném rozsudku definoval požadavky týkající se aktivní legitimace podle čl. 263 dost. 4 SFEU příliš restriktivně a v rozporu se svou vlastní judikaturou a judikaturou Soudního dvora. Odkázal výlučně na rozsudek ze dne 4. července 2006, easyJet v. Komise (T-177/04), aniž zohlednil okolnosti konkrétního případu. Mezi tyto okolnosti patřila zejména intenzivní účast navrhovatelky zejména v rámci celkové transakce, konkrétní účast navrhovatelky na osobní schůzce s Komisí a uznání postavení jako dotčené třetí osoby úředníkem Komise pro slyšení. Závěrem lze říci, že právní koncepce vyjádřená v napadeném rozsudku by v budoucnu vážně narušila soudní ochranu před rozhodnutími v oblasti spojování podniků.

Druhým důvodem kasačního opravného prostředku se Tribunálu vytýká porušení zásad dodržování příslušných právních předpisů a právního státu. Tribunál ve svém rozhodnutí o aktivní legitimaci nezohlednil uznání navrhovatelky a příslib úředníka pro slyšení, že ji bude informovat o dalších možnostech předložit vyjádření v průběhu řízení. Namísto toho má Tribunál za to, že se navrhovatelka mohla řízení účastnit intenzivněji. Navrhovatelka tvrdí, že se spoléhala na příslib úředníka pro slyšení jakožto orgánu Komise. Tribunál tak porušil zásady dodržování příslušných právních předpisů a ochrany legitimního očekávání. Závěrem lze říci, že napadený rozsudek vede k tomu, že Komisi by mohla v budoucnu svobodně rozhodovat o možnostech podat žalobu proti transakcím.

V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál ve svém rozhodnutí o nesprávném rozdělení celkové transakce mezi společnostmi RWE a E.ON nesprávně vyložil čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1) (dále jen „nařízení č. 139/2004“), když odkázal výlučně na konsolidované sdělení Komise k otázkám příslušnosti a nezohlednil svou vlastní judikaturu vyplývající z rozsudku ze dne 23. února 2006, Cementbouw Handel & Industrie v. Komise (T-282/02), jakož i z bodu 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004. Tribunál tím porušil zásady hierarchie norem, přednosti zákona a dělby moci.

Konečně čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku se týká nesprávného posouzení dohody Investor Relationship Agreement, kterou předložily společnosti RWE a E.ON. Tribunál nezohlednil skutečnost, že tato dohoda je podle německého práva akciových společností neplatná. Tím nepřezkoumal podstatné zájmy, a v důsledku toho přijal rozhodnut, které je z právního hlediska nesprávné.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd.08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/47

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 27. července 2023 enercity AG proti rozsudku Tribunálu (čtvrtého rozšířeného senátu) vydanému dne 17. května 2023 ve věci T-321/20, enercity AG v. Evropská komise

(Věc C-485/23 P)

(2023/C 321/50)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: enercity AG (zástupci: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Další účastnice řízení: Evropská komise, Spolková republika Německo, E.ON SE, RWE AG

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1. | zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2023, enercity v. Komise (T-321/20), a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení RWE/E.ON Assets (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1); |
| --- | --- |

1.

zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 17. května 2023, enercity v. Komise (T-321/20), a zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 26. února 2019 o spojení RWE/E.ON Assets (věc M.8871, Úř. věst. 2000, C 111, s. 1);

| 2. | podpůrně, zrušil napadený rozsudek a vrátil věc Tribunálu; |
| --- | --- |

2.

podpůrně, zrušil napadený rozsudek a vrátil věc Tribunálu;

| 3. | uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních. |
| --- | --- |

3.

uložil Komisi náhradu nákladů řízení v obou stupních.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku se navrhovatelka dovolává nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 263 odst. 4 SFEU. Tribunál v napadeném rozsudku definoval požadavky týkající se aktivní legitimace podle čl. 263 dost. 4 SFEU příliš restriktivně a v rozporu se svou vlastní judikaturou a judikaturou Soudního dvora. Odkázal výlučně na rozsudek ze dne 4. července 2006, easyJet v. Komise (T-177/04), aniž zohlednil okolnosti konkrétního případu. Mezi tyto okolnosti patřila zejména intenzivní účast navrhovatelky zejména v rámci celkové transakce, konkrétní účast navrhovatelky na osobní schůzce s Komisí a uznání postavení jako dotčené třetí osoby úředníkem Komise pro slyšení. Závěrem lze říci, že právní koncepce vyjádřená v napadeném rozsudku by v budoucnu vážně narušila soudní ochranu před rozhodnutími v oblasti spojování podniků.

Druhým důvodem kasačního opravného prostředku se Tribunálu vytýká porušení zásad dodržování příslušných právních předpisů a právního státu. Tribunál ve svém rozhodnutí o aktivní legitimaci nezohlednil uznání navrhovatelky a příslib úředníka pro slyšení, že ji bude informovat o dalších možnostech předložit vyjádření v průběhu řízení. Namísto toho má Tribunál za to, že se navrhovatelka mohla řízení účastnit intenzivněji. Navrhovatelka tvrdí, že se spoléhala na příslib úředníka pro slyšení jakožto orgánu Komise. Tribunál tak porušil zásady dodržování příslušných právních předpisů a ochrany legitimního očekávání. Závěrem lze říci, že napadený rozsudek vede k tomu, že Komisi by mohla v budoucnu svobodně rozhodovat o možnostech podat žalobu proti transakcím.

V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že Tribunál ve svém rozhodnutí o nesprávném rozdělení celkové transakce mezi společnostmi RWE a E.ON nesprávně vyložil čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (1) (dále jen „nařízení č. 139/2004“), když odkázal výlučně na konsolidované sdělení Komise k otázkám příslušnosti a nezohlednil svou vlastní judikaturu vyplývající z rozsudku ze dne 23. února 2006, Cementbouw Handel & Industrie v. Komise (T-282/02), jakož i z bodu 20 odůvodnění nařízení č. 139/2004. Tribunál tím porušil zásady hierarchie norem, přednosti zákona a dělby moci.

Konečně čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku se týká nesprávného posouzení dohody Investor Relationship Agreement, kterou předložily společnosti RWE a E.ON. Tribunál nezohlednil skutečnost, že tato dohoda je podle německého práva akciových společností neplatná. Tím nepřezkoumal podstatné zájmy, a v důsledku toho přijal rozhodnut, které je z právního hlediska nesprávné.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (Úř. věst. 2004, L 24, 29.1.2004, s. 1; Zvl. vyd.08/03 s. 40).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/48

---

Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Evropská komise v. Portugalská republika

(Věc C-487/23)

(2023/C 321/51)

Jednací jazyk: portugalština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: L. Santiago de Albuquerque a G. Gattinara, zmocněnci)

Žalovaná: Portugalská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr:

| 1) | Určil, že Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích (1), jelikož nedohlížela na:






  — | místní samosprávu v letech 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 a 2018, |
| --- | --- | --- |

1)

Určil, že Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU ze dne 16. února 2011 o postup proti opožděným platbám v obchodních transakcích (1), jelikož nedohlížela na:

—

místní samosprávu v letech 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 a 2018,

| — | portugalské orgány veřejné správy poskytující zdravotní služby (zdravotní péče), v letech 2013 až 2022, |
| --- | --- |

—

portugalské orgány veřejné správy poskytující zdravotní služby (zdravotní péče), v letech 2013 až 2022,

| — | Autonomní region Madeira od roku 2013 do roku 2022, |
| --- | --- |

—

Autonomní region Madeira od roku 2013 do roku 2022,

| — | Autonomní region Azory, v roce 2013 a od roku 2015 do roku 2022, |
| --- | --- |

—

Autonomní region Azory, v roce 2013 a od roku 2015 do roku 2022,

aby platily své obchodní dluhy ve lhůtách stanovených uvedeným článkem.

| 2) | Uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Uložil Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Causa petendi žaloby je nesplnění ze strany Portugalské republiky čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice 2011/7/EU od Roku 2012 dosud. V souladu s uvedenými ustanoveními mají členské státy zajistit, aby obchodní transakce, v nichž je dlužníkem orgán veřejné moci, nepřekročily lhůtu splatnosti 30 dnů. Tuto lhůtu lze prodloužit až na 60 dnů pro veřejné subjekty poskytující služby zdravotní péče, které jsou za tím účelem řádně uznány. Směrnice 2011/7/EU stanoví, že členské státy musí směrnici provést nejpozději 16. března 2013.

Evropská komise informovala Portugalskou republiku o systematickém a trvajícím porušování lhůt stanovených v čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice 2011/7/EU ze strany portugalských orgánů veřejné moci a následně zahájila předběžné správní řízení pro nesplnění povinnosti ze strany členského státu. Toto nesplnění přetrvalo i po uplynutí lhůty v odůvodněném stanovisku (5. prosince 2017).

Soubor monitorovacích zpráv o průměrných lhůtách plateb ze strany orgánp veřejné moci v různých odvětvích portugalské veřejné správy, které Portugalská republika zaslala útvarům Komise na jejich žádost, ukazuje, že po uplynutí lhůty v odůvodněném stanovisku, až do dne podání žaloby, portugalské orgány veřejné moci z různých sektorů nadále splácely své obchodní dluch v delších lhůtách, než jsou lhůty uvedené v čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice 2011/7/EU. Konkrétně jde o:

| — | místní samosprávu v letech 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 a 2018, |
| --- | --- |

—

místní samosprávu v letech 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 a 2018,

| — | portugalské orgány veřejné správy poskytující zdravotní služby (zdravotní péče), v letech 2013 až 2022, |
| --- | --- |

—

portugalské orgány veřejné správy poskytující zdravotní služby (zdravotní péče), v letech 2013 až 2022,

| — | Autonomní region Madeira od roku 2013 do roku 2022, |
| --- | --- |

—

Autonomní region Madeira od roku 2013 do roku 2022,

| — | Autonomní region Azory, v roce 2013 a od roku 2015 do roku 2022. |
| --- | --- |

—

Autonomní region Azory, v roce 2013 a od roku 2015 do roku 2022.

Navíc do zpráv za roky 2020, 2021 a 2022 Portugalská republika nezahrnula úplné údaje, údajně proto, že neměla k dispozici údaje týkající se místní správy za uvedené roky, v důsledku změny účetního systému. Ke dni podání žaloby Portugalská republika uvedené zprávy nedoplnila, ani nezaslala aktuální informace.

V důsledku toho má Komise za to, že Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 4 odst. 3 a 4 písm. b) směrnice 2011/7/EU, když nedohlížela, aby výše uvedené orgány veřejné moci aby platily své obchodní dluhy ve lhůtách stanovených uvedeným článkem.

---

(1)  
  Úř. věst. 2011, L 48, p. 1.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/50

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 5. června 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Landgericht Stuttgart – Německo) – S. v. AD GmbH

(Věc C-440/20 (1), AD)

(2023/C 321/52)

Jednací jazyk: němčina

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  
  Úř. věst. C 443, 21. 12. 2020.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/50

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 16. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunalul Bihor – Rumunsko) – P.C.H. v. Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, za účasti: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

(Věc C-642/21 (1), Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor a další)

(2023/C 321/53)

Jednací jazyk: rumunština

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  
  Úř. věst. C 95, 28.2.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/50

---

Usnesení předsedy šestého senátu Soudního dvora ze dne 15. května 2023 – Evropská komise v. Rumunsko

(Věc C-69/22) (1)

(2023/C 321/54)

Jednací jazyk: rumunština

Předseda šestého senátu Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  
  Úř. věst. C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/50

---

Usnesení předsedy Soudního dvora ze dne 23. května 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Amtsgericht Frankfurt am Main – Německo) – flightright GmbH v. TAP Portugal

(Věc C-52/23 (1), flightright)

(2023/C 321/55)

Jednací jazyk: němčina

Předseda Soudního dvora nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  
  Úř. věst. C 164, 8. 5. 2023.

---

Tribunál

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/51

---

Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 14. července 2023 – VC v. EU-OSHA

(Věc T-126/23 R)

(„Řízení o předběžných opatřeních - Veřejné zakázky - Vyloučení ze zadávacích řízení a z poskytnutí dotací financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie a ERF po dobu dvou let - Zveřejnění informací týkajících se tohoto vyloučení - Návrh na odklad vykonatelnosti - Naléhavost - Fumus boni juris - Zvážení zájmů“)

(2023/C 321/56)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: VC (zástupci: J. Rodríguez Cárcamo a S. Centeno Huerta, avocats)

Žalovaná: Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci

Předmět věci

Svou žalobou založenou na článcích 278 a 279 SFEU se žalobkyně domáhá odkladu výkonu rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA) 2023/01 ze dne 13. ledna 2023 o vyloučení žalobkyně z účasti na zadávacích řízeních, dotacích, cenách, zadání zakázky a finančních nástrojích poskytovaných ze souhrnného rozpočtu EU, jakož i z účasti na zadávacích řízeních financovaných z ERF na základě nařízení Rady (EU) 2018/1877.

Výrok

| 1) | Výkon rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA) 2023/01 ze dne 13. ledna 2023 o vyloučení žalobkyně z účasti na zadávacích řízeních, dotacích, cenách, zadání zakázky a finančních nástrojích poskytovaných ze souhrnného rozpočtu EU, jakož i z účasti na zadávacích řízeních financovaných z ERF na základě nařízení Rady (EU) 2018/1877, se odkládá v části, v níž toto rozhodnutí ve svém článku 4 stanoví, že se na internetové stránce Evropské komise zveřejní některé informace týkající se vyloučení VC z účasti v těchto řízeních. |
| --- | --- |

1)

Výkon rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA) 2023/01 ze dne 13. ledna 2023 o vyloučení žalobkyně z účasti na zadávacích řízeních, dotacích, cenách, zadání zakázky a finančních nástrojích poskytovaných ze souhrnného rozpočtu EU, jakož i z účasti na zadávacích řízeních financovaných z ERF na základě nařízení Rady (EU) 2018/1877, se odkládá v části, v níž toto rozhodnutí ve svém článku 4 stanoví, že se na internetové stránce Evropské komise zveřejní některé informace týkající se vyloučení VC z účasti v těchto řízeních.

| 2) | Návrh na předběžné opatření se ve zbývající části zamítá. |
| --- | --- |

2)

Návrh na předběžné opatření se ve zbývající části zamítá.

| 3) | Usnesení ze dne 13. března 2023, VC v. EU-OSHA (T-126/23 R) se zrušuje. |
| --- | --- |

3)

Usnesení ze dne 13. března 2023, VC v. EU-OSHA (T-126/23 R) se zrušuje.

| 4) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

4)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/51

---

Žaloba podaná dne 27. června 2023 – Semedo v. Parlament

(Věc T-349/23)

(2023/C 321/57)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Monica Semedo (Grevenmacher, Lucembursko) (zástupci: T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin a L. Marchal, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí ze dne 17. dubna 2023, v němž bylo rozhodnuto, že chování [důvěrné] (1) vůči paní Semedo představuje psychické obtěžování ve smyslu čl. 12a služebního řádu úředníků Evropské unie; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ze dne 17. dubna 2023, v němž bylo rozhodnuto, že chování [důvěrné] (1) vůči paní Semedo představuje psychické obtěžování ve smyslu čl. 12a služebního řádu úředníků Evropské unie;

| — | zrušil rozhodnutí ze dne 17. dubna 2023, které paní Semedo uložilo sankci spočívající ve ztrátě nároku na příspěvek na pobyt za období deseti dnů přijatou na základě výše uvedeného rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ze dne 17. dubna 2023, které paní Semedo uložilo sankci spočívající ve ztrátě nároku na příspěvek na pobyt za období deseti dnů přijatou na základě výše uvedeného rozhodnutí;

| — | rozhodl, že čl. 9 odst. 5 rozhodnutí předsednictva ze dne 2. července 2018 o fungování poradního výboru, který se zabývá stížnostmi na obtěžování týkajícími se poslanců Evropského parlamentu a jeho postupů řešení stížností, je protiprávní v rozsahu, v němž neumožňuje osobě, které se týká šetření být vyslechnuta v přítomnosti osoby, kterou si zvolí, nebo alespoň v přítomnosti svého právního zástupce; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že čl. 9 odst. 5 rozhodnutí předsednictva ze dne 2. července 2018 o fungování poradního výboru, který se zabývá stížnostmi na obtěžování týkajícími se poslanců Evropského parlamentu a jeho postupů řešení stížností, je protiprávní v rozsahu, v němž neumožňuje osobě, které se týká šetření být vyslechnuta v přítomnosti osoby, kterou si zvolí, nebo alespoň v přítomnosti svého právního zástupce;

| — | uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropskému parlamentu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby se žalobce dovolává dvou žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z práva být vyslechnut a z práva na obhajobu. Žalobce tvrdí, že napadená rozhodnutí nebyla přijata předsedkyní Evropského parlamentu za podmínek, které by mu zaručily, že bude vyslechnut a bude moci uplatnit své právo na obhajobu v řízení před poradním výborem, který se zabývá stížnostmi na obtěžování týkajícími se poslanců Evropského parlamentu (dále jen „poradní výbor“) a v řízení před předsedkyní Parlamentu. Žalobce kromě toho tvrdí, že čl. 9 odst. 5 rozhodnutí ze dne 2. července 2018 o fungování poradního výboru a jeho postupech řešení stížností je protiprávní v rozsahu, v němž neumožňuje osobě, které se šetření týká, aby byla vyslechnuta v přítomnosti osoby, kterou si zvolí, nebo alespoň v přítomnosti svého právního zástupce. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z práva být vyslechnut a z práva na obhajobu. Žalobce tvrdí, že napadená rozhodnutí nebyla přijata předsedkyní Evropského parlamentu za podmínek, které by mu zaručily, že bude vyslechnut a bude moci uplatnit své právo na obhajobu v řízení před poradním výborem, který se zabývá stížnostmi na obtěžování týkajícími se poslanců Evropského parlamentu (dále jen „poradní výbor“) a v řízení před předsedkyní Parlamentu. Žalobce kromě toho tvrdí, že čl. 9 odst. 5 rozhodnutí ze dne 2. července 2018 o fungování poradního výboru a jeho postupech řešení stížností je protiprávní v rozsahu, v němž neumožňuje osobě, které se šetření týká, aby byla vyslechnuta v přítomnosti osoby, kterou si zvolí, nebo alespoň v přítomnosti svého právního zástupce.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení z toho důvodu, že rozhodnutí, kterým bylo konstatováno, že chování paní Semedo je psychickým obtěžováním, je stiženo zjevně nesprávným posouzením, neboť vytýkané chování nesplňuje kritéria stanovená v čl. 12a odst. 3 služebního řádu úředníků Evropské unie. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení z toho důvodu, že rozhodnutí, kterým bylo konstatováno, že chování paní Semedo je psychickým obtěžováním, je stiženo zjevně nesprávným posouzením, neboť vytýkané chování nesplňuje kritéria stanovená v čl. 12a odst. 3 služebního řádu úředníků Evropské unie.

---

(1)  Skryté důvěrné údaje.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/52

---

Žaloba podaná dne 2. července 2023 – Verdeja Muñiz v. ECB

(Věc T-352/23)

(2023/C 321/58)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobce: Pedro Verdeja Muñiz (Madrid, Španělsko) (zástupci: F. Verdeja González, abogado)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil všechna rozhodnutí Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) ode dne 21. července 2022 do dne 15. července 2023 z důvodu Euribor a zásahů do finančního a hypotečního, aniž by chránila žalobce jako dlužníka; |
| --- | --- |

—

zrušil všechna rozhodnutí Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) ode dne 21. července 2022 do dne 15. července 2023 z důvodu Euribor a zásahů do finančního a hypotečního, aniž by chránila žalobce jako dlužníka;

| — | nařídil ECB přijmout fiskální opatření, aby Euribor platný na hypoteční dluh žalobce setrval na úrovni před rozhodnutím ze dne 14. dubna 2022 a uložil jí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

nařídil ECB přijmout fiskální opatření, aby Euribor platný na hypoteční dluh žalobce setrval na úrovni před rozhodnutím ze dne 14. dubna 2022 a uložil jí náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby uvádí žalobce čtyři žalobní důvody:

| 1. | První důvod vychází z právní zásady, že žalobce nemůže a nesmí klást ECB požadavky proti jejím rozhodnutím. |
| --- | --- |

1.

První důvod vychází z právní zásady, že žalobce nemůže a nesmí klást ECB požadavky proti jejím rozhodnutím.

| 2. | Druhý důvod vychází z právní zásady, že ECB nesmí působit proti zvýšení cen v rozporu s čl. 282 odst. 2 SFEU. |
| --- | --- |

2.

Druhý důvod vychází z právní zásady, že ECB nesmí působit proti zvýšení cen v rozporu s čl. 282 odst. 2 SFEU.

| 3. | Třetí důvod vychází z právní zásady, že ECB nesmí působit proti volnému trhu, podle čl. 127 odst. 1 SFEU. |
| --- | --- |

3.

Třetí důvod vychází z právní zásady, že ECB nesmí působit proti volnému trhu, podle čl. 127 odst. 1 SFEU.

| 4. | Čtvrtý důvod vychází z právní zásady, že ECB musí přijmout účinná opatření na ochranu před zvýšením Euribor. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý důvod vychází z právní zásady, že ECB musí přijmout účinná opatření na ochranu před zvýšením Euribor.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/53

---

Žaloba podaná dne 4. července 2023 – YH v. ECB

(Věc T-366/23)

(2023/C 321/59)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: YH (zástupci: J. Lehnhardt, R. Hübner a A. Walter, advokáti)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí ECB ze dne 5. května 2023 (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022–0054, QLF-2023–0020, QLF-2023–0021), které brání tomu, aby žalobce nabyl kvalifikovanou účast na společnostech M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft a Marcard, Stein & Co AG; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ECB ze dne 5. května 2023 (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022–0054, QLF-2023–0020, QLF-2023–0021), které brání tomu, aby žalobce nabyl kvalifikovanou účast na společnostech M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft a Marcard, Stein & Co AG;

| — | uložil ECB náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil ECB náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení pravidel postupu hodnocení kvalifikované účasti. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení pravidel postupu hodnocení kvalifikované účasti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí ECB, tj. i) práva být vyslechnut s ohledem na skutečnosti, k nimž se žalobce nemohl před přijetím rozhodnutí vyjádřit, a ii) povinnosti odůvodnit zamítavé rozhodnutí (čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv, článek 31, čl. 33 odst. 1 a 2 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (1) a čl. 22 odst. 1 první pododstavec a odst. 2 druhý pododstavec nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (2). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z porušení podstatných formálních náležitostí ECB, tj. i) práva být vyslechnut s ohledem na skutečnosti, k nimž se žalobce nemohl před přijetím rozhodnutí vyjádřit, a ii) povinnosti odůvodnit zamítavé rozhodnutí (čl. 41 odst. 2 písm. a) Listiny základních práv, článek 31, čl. 33 odst. 1 a 2 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (1) a čl. 22 odst. 1 první pododstavec a odst. 2 druhý pododstavec nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (2).

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z nepřezkoumání relevantních skutečností a nepřijetí rozhodnutí na dostatečně pevném skutkovém základě. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z nepřezkoumání relevantních skutečností a nepřijetí rozhodnutí na dostatečně pevném skutkovém základě.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití pojmu „kvalifikovaná účast“ ze strany ECB tím, že nesprávně vypočítala a přiznala hlasovací práva a podíly na kapitálu a nezohlednila skutečnosti, které se k nim vztahují. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití pojmu „kvalifikovaná účast“ ze strany ECB tím, že nesprávně vypočítala a přiznala hlasovací práva a podíly na kapitálu a nezohlednila skutečnosti, které se k nim vztahují.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití hodnoticích kritérií ze strany ECB podle čl. 23 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) a německých prováděcích právních předpisů uvedených v § 2c odst. 1b první větě německého zákona o bankách (Kreditwesengesetz). |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z nesprávného výkladu a použití hodnoticích kritérií ze strany ECB podle čl. 23 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) a německých prováděcích právních předpisů uvedených v § 2c odst. 1b první větě německého zákona o bankách (Kreditwesengesetz).

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z porušení Listiny základních práv EU, zejména práv žalobce na rodinný život a manželství (články 7, 9 a 33), zákazu diskriminace (článek 21), presumpce neviny (článek 48) a práva na vlastnictví (článek 17). |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z porušení Listiny základních práv EU, zejména práv žalobce na rodinný život a manželství (články 7, 9 a 33), zákazu diskriminace (článek 21), presumpce neviny (článek 48) a práva na vlastnictví (článek 17).

| 7. | Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vychází z porušení zásady proporcionality.

---

(1)  Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se stanoví rámec spolupráce Evropské centrální banky s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu (nařízení o rámci jednotného mechanismu dohledu) (Úř. věst. 2014, L 141, s. 1).

(2)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. 2013, L 176, s. 338).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/54 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/54

---

Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși v. Úřad evropského veřejného žalobce

(Věc T-385/23)

(2023/C 321/60)

Jednací jazyk: rumunština

Účastníci řízení

Žalobce: Constantin Mincu Pătrașcu Brâncuși (Bukurešť, Rumunsko) (zástupci: A. Şandru, advokát)

Žalovaný: Úřad evropského veřejného žalobce

Návrhová žádání

Žalobce:

| — | navrhuje, aby Tribunál zrušil rozhodnutí o předložení věci k soudnímu projednání a o jejím částečném odložení, přijaté stálou komorou Úřadu evropského veřejného žalobce dne 8. prosince 2022 ve věci č. I.130/2021, kterým Úřad evropského veřejného žalobce rozhodl o předložení věci, ve které je žalobce vyšetřován, k soudnímu projednání z toho důvodu, že stálá komora nebyla složena z minimálního počtu evropských žalobců stanoveného právem Unie, v rozporu s pravidly o složení stálých komor uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce; |
| --- | --- |

—

navrhuje, aby Tribunál zrušil rozhodnutí o předložení věci k soudnímu projednání a o jejím částečném odložení, přijaté stálou komorou Úřadu evropského veřejného žalobce dne 8. prosince 2022 ve věci č. I.130/2021, kterým Úřad evropského veřejného žalobce rozhodl o předložení věci, ve které je žalobce vyšetřován, k soudnímu projednání z toho důvodu, že stálá komora nebyla složena z minimálního počtu evropských žalobců stanoveného právem Unie, v rozporu s pravidly o složení stálých komor uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce;

| — | uplatňuje námitku protiprávnosti jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, neboť jsou v rozporu s článkem 10 nařízení 2017/1939, jakož i námitku protiprávnosti ustanovení jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, jež jsou v rozporu se SFEU a Listinou základních práv Evropské unie. |
| --- | --- |

—

uplatňuje námitku protiprávnosti jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, neboť jsou v rozporu s článkem 10 nařízení 2017/1939, jakož i námitku protiprávnosti ustanovení jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, jež jsou v rozporu se SFEU a Listinou základních práv Evropské unie.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce dva žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení článku 10 nařízení 2017/1939 přijetím napadeného rozhodnutí.
  Napadené rozhodnutí desáté stálé komory bylo v podstatě přijato v rozporu s článkem 10 nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce, který stanoví, že stálá komora má kromě svého předsedy dva stálé členy. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení článku 10 nařízení 2017/1939 přijetím napadeného rozhodnutí.

Napadené rozhodnutí desáté stálé komory bylo v podstatě přijato v rozporu s článkem 10 nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce, který stanoví, že stálá komora má kromě svého předsedy dva stálé členy.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze vznesení námitky protiprávnosti jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce
  Vzhledem k tomu, že Úřad evropského veřejného žalobce považuje za dostatečné, že při přijímání napadeného rozhodnutí stálé komory byl dodržen čl. 23 odst. 5 jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, žalobce vznesl na základě článku 277 SFEU námitku protiprávnosti tohoto ustanovení, jelikož je v rozporu s čl. 10 odst. 1 nařízení 2017/1939, od něhož není povoleno se odchýlit. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze vznesení námitky protiprávnosti jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce

Vzhledem k tomu, že Úřad evropského veřejného žalobce považuje za dostatečné, že při přijímání napadeného rozhodnutí stálé komory byl dodržen čl. 23 odst. 5 jednacího řádu Úřadu evropského veřejného žalobce, žalobce vznesl na základě článku 277 SFEU námitku protiprávnosti tohoto ustanovení, jelikož je v rozporu s čl. 10 odst. 1 nařízení 2017/1939, od něhož není povoleno se odchýlit.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/55 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/55

---

Žaloba podaná dne 13. července 2023 – Teva v. Komise

(Věc T-393/23)

(2023/C 321/61)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Teva GmbH (Ulm, Německo) (zástupci: Z. West, S. Love a G. Morgan, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl, že návrh žalobkyně na zrušení je přípustný a opodstatněný; |
| --- | --- |

—

rozhodl, že návrh žalobkyně na zrušení je přípustný a opodstatněný;

| — | zrušil napadené rozhodnutí ze dne 2. května 2023 (zveřejněné dne 4. května 2023), kterým se mění registrace udělená rozhodnutím C(2014)601(final) pro humánní léčivý přípravek „Tecfidera – dimethyl-fumarát“, jakož i jakékoliv pozdější rozhodnutí prodlužující nebo nahrazující toto rozhodnutí včetně jakéhokoliv následného regulačního opatření v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí ze dne 2. května 2023 (zveřejněné dne 4. května 2023), kterým se mění registrace udělená rozhodnutím C(2014)601(final) pro humánní léčivý přípravek „Tecfidera – dimethyl-fumarát“, jakož i jakékoliv pozdější rozhodnutí prodlužující nebo nahrazující toto rozhodnutí včetně jakéhokoliv následného regulačního opatření v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Evropská komise nedodržela jednoduchou lhůtu pro splnění věcného požadavku, jehož splnění je nezbytné k získání prodloužení doby ochrany uvádění na trh, jak to vyžaduje čl. 14 odst. 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (1):

| — | prodloužení doby ochrany uvádění na trh na jedenáct let lze poskytnout jen tehdy, pokud je registrace pro novou léčebnou indikaci získána během prvních osmi let od udělení registrace; |
| --- | --- |

—

prodloužení doby ochrany uvádění na trh na jedenáct let lze poskytnout jen tehdy, pokud je registrace pro novou léčebnou indikaci získána během prvních osmi let od udělení registrace;

| — | společnost Biogen byla povinna získat registraci pro novou léčebnou indikaci během prvních osmi let od udělení registrace pro léčivý přípravek Tecfidera; |
| --- | --- |

—

společnost Biogen byla povinna získat registraci pro novou léčebnou indikaci během prvních osmi let od udělení registrace pro léčivý přípravek Tecfidera;

| — | registrace pro léčivý přípravek Tecfidera byla udělena dne 30. ledna 2014 a nabyla účinnosti dne 3. února 2014. Nicméně rozhodnutí Komise o udělení registrace pro novou léčebnou indikaci bylo vydáno až dne 13. května 2022 (více než tři měsíce po skončení počátečního osmiletého období); |
| --- | --- |

—

registrace pro léčivý přípravek Tecfidera byla udělena dne 30. ledna 2014 a nabyla účinnosti dne 3. února 2014. Nicméně rozhodnutí Komise o udělení registrace pro novou léčebnou indikaci bylo vydáno až dne 13. května 2022 (více než tři měsíce po skončení počátečního osmiletého období);

| — | na léčebný přípravek Tecfidera by tak neměl být udělen další rok výhradního práva na trhu, neboť společnost Biogen nesplnila zákonné požadavky čl. 14 odst. 11. |
| --- | --- |

—

na léčebný přípravek Tecfidera by tak neměl být udělen další rok výhradního práva na trhu, neboť společnost Biogen nesplnila zákonné požadavky čl. 14 odst. 11.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (Úř. věst. 2004, L 136, s. 1; Zvl. vyd. 13/34, s. 229).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/56 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/56

---

Žaloba podaná dne 7. července 2023 – Klein v. Komise

(Věc T-394/23)

(2023/C 321/62)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Christoph Klein (Großgmain, Rakousko) (zástupci: H. J. Ahlt, Rechtsanwalt)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2023) 2961 final ze dne 28. dubna 2023, nadepsané
  „Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2023 o opatření zakazujícím uvádění na trh zdravotnického prostředku Inhaler Broncho-Air, vyráběného společností Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH jménem společnosti Broncho-Air Medizintechnik AG“
  ; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí rozhodnutí Komise C(2023) 2961 final ze dne 28. dubna 2023, nadepsané
  „Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2023 o opatření zakazujícím uvádění na trh zdravotnického prostředku Inhaler Broncho-Air, vyráběného společností Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH jménem společnosti Broncho-Air Medizintechnik AG“
  ;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod: rozhodnutí porušuje podstatné formální náležitosti, a sice:






  — | náležitosti týkajících se oznámení členským státům podle čl. 8 odst. 3 a 4 směrnice 93/42/EHS (1), protože během 25 let trvání ochranného postupu nikdy nedošlo k žádné účasti členských států; |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod: rozhodnutí porušuje podstatné formální náležitosti, a sice:

—

náležitosti týkajících se oznámení členským státům podle čl. 8 odst. 3 a 4 směrnice 93/42/EHS (1), protože během 25 let trvání ochranného postupu nikdy nedošlo k žádné účasti členských států;

| — | povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 296 SFEU. |
| --- | --- |

—

povinnost uvést odůvodnění stanovenou v článku 296 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod: rozhodnutí porušuje Smlouvy nebo použitelné právní předpisy, a sice:






  — | článek 41 Listiny základních práv Evropské unie (2) z důvodu, že rozhodnutí porušuje právo být vyslechnut tím, že opomíjí argumentaci žalobce v ochranném postupu a není v tomto smyslu odůvodněno; |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: rozhodnutí porušuje Smlouvy nebo použitelné právní předpisy, a sice:

—

článek 41 Listiny základních práv Evropské unie (2) z důvodu, že rozhodnutí porušuje právo být vyslechnut tím, že opomíjí argumentaci žalobce v ochranném postupu a není v tomto smyslu odůvodněno;

| — | zásadu proporcionality, vzhledem k tomu, že žalovaná neposoudila opatření zákazu a ignorovala argumenty žalobce týkající se jeho výrobku. Opatření není ani vhodné, ani nezbytné. |
| --- | --- |

—

zásadu proporcionality, vzhledem k tomu, že žalovaná neposoudila opatření zákazu a ignorovala argumenty žalobce týkající se jeho výrobku. Opatření není ani vhodné, ani nezbytné.

| 3. | Třetí žalobní důvod: zneužití pravomoci, protože žalovaná svým rozhodnutím nesledovala legitimní cíl. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: zneužití pravomoci, protože žalovaná svým rozhodnutím nesledovala legitimní cíl.

---

(1)  Směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (Úř. věst. 1993, L 169, s. 1; Zvl. vyd. 13/12 s. 82).

(2)  
  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/57 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/57

---

Žaloba podaná dne 18. července 2023 – BAWAG PSK v. SRB

(Věc T-410/23)

(2023/C 321/63)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG (Vídeň, Rakousko) (zástupci: F. Kruis a N. Bartmann, advokáti)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se týkají žalobkyně;

| — | uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně osm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod: Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) tím, že nedodržely prahovou hodnotu stanovenou v tomto ustanovení, podle níž příspěvky, které mají být uhrazeny všemi institucemi během jednoho roku, nesmí překročit 12,5 % roční cílové úrovně. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod: Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) tím, že nedodržely prahovou hodnotu stanovenou v tomto ustanovení, podle níž příspěvky, které mají být uhrazeny všemi institucemi během jednoho roku, nesmí překročit 12,5 % roční cílové úrovně.

| 2. | Druhý žalobní důvod: Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, neboť jsou v rozporu s články 6, 7 a čl. 20 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (2), jelikož žalovaný nezohlednil ukazatel rizika minimálních požadavků na kapitál a způsobilé závazky (MREL) nebo ukazatele rizika složitosti („complexity“) a řešitelnosti krize („resolvability“). |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, neboť jsou v rozporu s články 6, 7 a čl. 20 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (2), jelikož žalovaný nezohlednil ukazatel rizika minimálních požadavků na kapitál a způsobilé závazky (MREL) nebo ukazatele rizika složitosti („complexity“) a řešitelnosti krize („resolvability“).

| 3. | Třetí žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, pokud by byl článek 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 vykládán v tom smyslu, že umožňuje nezohlednit (částečné) rizikové ukazatele složitosti a řešitelnosti krize. V tomto případě by článek 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušil čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU (3) a čl. 70 odst. 2 druhý pododstavec písm. b) nařízení (EU) č. 806/2014. Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 by pak bylo rovněž založeno na tomto protiprávním jednání. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, pokud by byl článek 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 vykládán v tom smyslu, že umožňuje nezohlednit (částečné) rizikové ukazatele složitosti a řešitelnosti krize. V tomto případě by článek 20 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušil čl. 103 odst. 7 směrnice 2014/59/EU (3) a čl. 70 odst. 2 druhý pododstavec písm. b) nařízení (EU) č. 806/2014. Rozhodnutí ze dne 2. května 2023 by pak bylo rovněž založeno na tomto protiprávním jednání.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 9 odst. 1 a 2 ve spojení s přílohou I nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63, jelikož v rozporu s čl. 6 odst. 4 tohoto nařízení nejsou zohledněny mezibankovní úvěry a vklady poskytnuté v EU, ale mezibankovní úvěry a vklady poskytované v členských státech bankovní unie. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 9 odst. 1 a 2 ve spojení s přílohou I nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63, jelikož v rozporu s čl. 6 odst. 4 tohoto nařízení nejsou zohledněny mezibankovní úvěry a vklady poskytnuté v EU, ale mezibankovní úvěry a vklady poskytované v členských státech bankovní unie.

| 5. | Pátý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, neboť žalovaný z věcného hlediska nesprávně vypočítal příspěvek žalobkyně. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní, neboť žalovaný z věcného hlediska nesprávně vypočítal příspěvek žalobkyně.

| 6. | Šestý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují podstatné formální náležitosti ve smyslu čl. 263 druhého pododstavce SFEU a právo na řádnou správu, jelikož neobsahují dostatečné odůvodnění ve smyslu čl. 296 druhého pododstavce SFEU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují podstatné formální náležitosti ve smyslu čl. 263 druhého pododstavce SFEU a právo na řádnou správu, jelikož neobsahují dostatečné odůvodnění ve smyslu čl. 296 druhého pododstavce SFEU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují právo na účinný opravný prostředek podle čl. 47 prvního pododstavce Listiny základních práv Evropské unie (4), jelikož bez odůvodnění splňujícího požadavky čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny je prakticky nemožné podrobit věcnou správnost rozhodnutí účinnému soudnímu přezkumu. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy porušují právo na účinný opravný prostředek podle čl. 47 prvního pododstavce Listiny základních práv Evropské unie (4), jelikož bez odůvodnění splňujícího požadavky čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny je prakticky nemožné podrobit věcnou správnost rozhodnutí účinnému soudnímu přezkumu.

| 8. | Osmý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní a porušují práva žalobkyně, neboť právní ustanovení, na nichž je rozhodnutí založeno, čl. 70 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 806/2014 a čl. 103 odst. 2 směrnice 2014/59/EU jsou samy o sobě protiprávní v rozsahu, v němž vyžadují srovnávací posouzení dotčených institucí, které je založeno na obchodním tajemství dotčených institucí, a brání tak od počátku účinné právní ochraně dotčených institucí. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod: rozhodnutí ze dne 2. května 2023 a jeho přílohy jsou protiprávní a porušují práva žalobkyně, neboť právní ustanovení, na nichž je rozhodnutí založeno, čl. 70 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 806/2014 a čl. 103 odst. 2 směrnice 2014/59/EU jsou samy o sobě protiprávní v rozsahu, v němž vyžadují srovnávací posouzení dotčených institucí, které je založeno na obchodním tajemství dotčených institucí, a brání tak od počátku účinné právní ochraně dotčených institucí.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

(2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).

(4)  
  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/58 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/58

---

Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Bank v. SRB

(Věc T-412/23)

(2023/C 321/64)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Nordea Bank Oyj (Helsinky, Finsko) (zástupci: H. Berger, M. Weber a D. Schoo, lawyers)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem, |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem,

| — | uložil SRB náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil SRB náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z tvrzení, že SRB porušil čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) tím, že při určování roční cílové úrovně pro rok 2023 neuplatnil na cílovou úroveň závazný 12,5 % limit.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/59

---

Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki v. SRB

(Věc T-413/23)

(2023/C 321/65)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Nordea Kiinnitysluottopankki Oyj (Helsinky, Finsko) (zástupci: H. Berger, M. Weber a D. Schoo, lawyers)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem;

| — | uložil SRB náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil SRB náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z tvrzení, že SRB porušil čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) tím, že při určování roční cílové úrovně pro rok 2023 neuplatnil na cílovou úroveň závazný 12,5 % limit.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/59

---

Žaloba podaná dne 14. července 2023 – Nordea Rahoitus Suomi v. SRB

(Věc T-414/23)

(2023/C 321/66)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Nordea Rahoitus Suomi Oy (Helsinky, Finsko) (zástupci: H. Berger, M. Weber a D. Schoo, lawyers)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí SRB ze dne 2. května 2023, dokument č. SRB/ES/2023/23, včetně příloh I, II a III, v rozsahu, v němž se týká příspěvku žalobkyně předem;

| — | uložil SRB náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil SRB náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jediný žalobní důvod vycházející z tvrzení, že SRB porušil čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) tím, že při určování roční cílové úrovně pro rok 2023 neuplatnil na cílovou úroveň závazný 12,5 % limit.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/60 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/60

---

Žaloba podaná dne 19. července 2023 – Kiene a další v. Parlament a Rada

(Věc T-419/23)

(2023/C 321/67)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobci: Lorenz Kiene (Hoya, Německo), Classic Tankstellen GmbH & Co. KG (Hoya), eFuel GmbH (Hoya), eFuel Projektentwicklung GmbH (Hoya) (zástupci: A. Dlouhy, E. Macher a M. Soppe, Rechtsanwälte)

Žalovaní: Evropský parlament, Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil čl. 1 odst. 1 písm. a) až d) nařízení (EU) 2023/851; |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 odst. 1 písm. a) až d) nařízení (EU) 2023/851;

| — | uložil žalovaným náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovaným náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V rámci své žaloby žalobci, kteří působí v oblasti vývoje, výroby a distribuce syntetických paliv neutrálních z hlediska CO2 v silniční dopravě, tvrdí, že napadená ustanovení, která zpřísňují úrovně emisí CO2 z nových vozových parků výrobců osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel v EU v letech až do roku 2035, vycházejí z měření emisí CO2 pouze z výfuku vozidla v provozu. Všechny emise vznikající při výrobě, distribuci, používání a likvidaci výrobku mimo provozu vozidla tedy nebyly bezdůvodně zohledněny. Jednak to nezohledňuje částečně vysoké úrovně emisí, zejména při výrobě vozidel s elektrickým pohonem na baterie, a jednak to opomíjí skutečnost, že při výrobě syntetických paliv neutrálních z hlediska CO2 se CO2 získává z atmosféry nebo z nevyhnutelných výfukových plynů, které by se jinak uvolnily do atmosféry, a že spalováním se uvolňuje pouze tento CO2 vázaný během výroby.

Na podporu své žaloby předkládají žalobci sedm žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na svobodu podnikání [článek 16 Listiny základních práv Evropské unie (1) (dále jen „Listina“)] |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na svobodu podnikání [článek 16 Listiny základních práv Evropské unie (1) (dále jen „Listina“)]

| 2. | Druhý žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na vlastnictví (článek 17 Listiny) z důvodu faktického znehodnocení jejich dosavadních investic. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na vlastnictví (článek 17 Listiny) z důvodu faktického znehodnocení jejich dosavadních investic.

| 3. | Třetí žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na rovnost před zákonem (článek 20 Listiny) tím, že s palivy neutrálními z hlediska CO2 je bez objektivního důvodu zacházeno (i) odlišně než s vozidly s elektrickým pohonem na baterie a (ii) stejně jako s fosilními palivy. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: Porušení základního práva žalobců na rovnost před zákonem (článek 20 Listiny) tím, že s palivy neutrálními z hlediska CO2 je bez objektivního důvodu zacházeno (i) odlišně než s vozidly s elektrickým pohonem na baterie a (ii) stejně jako s fosilními palivy.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod: Porušení ochrany životního prostředí podle článku 37 Listiny z důvodu nezohlednění znečištění životního prostředí životním cyklem vozidel, a jelikož chybějící vstřícnost k technologiím povede ke zvýšenému zatížení životního prostředí. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod: Porušení ochrany životního prostředí podle článku 37 Listiny z důvodu nezohlednění znečištění životního prostředí životním cyklem vozidel, a jelikož chybějící vstřícnost k technologiím povede ke zvýšenému zatížení životního prostředí.

| 5. | Pátý žalobní důvod: Porušení zásady proporcionality uvedené v čl. 5 odst. 4 SEU z důvodu, že napadená ustanovení nejsou vhodná, nejsou nezbytná a jsou nepřiměřená k dosažení snížení emisí CO2, o které usiluje EU. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod: Porušení zásady proporcionality uvedené v čl. 5 odst. 4 SEU z důvodu, že napadená ustanovení nejsou vhodná, nejsou nezbytná a jsou nepřiměřená k dosažení snížení emisí CO2, o které usiluje EU.

| 6. | Šestý žalobní důvod: Porušení požadavků politiky Unie v oblasti životního prostředí podle článku 191 SFEU v tom, že se neodůvodněně nezohledňují nepříznivé dopady na životní prostředí během životního cyklu vozidel, neřeší se v jejich zdroji, a nepostihují se na základě zásady „znečišťovatel platí“, ale nakonec se přenáší na jiné země EU. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod: Porušení požadavků politiky Unie v oblasti životního prostředí podle článku 191 SFEU v tom, že se neodůvodněně nezohledňují nepříznivé dopady na životní prostředí během životního cyklu vozidel, neřeší se v jejich zdroji, a nepostihují se na základě zásady „znečišťovatel platí“, ale nakonec se přenáší na jiné země EU.

| 7. | Sedmý žalobní důvod: Porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU z důvodu, že regulační přístup napadených ustanovení, který se odchyluje od jiných právních předpisů EU, není normotvůrcem odůvodněn. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod: Porušení povinnosti uvést odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU z důvodu, že regulační přístup napadených ustanovení, který se odchyluje od jiných právních předpisů EU, není normotvůrcem odůvodněn.

---

(1)  
  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/61 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/61

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – PlanetArt v. EUIPO – Free (FreePrints)

(Věc T-424/23)

(2023/C 321/68)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: PlanetArt LLC (Wilmington, Delaware, Spojené státy) (zástupci: M. Schaffner, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Free (Paříž, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Barevná obrazová ochranná známka Evropské unie FreePrints – Přihláška č. 18 084 906

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 25. května 2023, ve věci R 407/2022-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | zamítl námitky č. B 3 101 722, jimž námitkové oddělení EUIPO vyhovělo dne 25. ledna 2022; |
| --- | --- |

—

zamítl námitky č. B 3 101 722, jimž námitkové oddělení EUIPO vyhovělo dne 25. ledna 2022;

| — | v důsledku toho umožnil zápis přihlášky evropské ochranné známky FreePrints č. 18 084 906; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho umožnil zápis přihlášky evropské ochranné známky FreePrints č. 18 084 906;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Tribunálem a EUIPO (odvolacím senátem a námitkovým oddělením), zejména nezbytných nákladů vynaložených přihlašovatelkou v těchto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení před Tribunálem a EUIPO (odvolacím senátem a námitkovým oddělením), zejména nezbytných nákladů vynaložených přihlašovatelkou v těchto řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/62 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/62

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Consejo Regulador „Aceite de Jaén“ v. EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

(Věc T-425/23)

(2023/C 321/69)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida „Aceite de Jaén“ (Mengíbar, Španělsko) (zástupce: F. Muñoz Calvo, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Agrícola La Loma S. Coop. Andaluza (Torreblascopedro, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS – Ochranná známka Evropské unie č. 18 326 674

Řízení před EUIPO: Řízení o prohlášení neplatnosti

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 1. června 2023 ve věci R 1119/2022-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí;

| — | vrátil věci odvolacímu senátu, aby ten přijal rozhodnutí, které bude v souladu s právem a kterým se určí částečná neplatnost sporné ochranné známky; |
| --- | --- |

—

vrátil věci odvolacímu senátu, aby ten přijal rozhodnutí, které bude v souladu s právem a kterým se určí částečná neplatnost sporné ochranné známky;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení procesní zásady kontradiktornosti a znemožnění účinné procesní obrany žalobkyně. |
| --- | --- |

—

Porušení procesní zásady kontradiktornosti a znemožnění účinné procesní obrany žalobkyně.

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 narušením unijního veřejného pořádku nedodržením evropských maloobchodních norem pro olivové oleje. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 narušením unijního veřejného pořádku nedodržením evropských maloobchodních norem pro olivové oleje.

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 v důsledku nebezpečí klamání vlastního sporné ochranné známce. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 v důsledku nebezpečí klamání vlastního sporné ochranné známce.

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 narušením unijní právní úpravy chráněných zeměpisných názvů. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 narušením unijní právní úpravy chráněných zeměpisných názvů.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/63 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/63

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Chiquita Brands v. EUIPO – Compagnie financière de participation (Zobrazení modrožlutého oválu)

(Věc T-426/23)

(2023/C 321/70)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Chiquita Brands LLC (Fort Lauderdale, Florida, Spojené státy) (zástupci: R. Dissmann a L. Jones, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Compagnie financière de participation (Marseille, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie (Zobrazení modrožlutého oválu) – Ochranná známka Evropské unie č. 7 497 191

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 23. května 2023 ve věci R 2243/2021-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí a zamítl návrh na zrušení v rozsahu, v němž byla předmětná ochranná známka zrušena; |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí a zamítl návrh na zrušení v rozsahu, v němž byla předmětná ochranná známka zrušena;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článku 4 a čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, pokud jde o inherentní rozlišovací způsobilost předmětné ochranné známky; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 4 a čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, pokud jde o inherentní rozlišovací způsobilost předmětné ochranné známky;

| — | Porušení čl. 7 odst. 3 a čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, pokud jde o získanou rozlišovací způsobilost předmětné ochranné známky. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 3 a čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, pokud jde o získanou rozlišovací způsobilost předmětné ochranné známky.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/64

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Hofstede Insights v. EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

(Věc T-429/23)

(2023/C 321/71)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Hofstede Insights Oy (Helsinky, Finsko) (zástupci: A. Sevillano Orbegozo, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Geert Hofstede BV (Meppel, Nizozemsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie HOFSTEDE INSIGHTS – Přihláška ochranné známky Evropské unie č. 18 338 780

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2023, ve věci R 2128/2022-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/64

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Universität Koblenz v. EACEA

(Věc T-432/23)

(2023/C 321/72)

Jednací jazyk: němčina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Universität Koblenz (zástupci: R. Di Prato a C. von der Lühe, advokáti)

Žalovaná: Evropská výkonná agentura pro vzdělávání a kulturu

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | určil, že nároky na vrácení prostředků z titulu smlouvy o dotaci 2012-3028 v rozsahu 197 216,97 eur uplatněné dopisem žalované ze dne 12. května 2023 č. EACEA/530181(2012-3028)23D001392 nevznikly; |
| --- | --- |

—

určil, že nároky na vrácení prostředků z titulu smlouvy o dotaci 2012-3028 v rozsahu 197 216,97 eur uplatněné dopisem žalované ze dne 12. května 2023 č. EACEA/530181(2012-3028)23D001392 nevznikly;

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně na podporu své žaloby uvádí, že navzdory předložení odpovídajících důkazů nedošlo k plnému uznání vratných výdajů. Důkazy a tvrzení žalobkyně nebyly zčásti dostatečně posouzeny. Požadavky kladné žalovanou na dokazování byly žalobkyně přehnané a neodpovídají smyslu a účelu ujednání předmětné smlouvy o dotaci.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/65 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/65

---

Žaloba podaná dne 25. července 2023 – Webedia Gaming v. EUIPO (GamePro)

(Věc T-433/23)

(2023/C 321/73)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Webedia Gaming GmbH (Mnichov, Německo) (zástupci: O. Spieker, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie GamePro – Přihláška č. 18 181 227

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 24. května 2023 ve věci R 1246/2022-1

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž bylo odvolání zamítnuto; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil v rozsahu, v němž bylo odvolání zamítnuto;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/66

---

Žaloba podaná dne 28. července 2023 – Almaghout v. Rada

(Věc T-437/23)

(2023/C 321/74)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Hala Almaghout (zástupci: M. Lester a M. Birdling, Barristers a G. Symeonidis, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí (SZBP) 2013/1035 ze dne 25. května 2023
   (1), kterým se ponechává žalobkyně na seznamu podle přílohy I rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP v pozměněném znění a podle přílohy II nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 v pozměněném znění (dále jen „napadená opatření“), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobkyni; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí (SZBP) 2013/1035 ze dne 25. května 2023
   (1), kterým se ponechává žalobkyně na seznamu podle přílohy I rozhodnutí Rady 2013/255/SZBP v pozměněném znění a podle přílohy II nařízení Rady (EU) č. 36/2012 ze dne 18. ledna 2012 v pozměněném znění (dále jen „napadená opatření“), v rozsahu, v němž se vztahují na žalobkyni;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby žalobkyně tvrdí, že její zařazení do napadených opatření je důsledkem zjevně nesprávného posouzení ze strany Rady. Žalobykně konkrétně tvrdí, že již není členem rodiny Maklúfů, nemá žádné spojení se syrským režimem, nemá na něj žádný vliv a nepředstavuje žádné riziko obcházení. Na rozdíl od důvodů, které vedly k jejímu zařazení na seznam omezujících opatření EU pro Sýrii, v jejím případě podle jejího názoru nehrozí, že by zděděný majetek byl použit na podporu činnosti syrského režimu nebo že by se dostal do jeho vlastnictví.

---

(1)  
  Úř. věst. 2023, L 139, s. 49.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/66

---

Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Lotum one v. EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

(Věc T-438/23)

(2023/C 321/75)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Lotum one GmbH (Bad Nauheim, Německo) (zástupci: T. Hogh Holub, Rechtsanwältin)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Playtika Santa Monica, LLC (Henderson, Nevada, Spojené státy americké)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie WORDBLITZ – Přihláška č. 18 024 980

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. března 2023, ve věci R 1682/2021 4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/67 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/67

---

Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Marcandita v. EUIPO – Euronext (bnext)

(Věc T-439/23)

(2023/C 321/76)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Marcandita, SL (Madrid, Španělsko) (zástupci: J. Gracia Albero a E. Cebollero González, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Euronext NV (Amsterdam, Nizozemsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie bnext – Přihláška č. 18 309 107

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 28. dubna 2023, ve věci R 2111/2022-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení před Tribunálem a uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení před námitkovým oddělením a čtvrtým odvolacím senátem EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů tohoto řízení před Tribunálem a uložil vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení před námitkovým oddělením a čtvrtým odvolacím senátem EUIPO.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/68 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/68

---

Žaloba podaná dne 27. července 2023 – Berlin Hyp v. SRB

(Věc T-440/23)

(2023/C 321/77)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Berlin Hyp AG (Berlín, Německo) (zástupci: H. Berger, M. Weber a D. Schoo, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se napadené rozhodnutí, včetně přílohy I, přílohy II a přílohy III, týká příspěvku žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se napadené rozhodnutí, včetně přílohy I, přílohy II a přílohy III, týká příspěvku žalobkyně;

| — | uložil Jednotnému výboru náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru náhradu nákladů řízení.

Podpůrně pro případ, že by Tribunál dospěl k závěru, že napadené rozhodnutí je právně nicotné z důvodu, že Jednotný výbor použil nesprávný úřední jazyk, a žaloba na neplatnost by proto byla z důvodu bezpředmětnosti nepřípustná, žalobkyně navrhuje, aby Tribunál

| — | určil, že napadené rozhodnutí je právně nicotné; |
| --- | --- |

—

určil, že napadené rozhodnutí je právně nicotné;

| — | uložil Jednotnému výboru náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje čl. 81 odst. 1 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) ve spojení s článkem 3 nařízení č. 1 (2), protože není vyhotoveno v německém jazyce, který si žalobkyně zvolila |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje čl. 81 odst. 1 nařízení (EU) č. 806/2014 (1) ve spojení s článkem 3 nařízení č. 1 (2), protože není vyhotoveno v německém jazyce, který si žalobkyně zvolila

| 2. | Druhý žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje povinnost uvést odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 1 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (3) a základní právo na účinnou soudní ochranu stanovené v čl. 47 odst. 1 Listiny, jelikož obsahuje mezery v odůvodnění a soudní přezkum rozhodnutí je prakticky nemožný. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje povinnost uvést odůvodnění podle čl. 296 odst. 2 SFEU a čl. 41 odst. 1 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie (3) a základní právo na účinnou soudní ochranu stanovené v čl. 47 odst. 1 Listiny, jelikož obsahuje mezery v odůvodnění a soudní přezkum rozhodnutí je prakticky nemožný.

| 3. | Třetí žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje články 69, 70 nařízení (EU) č. 806/2014 a články 16, 17, 41 a 53 Listiny, neboť žalovaný nesprávně určil roční cílovou úroveň; podpůrně články 69 a 70 nařízení (EU) č. 806/2014 porušují právo vyšší právní síly. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje články 69, 70 nařízení (EU) č. 806/2014 a články 16, 17, 41 a 53 Listiny, neboť žalovaný nesprávně určil roční cílovou úroveň; podpůrně články 69 a 70 nařízení (EU) č. 806/2014 porušují právo vyšší právní síly.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod: Čl. 7 odst. 4 druhý pododstavec nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (4) porušuje právo vyšší právní síly, neboť umožňuje objektivně nevhodné a nepřiměřené rozlišování mezi členy institucionálního systému ochrany (IPS) a relativizaci ukazatele IPS. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod: Čl. 7 odst. 4 druhý pododstavec nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 (4) porušuje právo vyšší právní síly, neboť umožňuje objektivně nevhodné a nepřiměřené rozlišování mezi členy institucionálního systému ochrany (IPS) a relativizaci ukazatele IPS.

| 5. | Pátý žalobní důvod: Podpůrně rozhodnutí porušuje požadavky primárního a sekundárního práva použitelného na určení ukazatele IPS. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod: Podpůrně rozhodnutí porušuje požadavky primárního a sekundárního práva použitelného na určení ukazatele IPS.

| 6. | Šestý žalobní důvod: Článek 6 a příloha I krok 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušují vyšší právní sílu, jelikož nedodržují zásady judikatury Meroni (5), Komise překročila pravomoci, které jí byly svěřeny, a porušují povinnost vypočítat příspěvek v závislosti na riziku, zásadu proporcionality a povinnost plně zohlednit skutkové okolnosti. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod: Článek 6 a příloha I krok 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušují vyšší právní sílu, jelikož nedodržují zásady judikatury Meroni (5), Komise překročila pravomoci, které jí byly svěřeny, a porušují povinnost vypočítat příspěvek v závislosti na riziku, zásadu proporcionality a povinnost plně zohlednit skutkové okolnosti.

| 7. | Sedmý žalobní důvod: Podpůrně rozhodnutí porušuje články 16, 20 a 52 Listiny a zásadu proporcionality, jelikož je stiženo zjevně nesprávným posouzením, pokud jde o určení ukazatelů rizika v pilíři IV. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod: Podpůrně rozhodnutí porušuje články 16, 20 a 52 Listiny a zásadu proporcionality, jelikož je stiženo zjevně nesprávným posouzením, pokud jde o určení ukazatelů rizika v pilíři IV.

| 8. | Osmý žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje články 16, 20, 41 a 52 Listiny, jakož i zásadu proporcionality a právo na řádnou správu, neboť úprava příspěvku podle rizikového profilu byla provedena nesprávně. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod: Rozhodnutí porušuje články 16, 20, 41 a 52 Listiny, jakož i zásadu proporcionality a právo na řádnou správu, neboť úprava příspěvku podle rizikového profilu byla provedena nesprávně.

| 9. | Devátý žalobní důvod: Ustanovení čl. 20 odst. 1 první a druhé věty nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušuje právo vyšší právní síly tím, že stanoví, že se na dobu neurčitou nepoužije jeden nebo více ukazatelů rizika, pokud informace požadované za tímto účelem nepodléhají požadavků na oznamování orgánům dohledu. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod: Ustanovení čl. 20 odst. 1 první a druhé věty nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 porušuje právo vyšší právní síly tím, že stanoví, že se na dobu neurčitou nepoužije jeden nebo více ukazatelů rizika, pokud informace požadované za tímto účelem nepodléhají požadavků na oznamování orgánům dohledu.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 ze dne 15. července 2014 , kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).

(2)  Nařízení Rady č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. 1958, 17, s. 401)

(3)  
  Úř. věst. 2012, C 326, s. 391.

(4)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).

(5)  Rozsudek ze dne 13. června 1958, Meroni v. Vysoký úřad, 10/56, EU:C:1958:8.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/69 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/69

---

Žaloba podaná dne 31. července 2023 – Certinvest v. EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

(Věc T-444/23)

(2023/C 321/78)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Certinvest SRL (Păntăşeşti, Rumunsko) (zástupci: I. Speciac, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Kiddinx Studios GmbH (Berlín, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie Tina – Přihláška č. 18 271 155

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí pátého odvolacího senátu EUIPO ze dne 17. května 2023, ve věci R 1979/2022-5

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že vyhoví odvolání podané žalobkyní proti rozhodnutí námitkového oddělení, a v důsledku toho uložil úřadu EUIPO pokračovat v řízení o zápisu sporné ochranné známky pro všechny výrobky a služby. |
| --- | --- |

—

zrušil napadené rozhodnutí v tom smyslu, že vyhoví odvolání podané žalobkyní proti rozhodnutí námitkového oddělení, a v důsledku toho uložil úřadu EUIPO pokračovat v řízení o zápisu sporné ochranné známky pro všechny výrobky a služby.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 321/70 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 321/70

---

Žaloba podaná dne 27. července 2023 – UniCredit Bank v. SRB

(Věc T-446/23)

(2023/C 321/79)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: UniCredit Bank AG (Mnichov, Německo) (zástupci: F. Kruis a N. Bartmann, Rechtsanwälte)

Žalovaný: Jednotný výbor pro řešení krizí (SRB)

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí ze dne 2. května 2023 o výpočtu příspěvků předem na rok 2023 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRB/ES/2023/23), včetně jeho příloh, v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Jednotnému výboru pro řešení krizí náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žaloba se opírá o osm žalobních důvodů, které jsou totožné se žalobními důvody uplatněnými ve věci T 410/23, BAWAG PSK v. SRB

---