# Den Europæiske Unions C 312/2023

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 312 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang1. september 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 312

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang1. september 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | HENSTILLINGER |
| | Rådet |
| 2023/C 312/01 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Belgiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2023 | 1 |
| | HENSTILLINGER |
| 2023/C 312/02 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Bulgariens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2023 | 13 |
| 2023/C 312/03 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Tjekkiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2023 | 22 |
| 2023/C 312/04 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Danmarks nationale reformprogram for 2023 | 31 |
| 2023/C 312/05 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Tysklands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2023 | 38 |
| 2023/C 312/06 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Estlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2023 | 49 |
| 2023/C 312/07 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Irlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2023 | 58 |
| 2023/C 312/08 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Grækenlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2023 | 67 |
| 2023/C 312/09 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Spaniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2023 | 77 |
| 2023/C 312/10 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Frankrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2023 | 86 |
| 2023/C 312/11 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Kroatiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Kroatiens stabilitetsprogram for 2023 | 97 |
| 2023/C 312/12 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Italiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2023 | 105 |
| 2023/C 312/13 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Cyperns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2023 | 116 |
| 2023/C 312/14 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Letlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram | 125 |
| 2023/C 312/15 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Litauens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2023 | 135 |
| 2023/C 312/16 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2023 | 145 |
| 2023/C 312/17 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Ungarns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2023 | 155 |
| 2023/C 312/18 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Maltas nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2023 | 167 |
| 2023/C 312/19 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Nederlandenes nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2023 | 176 |
| 2023/C 312/20 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Østrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2023 | 186 |
| 2023/C 312/21 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Polens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2023 | 197 |
| 2023/C 312/22 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Portugals nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2023 | 206 |
| 2023/C 312/23 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Rumæniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2023 | 216 |
| 2023/C 312/24 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Sloveniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2023 | 224 |
| 2023/C 312/25 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Slovakiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2023 | 233 |
| 2023/C 312/26 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Finlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2023 | 243 |
| 2023/C 312/27 | Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Sveriges nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2023 | 252 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

HENSTILLINGER

Rådet

2023/C 312/01

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Belgiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2023

1

HENSTILLINGER

2023/C 312/02

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Bulgariens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2023

13

2023/C 312/03

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Tjekkiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2023

22

2023/C 312/04

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Danmarks nationale reformprogram for 2023

31

2023/C 312/05

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Tysklands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2023

38

2023/C 312/06

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Estlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2023

49

2023/C 312/07

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Irlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2023

58

2023/C 312/08

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Grækenlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2023

67

2023/C 312/09

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Spaniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2023

77

2023/C 312/10

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Frankrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2023

86

2023/C 312/11

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Kroatiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Kroatiens stabilitetsprogram for 2023

97

2023/C 312/12

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Italiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2023

105

2023/C 312/13

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Cyperns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2023

116

2023/C 312/14

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Letlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram

125

2023/C 312/15

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Litauens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2023

135

2023/C 312/16

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2023

145

2023/C 312/17

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Ungarns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2023

155

2023/C 312/18

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Maltas nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2023

167

2023/C 312/19

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Nederlandenes nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2023

176

2023/C 312/20

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Østrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2023

186

2023/C 312/21

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Polens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2023

197

2023/C 312/22

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Portugals nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2023

206

2023/C 312/23

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Rumæniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2023

216

2023/C 312/24

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Sloveniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2023

224

2023/C 312/25

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Slovakiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2023

233

2023/C 312/26

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Finlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2023

243

2023/C 312/27

Rådets henstilling af 14. juli 2023 om Sveriges nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2023

252

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

HENSTILLINGER

Rådet

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/1

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Belgiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/01)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Belgien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Belgiens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Belgien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Belgiens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Belgien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Belgiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Belgien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Belgien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Belgiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Belgien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 30. april 2023 indgav Belgien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Belgiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 30. april 2023 indgav Belgien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Belgiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Belgien 2023. Heri foretages der en vurdering af Belgiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Belgiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Belgiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Belgien 2023. Heri foretages der en vurdering af Belgiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Belgiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Belgiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Belgiens offentlige underskud fra 5,5 % af BNP i 2021 til 3,9 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 109,1 % af BNP ved udgangen af 2021 til 105,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Belgien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Belgien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Belgiens offentlige underskud fra 5,5 % af BNP i 2021 til 3,9 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 109,1 % af BNP ved udgangen af 2021 til 105,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Belgien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Belgien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af punktafgifterne på benzin og en nedsættelse af momsen på el- og gaskontrakter til boliger; de finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede udvidelse af anvendelsesområdet for den sociale takst for elektricitet og naturgas, der gælder for sårbare husholdninger, generelle overførsler af indkomst til husholdninger direkte via deres gas- og elregninger (»energipakken«), øremærkede engangsoverførsler (for husholdninger, der anvender fyringsolie, propan eller brændselspiller) og direkte støtte til virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, navnlig i el- og oliesektoren. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,9 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 3 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af punktafgifterne på benzin og en nedsættelse af momsen på el- og gaskontrakter til boliger; de finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede udvidelse af anvendelsesområdet for den sociale takst for elektricitet og naturgas, der gælder for sårbare husholdninger, generelle overførsler af indkomst til husholdninger direkte via deres gas- og elregninger (»energipakken«), øremærkede engangsoverførsler (for husholdninger, der anvender fyringsolie, propan eller brændselspiller) og direkte støtte til virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, navnlig i el- og oliesektoren. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,9 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 3 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Belgien (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og føre en forsigtig finanspolitik. Desuden henstillede Rådet, at Belgien skulle opretholde nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Belgien (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og føre en forsigtig finanspolitik. Desuden henstillede Rådet, at Belgien skulle opretholde nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende svarende til - 2 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Belgien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Belgien opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,8 % af BNP i forhold til 2021), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig bidrog de stigende løbende udgifter, navnlig som følge af den automatiske indeksering af sociale ydelser og lønninger i den offentlige sektor og andre strukturelt stigende løbende udgifter, som navnlig afspejler befolkningens aldring, også til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Dette betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes derfor kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. Belgien har derfor ikke i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende svarende til - 2 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Belgien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Belgien opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,8 % af BNP i forhold til 2021), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig bidrog de stigende løbende udgifter, navnlig som følge af den automatiske indeksering af sociale ydelser og lønninger i den offentlige sektor og andre strukturelt stigende løbende udgifter, som navnlig afspejler befolkningens aldring, også til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Dette betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes derfor kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. Belgien har derfor ikke i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1 % i 2023 og 1,7 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1 % i 2023 og 1,7 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 5,1 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 skyldes hovedsagelig stigende varige løbende udgifter, navnlig som følge af den automatiske indeksering af sociale ydelser og lønninger i den offentlige sektor samt befolkningens aldring, den budgetmæssige virkning af et midlertidigt fald i virksomhedernes sociale bidrag i første halvdel af 2023 og en underskudsforøgende reform af beskatningen af energiprodukter til boliger. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 105,1 % ved udgangen af 2022 til 106,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være en smule lavere ved udgangen af 2023, nemlig 106 %. Forskellen skyldes, at der i Kommissionens forårsprognose 2023 forventes et noget højere nominelt BNP i 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 5,1 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 skyldes hovedsagelig stigende varige løbende udgifter, navnlig som følge af den automatiske indeksering af sociale ydelser og lønninger i den offentlige sektor samt befolkningens aldring, den budgetmæssige virkning af et midlertidigt fald i virksomhedernes sociale bidrag i første halvdel af 2023 og en underskudsforøgende reform af beskatningen af energiprodukter til boliger. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 105,1 % ved udgangen af 2022 til 106,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være en smule lavere ved udgangen af 2023, nemlig 106 %. Forskellen skyldes, at der i Kommissionens forårsprognose 2023 forventes et noget højere nominelt BNP i 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det drejer sig om foranstaltninger fra 2022, der er forlænget, navnlig en nedsættelse af punktafgifterne på benzin, som ophørte den 31. marts 2023, en nedsættelse af momsen på el- og gaskontrakter til boliger, en udvidelse af anvendelsesområdet for den sociale takst for energiprodukter, energipakken, øremærkede engangsoverførsler (for husholdninger, der anvender andre opvarmningskilder end gas og el) og direkte støtte til virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjeneste, navnlig afgifter i el- og oliesektoren, der har været gældende siden 2022, og af en afgift i 2023 på en international transmissionssystemoperatør for gas (Fluxys). Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,4 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, selv om mange af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det drejer sig om foranstaltninger fra 2022, der er forlænget, navnlig en nedsættelse af punktafgifterne på benzin, som ophørte den 31. marts 2023, en nedsættelse af momsen på el- og gaskontrakter til boliger, en udvidelse af anvendelsesområdet for den sociale takst for energiprodukter, energipakken, øremærkede engangsoverførsler (for husholdninger, der anvender andre opvarmningskilder end gas og el) og direkte støtte til virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjeneste, navnlig afgifter i el- og oliesektoren, der har været gældende siden 2022, og af en afgift i 2023 på en international transmissionssystemoperatør for gas (Fluxys). Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,4 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, selv om mange af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Belgien i 2023 skulle føre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Belgien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Belgien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Belgien i 2023 skulle føre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Belgien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Belgien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,7 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter, der overstiger den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt, skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også permanente stigninger i lønningerne i den offentlige sektor og de sociale ydelser (som følge af indekseringen af sådanne lønninger og ydelser), strukturelt stigende løbende udgifter som følge af befolkningens aldring, en reform af beskatningen af energikontrakter til boliger og et midlertidigt fald i virksomhedernes sociale bidrag i første halvdel af 2023. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Belgien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet planlægger også at fastholde nationalt finansierede investeringer. Belgien har til hensigt at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom investeringsprojekter inden for renovering af bygninger, bæredygtig mobilitet og dekarbonisering af energisektoren, og vigtige investeringer for at fremskynde den digitale omstilling, herunder digitalisering af den offentlige forvaltning, fremme af digital inklusion og styrkelse af cybersikkerheden, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,7 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter, der overstiger den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt, skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også permanente stigninger i lønningerne i den offentlige sektor og de sociale ydelser (som følge af indekseringen af sådanne lønninger og ydelser), strukturelt stigende løbende udgifter som følge af befolkningens aldring, en reform af beskatningen af energikontrakter til boliger og et midlertidigt fald i virksomhedernes sociale bidrag i første halvdel af 2023. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Belgien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet planlægger også at fastholde nationalt finansierede investeringer. Belgien har til hensigt at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom investeringsprojekter inden for renovering af bygninger, bæredygtig mobilitet og dekarbonisering af energisektoren, og vigtige investeringer for at fremskynde den digitale omstilling, herunder digitalisering af den offentlige forvaltning, fremme af digital inklusion og styrkelse af cybersikkerheden, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler også afviklingen af midlertidige støtteforanstaltninger, der blev truffet på baggrund af de stigende energipriser. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 107,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af underskudsreducerende foranstaltninger, der endnu ikke er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, og som beløber sig til 0,2 % af BNP (og derfor ikke er taget i betragtning i Kommissionens forårsprognose 2023), og en mindre gunstig fremskrivning af de offentlige indtægter, navnlig hvad angår selskabsskatten. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en lignende offentlig gældskvote på 107,3 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler også afviklingen af midlertidige støtteforanstaltninger, der blev truffet på baggrund af de stigende energipriser. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 107,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af underskudsreducerende foranstaltninger, der endnu ikke er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, og som beløber sig til 0,2 % af BNP (og derfor ikke er taget i betragtning i Kommissionens forårsprognose 2023), og en mindre gunstig fremskrivning af de offentlige indtægter, navnlig hvad angår selskabsskatten. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en lignende offentlig gældskvote på 107,3 % ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket ligeledes en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket ligeledes en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,4 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 ydermere ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,4 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 ydermere ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,7 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,7 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 2,9 % af BNP i 2023 til 3,1 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en planlagt finanspolitisk reform af skatte- og socialsikringssystemet, der har til formål at øge beskæftigelsen og den økonomiske aktivitet og dermed fremme de offentlige finansers holdbarhed, samt en pensionsreform (som fastsat i genopretnings- og resiliensplanen) med henblik på at forbedre pensionssystemets finansielle holdbarhed. Genopretnings- og resiliensplanen har desuden til formål at øge indsatsen for at styrke de offentlige investeringer med henblik på at fremskynde den grønne og den digitale omstilling, herunder gennem gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 2,9 % af BNP i 2023 til 3,1 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en planlagt finanspolitisk reform af skatte- og socialsikringssystemet, der har til formål at øge beskæftigelsen og den økonomiske aktivitet og dermed fremme de offentlige finansers holdbarhed, samt en pensionsreform (som fastsat i genopretnings- og resiliensplanen) med henblik på at forbedre pensionssystemets finansielle holdbarhed. Genopretnings- og resiliensplanen har desuden til formål at øge indsatsen for at styrke de offentlige investeringer med henblik på at fremskynde den grønne og den digitale omstilling, herunder gennem gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,3 % af BNP i 2025 og til 2,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 107,1 % ved udgangen af 2024 til 107,8 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,3 % af BNP i 2025 og til 2,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 107,1 % ved udgangen af 2024 til 107,8 % ved udgangen af 2026.

| (27) | Belgien står over for betydelige udfordringer med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed. Disse udfordringer hænger sammen med både den høje offentlige gæld og den forværring af de aldersrelaterede udgifters indvirkning på de offentlige finanser, der i lyset af den hastigt aldrende befolkning kan forventes ved en uændret politik. Ifølge Kommissionens rapport om befolkningens aldring fra 2021 forventes der en stigning i de aldersrelaterede udgifter på 3,6 procentpoint af BNP i 2040 og 5,4 procentpoint af BNP i 2070, hovedsagelig som følge af udgifter til pension og langtidspleje. Det forventes, at pensionsudgifterne stiger med 3 procentpoint af BNP i perioden 2019-2070 sammenlignet med gennemsnitligt 0,1 procentpoint af BNP i euroområdet. For Belgiens vedkommende vil størstedelen af den forventede stigning allerede finde sted frem til 2040, hvor pensionsudgifterne forventes at være steget med 2,7 procentpoint af BNP til 14,9 % af BNP. Belgiens genopretnings- og resiliensplan omfatter en pensionsreform, der skal bidrage til at tackle denne udfordring, sammen med andre mål såsom forbedring af systemets sociale bæredygtighed, incitamenter til efter at have opfyldt betingelserne for tidlig pensionering at forblive aktiv på arbejdsmarkedet samt sikring af større konvergens mellem og inden for pensionssystemerne. I 2019 udgjorde de offentlige udgifter til langtidspleje 2,2 % af BNP (EU-gennemsnit: 1,7 %), hvorved Belgien var et af de EU-lande, der havde de højeste udgifter til langtidspleje. Det forventes, at udgifterne til langtidspleje i referencescenariet stiger yderligere til 4,3 % af BNP i 2070. I de mest negative scenarier kan disse omkostninger imidlertid stige til 6,0 % af BNP (16). Der er tegn på en mulig overdreven anvendelse af institutionspleje og unødig eller for tidlig institutionsanbringelse af ældre. De foreliggende oplysninger tyder på, at antallet af ældre, der anbringes unødigt eller i det mindste for tidligt på en institution, fortsat er højt, selv om det har været faldende i løbet af det seneste årti. Det fremgik navnlig af oplysningerne, at andelen af berørte personer var høj i Bruxelles og Vallonien. De føderale enheder, som i 2019 fik overdraget ansvaret for langtidspleje, har iværksat reformer for at fremme en omkostningseffektiv anvendelse af de forskellige plejemiljøer, navnlig for at undgå og udskyde unødig eller for tidlig institutionsanbringelse. De fokuserer imidlertid ikke i tilstrækkelig grad på at tackle udfordringen med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed. |
| --- | --- |

(27)

Belgien står over for betydelige udfordringer med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed. Disse udfordringer hænger sammen med både den høje offentlige gæld og den forværring af de aldersrelaterede udgifters indvirkning på de offentlige finanser, der i lyset af den hastigt aldrende befolkning kan forventes ved en uændret politik. Ifølge Kommissionens rapport om befolkningens aldring fra 2021 forventes der en stigning i de aldersrelaterede udgifter på 3,6 procentpoint af BNP i 2040 og 5,4 procentpoint af BNP i 2070, hovedsagelig som følge af udgifter til pension og langtidspleje. Det forventes, at pensionsudgifterne stiger med 3 procentpoint af BNP i perioden 2019-2070 sammenlignet med gennemsnitligt 0,1 procentpoint af BNP i euroområdet. For Belgiens vedkommende vil størstedelen af den forventede stigning allerede finde sted frem til 2040, hvor pensionsudgifterne forventes at være steget med 2,7 procentpoint af BNP til 14,9 % af BNP. Belgiens genopretnings- og resiliensplan omfatter en pensionsreform, der skal bidrage til at tackle denne udfordring, sammen med andre mål såsom forbedring af systemets sociale bæredygtighed, incitamenter til efter at have opfyldt betingelserne for tidlig pensionering at forblive aktiv på arbejdsmarkedet samt sikring af større konvergens mellem og inden for pensionssystemerne. I 2019 udgjorde de offentlige udgifter til langtidspleje 2,2 % af BNP (EU-gennemsnit: 1,7 %), hvorved Belgien var et af de EU-lande, der havde de højeste udgifter til langtidspleje. Det forventes, at udgifterne til langtidspleje i referencescenariet stiger yderligere til 4,3 % af BNP i 2070. I de mest negative scenarier kan disse omkostninger imidlertid stige til 6,0 % af BNP (16). Der er tegn på en mulig overdreven anvendelse af institutionspleje og unødig eller for tidlig institutionsanbringelse af ældre. De foreliggende oplysninger tyder på, at antallet af ældre, der anbringes unødigt eller i det mindste for tidligt på en institution, fortsat er højt, selv om det har været faldende i løbet af det seneste årti. Det fremgik navnlig af oplysningerne, at andelen af berørte personer var høj i Bruxelles og Vallonien. De føderale enheder, som i 2019 fik overdraget ansvaret for langtidspleje, har iværksat reformer for at fremme en omkostningseffektiv anvendelse af de forskellige plejemiljøer, navnlig for at undgå og udskyde unødig eller for tidlig institutionsanbringelse. De fokuserer imidlertid ikke i tilstrækkelig grad på at tackle udfordringen med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed.

| (28) | På trods af nylige reformer ligger skattekilen (bidrag til social sikring og beskatning af arbejdsindkomst) i Belgien fortsat et godt stykke over EU-gennemsnittet på alle lønniveauer, undtagen for meget lavtlønnede (50 % af gennemsnittet), hvilket kan skabe incitamenter til at undlade at tage arbejde. Der er indført visse foranstaltninger for at øge nettoindkomsten for lavtlønnede, f.eks. en arbejdsbonus (i Flandern) og arbejdsbetingede ydelser til langtidsledige eller til interregional mobilitet (på føderalt plan). Disse foranstaltninger øger imidlertid også den høje marginalskattesats for lavtlønnede (»lavtlønsfælden«), hvilket kan hæmme investeringer i livslang læring samt øge antallet af udførte arbejdstimer. Arbejdsløshedsunderstøttelsen er tidsubegrænset og er indtægtsuafhængig for langtidsledige. Desuden er flere sociale ydelser i form af andet end kontanter knyttet til ydelsesmodtagernes beskæftigelsesmæssige status, hvilket kan bidrage til eksisterende inaktivitets-, arbejdsløsheds- og lavtlønsfælder. En omfattende gennemgang af socialsikringssystemet vil forbedre gennemsigtigheden med hensyn til incitamenter til at arbejde og kan bidrage til at øge aktiveringstiltagenes effektivitet. |
| --- | --- |

(28)

På trods af nylige reformer ligger skattekilen (bidrag til social sikring og beskatning af arbejdsindkomst) i Belgien fortsat et godt stykke over EU-gennemsnittet på alle lønniveauer, undtagen for meget lavtlønnede (50 % af gennemsnittet), hvilket kan skabe incitamenter til at undlade at tage arbejde. Der er indført visse foranstaltninger for at øge nettoindkomsten for lavtlønnede, f.eks. en arbejdsbonus (i Flandern) og arbejdsbetingede ydelser til langtidsledige eller til interregional mobilitet (på føderalt plan). Disse foranstaltninger øger imidlertid også den høje marginalskattesats for lavtlønnede (»lavtlønsfælden«), hvilket kan hæmme investeringer i livslang læring samt øge antallet af udførte arbejdstimer. Arbejdsløshedsunderstøttelsen er tidsubegrænset og er indtægtsuafhængig for langtidsledige. Desuden er flere sociale ydelser i form af andet end kontanter knyttet til ydelsesmodtagernes beskæftigelsesmæssige status, hvilket kan bidrage til eksisterende inaktivitets-, arbejdsløsheds- og lavtlønsfælder. En omfattende gennemgang af socialsikringssystemet vil forbedre gennemsigtigheden med hensyn til incitamenter til at arbejde og kan bidrage til at øge aktiveringstiltagenes effektivitet.

| (29) | Den omfattende brug af skatteudgifter, til dels for at opveje for de høje skattesatser, skaber ineffektivitet og har tendens til at begunstige visse typer vederlag og udgifter. Det fører til økonomiske, sociale og miljømæssige forvridninger. Særlige ordninger såsom spisekuponer, tilskud til transport mellem hjem og arbejdsplads eller kildeskattefritagelse for overarbejde, forsknings-og udviklingsarbejde og natarbejde/skifteholdsarbejde er kostbare for budgettet og har vist sig at skabe ineffektivitet. Visse fradrag i den personlige indkomstskat (f.eks. fradrag for servicekuponer) er i uforholdsmæssig grad til gavn for højtlønnede. Der findes stadig skatteincitamenter til investeringer i fast ejendom på føderalt plan (matrikelværdier, der undervurderer de faktiske lejeindtægter, rentefradrag for lån i sekundære boliger) og på regionalt plan (»chèque-habitat« i Vallonien). Disse skatteincitamenter forvrider ressourcefordelingen og fører muligvis til skatterelaterede, uforholdsmæssigt store investeringer i bestemte typer aktiver. Omfanget af skatterelaterede subsidier, der er skadelige for miljøet, er tiltaget. Nedsættelsen af momssatsen på el- og gaskontrakter til boliger udgør en støtte for husholdningerne, men favoriserer også på lang sigt fossile brændstoffer og modvirker yderligere diversificering og energibesparelser. Set i lyset af den stigende trafikbelastning og luftforurening synes transportafgifter og forureningsafgifter stadig ikke at være anvendt i tilstrækkelig grad. Hvis den bredere skattereform, som regeringen planlægger at indfase fra 2024, vedtages og gennemføres, forventes det at mindske skattebyrden på arbejde og mindske nogle af forvridningerne. |
| --- | --- |

(29)

Den omfattende brug af skatteudgifter, til dels for at opveje for de høje skattesatser, skaber ineffektivitet og har tendens til at begunstige visse typer vederlag og udgifter. Det fører til økonomiske, sociale og miljømæssige forvridninger. Særlige ordninger såsom spisekuponer, tilskud til transport mellem hjem og arbejdsplads eller kildeskattefritagelse for overarbejde, forsknings-og udviklingsarbejde og natarbejde/skifteholdsarbejde er kostbare for budgettet og har vist sig at skabe ineffektivitet. Visse fradrag i den personlige indkomstskat (f.eks. fradrag for servicekuponer) er i uforholdsmæssig grad til gavn for højtlønnede. Der findes stadig skatteincitamenter til investeringer i fast ejendom på føderalt plan (matrikelværdier, der undervurderer de faktiske lejeindtægter, rentefradrag for lån i sekundære boliger) og på regionalt plan (»chèque-habitat« i Vallonien). Disse skatteincitamenter forvrider ressourcefordelingen og fører muligvis til skatterelaterede, uforholdsmæssigt store investeringer i bestemte typer aktiver. Omfanget af skatterelaterede subsidier, der er skadelige for miljøet, er tiltaget. Nedsættelsen af momssatsen på el- og gaskontrakter til boliger udgør en støtte for husholdningerne, men favoriserer også på lang sigt fossile brændstoffer og modvirker yderligere diversificering og energibesparelser. Set i lyset af den stigende trafikbelastning og luftforurening synes transportafgifter og forureningsafgifter stadig ikke at være anvendt i tilstrækkelig grad. Hvis den bredere skattereform, som regeringen planlægger at indfase fra 2024, vedtages og gennemføres, forventes det at mindske skattebyrden på arbejde og mindske nogle af forvridningerne.

| (30) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Belgien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Belgien har endnu ikke indgivet en betalingsanmodning. Der er behov for en effektiv forvaltning for at muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse. Genopretnings- og resiliensplanen forventes at blive revideret i 2023, bl.a. med et REPowerEU-kapitel, samtidig med at der tages hensyn til nedjusteringen af den maksimale tildeling af tilskud fra faciliteten til Belgien. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Belgiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Belgien den 31. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om 1 024 900 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(30)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Belgien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Belgien har endnu ikke indgivet en betalingsanmodning. Der er behov for en effektiv forvaltning for at muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse. Genopretnings- og resiliensplanen forventes at blive revideret i 2023, bl.a. med et REPowerEU-kapitel, samtidig med at der tages hensyn til nedjusteringen af den maksimale tildeling af tilskud fra faciliteten til Belgien. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Belgiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Belgien den 31. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om 1 024 900 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (31) | Kommissionen godkendte alle Belgiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling for hovedstadsregionen Bruxelles, som blev vedtaget i 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Belgien. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkendte alle Belgiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling for hovedstadsregionen Bruxelles, som blev vedtaget i 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Belgien.

| (32) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Belgien også over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med arbejdsmarkedet, uddannelsessystemet, energipolitikken og den grønne omstilling. Andelen af ledige stillinger i Belgien er i øjeblikket en af de højeste i Unionen, og arbejdsgiverne har stadig vanskeligere ved at finde medarbejdere med de rette færdigheder. Der er imidlertid betydelige regionale forskelle i arbejdsmarkedsdeltagelsen. Der er stor mangel på arbejdskraft inden for både lavt- og højtkvalificerede erhverv, idet der er mangel på arbejdskraft i flere sektorer, herunder informations- og kommunikationsteknologi, faglige, tekniske og videnskabelige job, hotel- og restauration samt sundhedspleje. Antallet af færdiguddannede, navnlig kvinder, inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik (STEM) er fortsat lavt, og deres andel øges kun langsomt til trods for særlige STEM-handlingsplaner. De manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer kan også forklares ved den lave deltagelse i voksenuddannelse. De nuværende incitamenter til voksenuddannelse når muligvis ikke ud til de lavtuddannede, for hvem opkvalificering kan give bedre beskæftigelsesmuligheder. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. Afhjælpning af mangel på arbejdskraft og manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer er en vigtig løftestang for at håndtere den digitale omstilling og muliggøre den grønne omstilling samt for at nå Unionens overordnede mål for 2030 vedrørende beskæftigelse og færdigheder. |
| --- | --- |

(32)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Belgien også over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med arbejdsmarkedet, uddannelsessystemet, energipolitikken og den grønne omstilling. Andelen af ledige stillinger i Belgien er i øjeblikket en af de højeste i Unionen, og arbejdsgiverne har stadig vanskeligere ved at finde medarbejdere med de rette færdigheder. Der er imidlertid betydelige regionale forskelle i arbejdsmarkedsdeltagelsen. Der er stor mangel på arbejdskraft inden for både lavt- og højtkvalificerede erhverv, idet der er mangel på arbejdskraft i flere sektorer, herunder informations- og kommunikationsteknologi, faglige, tekniske og videnskabelige job, hotel- og restauration samt sundhedspleje. Antallet af færdiguddannede, navnlig kvinder, inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik (STEM) er fortsat lavt, og deres andel øges kun langsomt til trods for særlige STEM-handlingsplaner. De manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer kan også forklares ved den lave deltagelse i voksenuddannelse. De nuværende incitamenter til voksenuddannelse når muligvis ikke ud til de lavtuddannede, for hvem opkvalificering kan give bedre beskæftigelsesmuligheder. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. Afhjælpning af mangel på arbejdskraft og manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer er en vigtig løftestang for at håndtere den digitale omstilling og muliggøre den grønne omstilling samt for at nå Unionens overordnede mål for 2030 vedrørende beskæftigelse og færdigheder.

| (33) | Ud over at mindske incitamenterne i skatte- og socialsikringssystemet til at undlade at tage arbejde kan mere effektive og målrettede aktiveringstiltag bidrage til at frigøre det store uudnyttede arbejdskraftpotentiale og afhjælpe den voksende mangel på arbejdskraft og færdigheder. Dårligt stillede grupper, herunder personer med et lavt uddannelsesniveau, migrantbaggrund eller handicap, er mindre velintegrerede på arbejdsmarkedet. Den gennemsnitlige overgangsrate fra at være arbejdsløs eller stå uden for arbejdsstyrken til at være i beskæftigelse er lav. Dette tyder på, at der stadig er mulighed for at forbedre effektiviteten af aktive arbejdsmarkedspolitikker, navnlig gennem mere systematiske evalueringer og integrerede forløb for arbejdssøgende, der står over for mange hindringer, når de søger arbejde. For yderligere at øge beskæftigelsesfrekvensen vil det også være nødvendigt at træffe foranstaltninger til fremme af reintegrationen af langtidssygemeldte arbejdstagere — navnlig som følge af udbrændthed og depression (25 % af tilfældene) — hvis antal nu langt overstiger antallet af arbejdsløse. |
| --- | --- |

(33)

Ud over at mindske incitamenterne i skatte- og socialsikringssystemet til at undlade at tage arbejde kan mere effektive og målrettede aktiveringstiltag bidrage til at frigøre det store uudnyttede arbejdskraftpotentiale og afhjælpe den voksende mangel på arbejdskraft og færdigheder. Dårligt stillede grupper, herunder personer med et lavt uddannelsesniveau, migrantbaggrund eller handicap, er mindre velintegrerede på arbejdsmarkedet. Den gennemsnitlige overgangsrate fra at være arbejdsløs eller stå uden for arbejdsstyrken til at være i beskæftigelse er lav. Dette tyder på, at der stadig er mulighed for at forbedre effektiviteten af aktive arbejdsmarkedspolitikker, navnlig gennem mere systematiske evalueringer og integrerede forløb for arbejdssøgende, der står over for mange hindringer, når de søger arbejde. For yderligere at øge beskæftigelsesfrekvensen vil det også være nødvendigt at træffe foranstaltninger til fremme af reintegrationen af langtidssygemeldte arbejdstagere — navnlig som følge af udbrændthed og depression (25 % af tilfældene) — hvis antal nu langt overstiger antallet af arbejdsløse.

| (34) | Med hensyn til mangel på arbejdskraft og manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer er der bekymring med hensyn til uddannelsessystemernes resultater, inklusion og lighed, også i lyset af de høje offentlige udgifter til uddannelse. Forskellen i uddannelsesresultater er nært forbundet med de studerendes socioøkonomiske baggrund og eventuelle migrantbaggrund og er blandt de største i Unionen, hvilket fører til uligheder på uddannelsesområdet. Det vil være afgørende at øge erhvervsuddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans og tiltrækningskraft. En styrkelse af lærerfaget gennem en bedre læreruddannelse og løbende faglig udvikling samt gennem udvikling af mere fleksible og attraktive karriereforløb vil bidrage til at mindske den stigende mangel på kvalificerede lærere, som risikerer yderligere at øge de eksisterende uligheder på uddannelsesområdet. Der er for nylig taget eller planlagt visse skridt til at styrke lærerfaget. Det er afgørende at fortsætte gennemførelsen af disse foranstaltninger og overvåge deres virkninger. |
| --- | --- |

(34)

Med hensyn til mangel på arbejdskraft og manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer er der bekymring med hensyn til uddannelsessystemernes resultater, inklusion og lighed, også i lyset af de høje offentlige udgifter til uddannelse. Forskellen i uddannelsesresultater er nært forbundet med de studerendes socioøkonomiske baggrund og eventuelle migrantbaggrund og er blandt de største i Unionen, hvilket fører til uligheder på uddannelsesområdet. Det vil være afgørende at øge erhvervsuddannelsernes arbejdsmarkedsrelevans og tiltrækningskraft. En styrkelse af lærerfaget gennem en bedre læreruddannelse og løbende faglig udvikling samt gennem udvikling af mere fleksible og attraktive karriereforløb vil bidrage til at mindske den stigende mangel på kvalificerede lærere, som risikerer yderligere at øge de eksisterende uligheder på uddannelsesområdet. Der er for nylig taget eller planlagt visse skridt til at styrke lærerfaget. Det er afgørende at fortsætte gennemførelsen af disse foranstaltninger og overvåge deres virkninger.

| (35) | Ca. 70 % af Belgiens indenlandske bruttoenergiforbrug dækkes af import af fossile brændstoffer. I 2021 udgjorde olie 45 % af Belgiens energimiks og naturgas 23 %. Belgiens forbrug af naturgas er faldet med 15 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er i overensstemmelse med reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Belgien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18). Vedvarende energi udgjorde kun 13 % af det endelige energiforbrug i 2021. For at afspejle de mere ambitiøse EU-mål skal Belgien øge sit mål for vedvarende energi betydeligt inden 2030, som i øjeblikket er 17,5 %, og som i Kommissionens vurdering fra 2020 blev betragtet som uambitiøst. For at tage hensyn til den planlagte reduktion af kerneenergi og den forventede stigning i efterspørgslen efter elektricitet skal energieffektiviteten og andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder øges betydeligt. Udviklingen af vindkraftprojekter på land og den dermed forbundne udvidelse af elnettet hæmmes imidlertid stadig i alvorlig grad af modstand i offentligheden og store forsinkelser i forbindelse med tilladelsesprocedurer, navnlig på grund af gentagne og langvarige klageprocedurer. Der kan tages yderligere skridt til at fremskynde udbredelsen af vindkraft på land og den dermed forbundne netforstærkning. Fysisk planlægning og en revision af reglerne for mindsteafstanden mellem vindmøller og lufthavne, radarer og militærområder kan frigøre mere plads til vindenergi. Desuden kan udstedelse af tilladelser forenkles ved at give vind- og netinfrastrukturprojekter status af væsentlig samfundsinteresse og behandle klager hurtigere. Kommuners og borgeres deltagelse i projekter vedrørende produktion af vedvarende energi kan øge den lokale accept.
  Der kan skabes yderligere incitamenter til udbredelse af tagmonterede solcelleanlæg (både små og store anlæg) gennem vedtagelse af reformer, der fastsætter bindende krav til store offentlige bygninger og erhvervsbygninger, incitamenter for udlejere samt retlige rammer, der letter energideling. Desuden kan egetforbrug og fleksibilitet på efterspørgselssiden fremmes. Gennem en proaktiv udvikling af mere integrerede og sammenhængende tiårige planer for investeringer i elnettet kan forsinkelser i tilslutningen af nye vindenergiprojekter (og andre vedvarende energikilder) samt slutbrugere (varmepumper, ladestandere til elbiler) forhindres, og den forventede stigning i det industrielle elforbrug kan foregribes. |
| --- | --- |

(35)

Ca. 70 % af Belgiens indenlandske bruttoenergiforbrug dækkes af import af fossile brændstoffer. I 2021 udgjorde olie 45 % af Belgiens energimiks og naturgas 23 %. Belgiens forbrug af naturgas er faldet med 15 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er i overensstemmelse med reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Belgien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18). Vedvarende energi udgjorde kun 13 % af det endelige energiforbrug i 2021. For at afspejle de mere ambitiøse EU-mål skal Belgien øge sit mål for vedvarende energi betydeligt inden 2030, som i øjeblikket er 17,5 %, og som i Kommissionens vurdering fra 2020 blev betragtet som uambitiøst. For at tage hensyn til den planlagte reduktion af kerneenergi og den forventede stigning i efterspørgslen efter elektricitet skal energieffektiviteten og andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder øges betydeligt. Udviklingen af vindkraftprojekter på land og den dermed forbundne udvidelse af elnettet hæmmes imidlertid stadig i alvorlig grad af modstand i offentligheden og store forsinkelser i forbindelse med tilladelsesprocedurer, navnlig på grund af gentagne og langvarige klageprocedurer. Der kan tages yderligere skridt til at fremskynde udbredelsen af vindkraft på land og den dermed forbundne netforstærkning. Fysisk planlægning og en revision af reglerne for mindsteafstanden mellem vindmøller og lufthavne, radarer og militærområder kan frigøre mere plads til vindenergi. Desuden kan udstedelse af tilladelser forenkles ved at give vind- og netinfrastrukturprojekter status af væsentlig samfundsinteresse og behandle klager hurtigere. Kommuners og borgeres deltagelse i projekter vedrørende produktion af vedvarende energi kan øge den lokale accept.

Der kan skabes yderligere incitamenter til udbredelse af tagmonterede solcelleanlæg (både små og store anlæg) gennem vedtagelse af reformer, der fastsætter bindende krav til store offentlige bygninger og erhvervsbygninger, incitamenter for udlejere samt retlige rammer, der letter energideling. Desuden kan egetforbrug og fleksibilitet på efterspørgselssiden fremmes. Gennem en proaktiv udvikling af mere integrerede og sammenhængende tiårige planer for investeringer i elnettet kan forsinkelser i tilslutningen af nye vindenergiprojekter (og andre vedvarende energikilder) samt slutbrugere (varmepumper, ladestandere til elbiler) forhindres, og den forventede stigning i det industrielle elforbrug kan foregribes.

| (36) | Yderligere politiske reformer og yderligere investeringer for at reducere drivhusgasemissionerne i sektorerne energi, industri, bygge- og anlæg samt transport vil bidrage til at mindske Belgiens store samlede afhængighed af import af fossile brændstoffer. Der kan skabes incitamenter til energieffektivitetsgevinster i industrien gennem forbedring af frivillige aftaler, indførelse af energibesparelser og dekarboniseringsplaner for de største brugere af fossile brændstoffer, fremme af elektrificering og anvendelse af industrielle varmepumper samt yderligere integration af cirkulære produktionsmetoder. Belgien risikerer ikke at nå sine renoverings- og energieffektivitetsmål for 2030. En formindskelse af forbruget af fossile brændstoffer i bygninger udgør stadig en betydelig udfordring. Den nuværende investeringsindsats i forbindelse med energirenoveringer bør derfor intensiveres og suppleres med politiske reformer såsom et forbud mod fossile brændstoffer i nye bygninger, obligatoriske energieffektive renoveringer, udfasning af opvarmning baseret på fossile brændstoffer og ændring af incitamenter i retning af CO2-besparende opvarmningsløsninger såsom varmepumper og varmenet, der forsynes med genvundet og vedvarende energi. Dette bør ledsages af en tilpasning af uddannelserne og erhvervsuddannelserne til de relevante nye grønne tekniske færdigheder for at sikre et tilstrækkeligt antal teknikere og bygningsarbejdere med passende færdigheder. Hvad angår transport skyldes en stor del af olieforbruget i Belgien den høje andel af brug af privatbiler. Fremme af »blød mobilitet« (f.eks. cykling og delt mobilitet) og brug af offentlig transport vil bidrage til at mindske brugen af privatbiler samt omkostningerne ved trafiktætheden på vejene. Takket være løbende investeringer i cykelinfrastruktur, oplysningstiltag og målrettede incitamenter fik cyklen i 2022, navnlig i Flandern og Bruxelles, øget betydning som transportmiddel mellem hjem og arbejdsplads. Der er dog stadig plads til yderligere at fremme denne form for blød mobilitet gennem investeringer i cykelinfrastruktur og i trafiksikkerhed for cyklister. Brugen af offentlig transport er endnu ikke helt på samme niveau som før covid-19-krisen og kan fremmes yderligere gennem forbedringer af nærtrafik- og intercitytjenester, investeringer i fornyelse af vognparken og øget betjeningshyppighed. |
| --- | --- |

(36)

Yderligere politiske reformer og yderligere investeringer for at reducere drivhusgasemissionerne i sektorerne energi, industri, bygge- og anlæg samt transport vil bidrage til at mindske Belgiens store samlede afhængighed af import af fossile brændstoffer. Der kan skabes incitamenter til energieffektivitetsgevinster i industrien gennem forbedring af frivillige aftaler, indførelse af energibesparelser og dekarboniseringsplaner for de største brugere af fossile brændstoffer, fremme af elektrificering og anvendelse af industrielle varmepumper samt yderligere integration af cirkulære produktionsmetoder. Belgien risikerer ikke at nå sine renoverings- og energieffektivitetsmål for 2030. En formindskelse af forbruget af fossile brændstoffer i bygninger udgør stadig en betydelig udfordring. Den nuværende investeringsindsats i forbindelse med energirenoveringer bør derfor intensiveres og suppleres med politiske reformer såsom et forbud mod fossile brændstoffer i nye bygninger, obligatoriske energieffektive renoveringer, udfasning af opvarmning baseret på fossile brændstoffer og ændring af incitamenter i retning af CO2-besparende opvarmningsløsninger såsom varmepumper og varmenet, der forsynes med genvundet og vedvarende energi. Dette bør ledsages af en tilpasning af uddannelserne og erhvervsuddannelserne til de relevante nye grønne tekniske færdigheder for at sikre et tilstrækkeligt antal teknikere og bygningsarbejdere med passende færdigheder. Hvad angår transport skyldes en stor del af olieforbruget i Belgien den høje andel af brug af privatbiler. Fremme af »blød mobilitet« (f.eks. cykling og delt mobilitet) og brug af offentlig transport vil bidrage til at mindske brugen af privatbiler samt omkostningerne ved trafiktætheden på vejene. Takket være løbende investeringer i cykelinfrastruktur, oplysningstiltag og målrettede incitamenter fik cyklen i 2022, navnlig i Flandern og Bruxelles, øget betydning som transportmiddel mellem hjem og arbejdsplads. Der er dog stadig plads til yderligere at fremme denne form for blød mobilitet gennem investeringer i cykelinfrastruktur og i trafiksikkerhed for cyklister. Brugen af offentlig transport er endnu ikke helt på samme niveau som før covid-19-krisen og kan fremmes yderligere gennem forbedringer af nærtrafik- og intercitytjenester, investeringer i fornyelse af vognparken og øget betjeningshyppighed.

| (37) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft inden for flere erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, blandt andet i bygge- og anlægssektoren og inden for drift af kraftværker. |
| --- | --- |

(37)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft inden for flere erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, blandt andet i bygge- og anlægssektoren og inden for drift af kraftværker.

| (38) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(38)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1.

| (39) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, til i) at bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bredt funderet støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, bedre at målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, og at overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes, ii) at opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling, iii) at støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, yderligere at forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft, iv) at forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenterne til den grønne omstilling, samt til v) at bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Belgien bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(39)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, til i) at bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bredt funderet støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, bedre at målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, og at overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes, ii) at opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling, iii) at støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, yderligere at forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft, iv) at forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenterne til den grønne omstilling, samt til v) at bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Belgien bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Belgien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2 % (20);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

styrke indsatsen for at forbedre effektiviteten af langtidspleje; fortsætte reformen af skatte- og socialsikringssystemet for at mindske incitamenterne til at undlade at tage arbejde ved at flytte skattebyrden væk fra arbejde og ved at forenkle skatte- og socialsikringssystemet; gennemgå skatteudgifterne for at mindske deres skadelige økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger

2.

sikre effektiv forvaltning for få gennemført genopretnings- og resiliensplanen hurtigt og gnidningsløst; hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet, således at gennemførelsen heraf kan påbegyndes snarest; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

afhjælpe manglen på arbejdskraft og det manglende match mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og kompetencer, navnlig ved at styrke aktiveringstiltag (herunder rådgivning) for at integrere dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet; forbedre uddannelsessystemernes resultater og lighed og fortsætte reformerne for at styrke lærerfaget

4.

mindske den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at øge indsatsen for at forbedre energieffektiviteten og reducere brugen af fossile brændstoffer i bygninger, ved at skabe yderligere incitamenter til dekarbonisering af industrien og ved at fremme brugen og udbuddet af offentlig transport og blød mobilitet; fremskynde udbredelsen af vedvarende energi og den dertil knyttede netinfrastruktur ved at strømline tilladelsesprocedurerne yderligere, herunder ved at forkorte varigheden af klageprocedurer, og ved at vedtage retlige rammer for yderligere at fremme investeringer i anlæg til vedvarende energi og lette energideling; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10161/21 INIT, ST 10161/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 1).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et neutralt bidrag på 0 procentpoint af BNP.

9

(10)  Disse tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Belgiens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Belgiens stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 1).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Belgien nominelt til 5,4 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Europa-Kommissionen: »Rapport om befolkningens aldring 2021«. Belgiens udgifter til langtidspleje forventes at nå op på 6 % af BNP i et scenario med omkostningskonvergens og i et scenario med omkostnings- og dækningskonvergens.

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

19

(20)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

20

---

HENSTILLINGER

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/13

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Bulgariens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/02)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Bulgarien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Bulgarien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 15. oktober 2021 indgav Bulgarien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. maj 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Bulgariens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Bulgarien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 15. oktober 2021 indgav Bulgarien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. maj 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Bulgariens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Bulgarien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 5. maj 2023 forelagde Bulgarien sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Bulgariens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 5. maj 2023 forelagde Bulgarien sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Bulgariens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Bulgarien 2023. Heri foretages der en vurdering af Bulgariens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Bulgariens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Bulgariens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Bulgarien 2023. Heri foretages der en vurdering af Bulgariens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Bulgariens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Bulgariens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Bulgariens offentlige underskud fra 3,9 % af BNP i 2021 til 2,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 23,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 22,9 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Bulgarien, eftersom landets offentlige underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Bulgarien bør tage hensyn til dette ved drøftelsen og gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Bulgariens offentlige underskud fra 3,9 % af BNP i 2021 til 2,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 23,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 22,9 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Bulgarien, eftersom landets offentlige underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Bulgarien bør tage hensyn til dette ved drøftelsen og gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsatte momssatser på opvarmning og gas samt lavere punktafgifter på el, naturgas og flydende gas, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede tilskud til erhvervsforbrugere og eldistributionssystemoperatører i forbindelse med elforbrug, til husholdninger i forbindelse med naturgasforbrug samt til fjernvarmeselskaber. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt en midlertidig afgift for statsejede virksomheder i energisektoren. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,0 % af BNP i 2022 fra 3,7 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsatte momssatser på opvarmning og gas samt lavere punktafgifter på el, naturgas og flydende gas, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede tilskud til erhvervsforbrugere og eldistributionssystemoperatører i forbindelse med elforbrug, til husholdninger i forbindelse med naturgasforbrug samt til fjernvarmeselskaber. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt en midlertidig afgift for statsejede virksomheder i energisektoren. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,0 % af BNP i 2022 fra 3,7 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Bulgarien i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Bulgarien holdt væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Bulgarien i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Bulgarien holdt væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 1,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Bulgarien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,8 % af BNP i 2022 (0,9 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,5 procentpoint til finanspolitikken (9). Bulgarien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Dette ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Bulgarien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 1,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Bulgarien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,8 % af BNP i 2022 (0,9 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,5 procentpoint til finanspolitikken (9). Bulgarien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Dette ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Bulgarien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 3,3 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 1,5 % i 2023 og 2,4 % i 2024 primært på grund af en mere negativ forventning til udviklingen i lagerbeholdningerne i Kommissionens forårsprognose 2023 og på trods af dens gunstigere eksport- og importfremskrivning i 2023. Den lavere realvækst i BNP i 2024 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 skyldes primært store negative forskelle i bidragene fra privat forbrug, investeringer og eksport. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 3,3 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 1,5 % i 2023 og 2,4 % i 2024 primært på grund af en mere negativ forventning til udviklingen i lagerbeholdningerne i Kommissionens forårsprognose 2023 og på trods af dens gunstigere eksport- og importfremskrivning i 2023. Den lavere realvækst i BNP i 2024 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 skyldes primært store negative forskelle i bidragene fra privat forbrug, investeringer og eksport.

| (17) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 6,1 % af BNP i 2023. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 afspejler stigningen i underskuddet i 2023 primært vedtagne foranstaltninger til øgning af pensioner og lønninger, virkningerne af pensionsindeksering til inflation og gennemsnitsløn, højere udgifter til social-, sundheds- og uddannelsespolitik og højere nationale udgifter til offentlige investeringer. Programmet omfatter ikke andre politikændringer eller konsolideringsforanstaltninger, da budgettet for 2023, som muligvis omfatter sådanne finanspolitiske foranstaltninger, endnu ikke var blevet vedtaget ved fremlæggelsen af konvergensprogrammet. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 22,9 % ved udgangen af 2022 til 26,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en forventning om lavere offentlige investeringer og højere indtægter både fra afgifter og fra Unionen. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 25 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere forventet underskud og forskellige antagelser om gennemførelsen af og betalingerne fra faciliteten. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 6,1 % af BNP i 2023. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 afspejler stigningen i underskuddet i 2023 primært vedtagne foranstaltninger til øgning af pensioner og lønninger, virkningerne af pensionsindeksering til inflation og gennemsnitsløn, højere udgifter til social-, sundheds- og uddannelsespolitik og højere nationale udgifter til offentlige investeringer. Programmet omfatter ikke andre politikændringer eller konsolideringsforanstaltninger, da budgettet for 2023, som muligvis omfatter sådanne finanspolitiske foranstaltninger, endnu ikke var blevet vedtaget ved fremlæggelsen af konvergensprogrammet. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 22,9 % ved udgangen af 2022 til 26,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en forventning om lavere offentlige investeringer og højere indtægter både fra afgifter og fra Unionen. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 25 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere forventet underskud og forskellige antagelser om gennemførelsen af og betalingerne fra faciliteten.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig tilskuddene til erhvervsforbrugere. Udgifterne til disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt solidaritetsbidraget, jf. Rådets forordning (EU) 2022/1854 (10). Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,8 % af BNP i 2023 (11). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,0 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig tilskuddene til erhvervsforbrugere. Udgifterne til disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt solidaritetsbidraget, jf. Rådets forordning (EU) 2022/1854 (10). Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,8 % af BNP i 2023 (11). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,0 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 (12) henstillede Rådet, at Bulgarien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Bulgarien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Bulgarien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 (12) henstillede Rådet, at Bulgarien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Bulgarien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Bulgarien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 1,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 3,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,9 % af BNP til finanspolitikken. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Bulgarien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 1,9 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14). |
| --- | --- |

(20)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 1,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 3,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,9 % af BNP til finanspolitikken. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Bulgarien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 1,9 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14).

| (21) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig højere indtægter fra Unionen og udfasningen af energistøtteforanstaltningerne. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 30,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 28,1 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig højere indtægter fra Unionen og udfasningen af energistøtteforanstaltningerne. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 30,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 28,1 % ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases senest i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,1 % af BNP i 2024, sammenlignet med 0,8 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases senest i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,1 % af BNP i 2024, sammenlignet med 0,8 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 4,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,8 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 4,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,8 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 5,4 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket primært skyldes de årlige virkninger af pensionsstigninger og planlagte stigninger i visse offentlige lønninger, der mere end opvejer de positive virkninger af udfasningen af energistøtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 5,4 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket primært skyldes de årlige virkninger af pensionsstigninger og planlagte stigninger i visse offentlige lønninger, der mere end opvejer de positive virkninger af udfasningen af energistøtteforanstaltningerne.

| (25) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4 % af BNP i 2023 til 4,6 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4 % af BNP i 2023 til 4,6 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten.

| (26) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 4,9 % af BNP i 2025 og til 5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at falde tilbage under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 30,7 % ved udgangen af 2024 til 37,1 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 4,9 % af BNP i 2025 og til 5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at falde tilbage under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 30,7 % ved udgangen af 2024 til 37,1 % ved udgangen af 2026.

| (27) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Bulgarien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Bulgarien indgav én betalingsanmodning svarende til 22 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,37 mia. EUR. Stor politisk ustabilitet har ført til forsinkelser i centrale lovgivningsreformer, herunder vedrørende offentlige udbud, bekæmpelse af korruption og anklagemyndighedens ansvarlighed. Manglende politisk stabilitet og administrativ kapacitet har også resulteret i en opbremsning i arbejdet med at gennemføre flere vigtige energi- og transportinvesteringer, og der kan sættes spørgsmålstegn ved centrale dele af planen, nemlig dekarbonisering af energisektoren. Den anden betalingsanmodning er blevet forsinket og er nu planlagt til at blive indgivet i september 2023. Der er imidlertid en betydelig risiko for, at flere milepæle og mål i forbindelse med centrale reformer ikke vil blive nået på indgivelsestidspunktet. Arbejdet med tillægget til planen og REPowerEU-kapitlet er igangværende. Tidsplanen for færdiggørelsen af dette arbejde er stadig usikkert som følge af den politiske situation. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Bulgariens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(27)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Bulgarien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Bulgarien indgav én betalingsanmodning svarende til 22 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,37 mia. EUR. Stor politisk ustabilitet har ført til forsinkelser i centrale lovgivningsreformer, herunder vedrørende offentlige udbud, bekæmpelse af korruption og anklagemyndighedens ansvarlighed. Manglende politisk stabilitet og administrativ kapacitet har også resulteret i en opbremsning i arbejdet med at gennemføre flere vigtige energi- og transportinvesteringer, og der kan sættes spørgsmålstegn ved centrale dele af planen, nemlig dekarbonisering af energisektoren. Den anden betalingsanmodning er blevet forsinket og er nu planlagt til at blive indgivet i september 2023. Der er imidlertid en betydelig risiko for, at flere milepæle og mål i forbindelse med centrale reformer ikke vil blive nået på indgivelsestidspunktet. Arbejdet med tillægget til planen og REPowerEU-kapitlet er igangværende. Tidsplanen for færdiggørelsen af dette arbejde er stadig usikkert som følge af den politiske situation. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Bulgariens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (28) | Kommissionen godkendte alle Bulgariens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af Fonden for Retfærdig Omstilling og de territoriale planer for retfærdig omstilling, som er af afgørende betydning for at afbøde virkningerne af omstillingen i kulregionerne. En hurtig vedtagelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken og en hurtig gennemførelse heraf i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Bulgarien. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkendte alle Bulgariens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af Fonden for Retfærdig Omstilling og de territoriale planer for retfærdig omstilling, som er af afgørende betydning for at afbøde virkningerne af omstillingen i kulregionerne. En hurtig vedtagelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken og en hurtig gennemførelse heraf i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Bulgarien.

| (29) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Bulgarien også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til dekarbonisering af økonomien og energiproduktionen. |
| --- | --- |

(29)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Bulgarien også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til dekarbonisering af økonomien og energiproduktionen.

| (30) | Bulgarien har fortsat den mest kulstofintensive økonomi i Unionen med en drivhusgasintensitet, der er mere end fire gange højere end EU-gennemsnittet. I Bulgariens energimiks udgjorde fossile brændstoffer i 2021 63 %, kul udgjorde 26 %, atomenergi udgjorde 22 %, og vedvarende energi udgjorde 15 % (hvilket er lavere end EU-gennemsnittet for vedvarende energi på 18 %). Bulgariens genopretnings- og resiliensplan omfatter en reform af den strategiske ramme for dekarbonisering af økonomien og særligt af energisektoren. Dette omfatter Energy Transition Commission's udarbejdelse af scenarier og henstillinger og nationalforsamlingens efterfølgende vedtagelse af en køreplan hen imod klimaneutralitet med en endelig dato for udfasning af kul/brunkul senest i 2038. Selv om Energy Transition Commission blev oprettet i 2022, er dens rapport med henstillinger blevet forsinket. Derudover vedtog nationalforsamlingen i januar 2023 en beslutning, hvori regeringen pålægges at genforhandle Bulgariens dekarboniseringsforpligtelser, herunder en investering i oplagring af elektricitet, i landets genopretnings- og resiliensplan. |
| --- | --- |

(30)

Bulgarien har fortsat den mest kulstofintensive økonomi i Unionen med en drivhusgasintensitet, der er mere end fire gange højere end EU-gennemsnittet. I Bulgariens energimiks udgjorde fossile brændstoffer i 2021 63 %, kul udgjorde 26 %, atomenergi udgjorde 22 %, og vedvarende energi udgjorde 15 % (hvilket er lavere end EU-gennemsnittet for vedvarende energi på 18 %). Bulgariens genopretnings- og resiliensplan omfatter en reform af den strategiske ramme for dekarbonisering af økonomien og særligt af energisektoren. Dette omfatter Energy Transition Commission's udarbejdelse af scenarier og henstillinger og nationalforsamlingens efterfølgende vedtagelse af en køreplan hen imod klimaneutralitet med en endelig dato for udfasning af kul/brunkul senest i 2038. Selv om Energy Transition Commission blev oprettet i 2022, er dens rapport med henstillinger blevet forsinket. Derudover vedtog nationalforsamlingen i januar 2023 en beslutning, hvori regeringen pålægges at genforhandle Bulgariens dekarboniseringsforpligtelser, herunder en investering i oplagring af elektricitet, i landets genopretnings- og resiliensplan.

| (31) | Bulgarien har udvist høj gasforsyningssikkerhed set i lyset af udfordrende omstændigheder, navnlig at landets gasforsyning fra Rusland blev lukket kort efter invasionen af Ukraine. Bulgarien var i stand til at sikre kortfristede kontrakter vedrørende levering af flydende naturgas (LNG) via Grækenland. Gasforbindelsen mellem Grækenland og Bulgarien (IGB) blev sat i drift i oktober 2022. Dette gjorde det muligt for Bulgarien at modtage hele den aftalte forsyning fra Aserbajdsjan (1 mia. m3/år, som dækker ca. 30 % af hjemmemarkedsforbruget). Andelen af gas i energimikset udgjorde 14 %, hvilket er lavere end EU-gennemsnittet på 23 %. Industrien er fortsat den største gasforbruger med en andel på 42 %, inklusive ikkeenergirelaterede anvendelser. Fjernvarmesystemerne i de to store byer Sofia og Plovdiv er afhængige af naturgas og tegner sig for ca. en tredjedel af Bulgariens samlede naturgasforbrug. Bulgariens forbrug af naturgas er faldet med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Bulgarien opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18). |
| --- | --- |

(31)

Bulgarien har udvist høj gasforsyningssikkerhed set i lyset af udfordrende omstændigheder, navnlig at landets gasforsyning fra Rusland blev lukket kort efter invasionen af Ukraine. Bulgarien var i stand til at sikre kortfristede kontrakter vedrørende levering af flydende naturgas (LNG) via Grækenland. Gasforbindelsen mellem Grækenland og Bulgarien (IGB) blev sat i drift i oktober 2022. Dette gjorde det muligt for Bulgarien at modtage hele den aftalte forsyning fra Aserbajdsjan (1 mia. m3/år, som dækker ca. 30 % af hjemmemarkedsforbruget). Andelen af gas i energimikset udgjorde 14 %, hvilket er lavere end EU-gennemsnittet på 23 %. Industrien er fortsat den største gasforbruger med en andel på 42 %, inklusive ikkeenergirelaterede anvendelser. Fjernvarmesystemerne i de to store byer Sofia og Plovdiv er afhængige af naturgas og tegner sig for ca. en tredjedel af Bulgariens samlede naturgasforbrug. Bulgariens forbrug af naturgas er faldet med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Bulgarien opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18).

| (32) | For så vidt angår vedvarende energi har Bulgarien endnu ikke fjernet de hindringer, der ligger i vejen for at installere anlæg til vedvarende energi og slutte dem til nettet, hvilket er et led i en forpligtelse i genopretnings- og resiliensplanen. I januar 2023 indbragte Kommissionen Bulgarien for Den Europæiske Unions Domstol i henhold til artikel 260, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for ikke at have gennemført Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) i national ret. Et større fokus på oplagring af energi vil bidrage til at fremskynde anvendelsen af vedvarende energi i netskala i Bulgarien. Desuden kan en forbedring af netstyringen med henblik på at gøre den mere fleksibel lette integrationen af yderligere anlæg til vedvarende energi. Samtidig bør Bulgarien fortsætte med at udvikle energisammenkoblingen med tilstrækkelig kapacitet til nabolandene. Investeringerne i infrastrukturen for fossile brændstoffer skal begrænses til det strengt nødvendige og udformes således, at de er fremtidssikrede for at undgå, at landet låses fast i teknologier, der ikke stemmer overens med klimamålene eller øger omkostningerne ved energiomstillingen. |
| --- | --- |

(32)

For så vidt angår vedvarende energi har Bulgarien endnu ikke fjernet de hindringer, der ligger i vejen for at installere anlæg til vedvarende energi og slutte dem til nettet, hvilket er et led i en forpligtelse i genopretnings- og resiliensplanen. I januar 2023 indbragte Kommissionen Bulgarien for Den Europæiske Unions Domstol i henhold til artikel 260, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for ikke at have gennemført Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) i national ret. Et større fokus på oplagring af energi vil bidrage til at fremskynde anvendelsen af vedvarende energi i netskala i Bulgarien. Desuden kan en forbedring af netstyringen med henblik på at gøre den mere fleksibel lette integrationen af yderligere anlæg til vedvarende energi. Samtidig bør Bulgarien fortsætte med at udvikle energisammenkoblingen med tilstrækkelig kapacitet til nabolandene. Investeringerne i infrastrukturen for fossile brændstoffer skal begrænses til det strengt nødvendige og udformes således, at de er fremtidssikrede for at undgå, at landet låses fast i teknologier, der ikke stemmer overens med klimamålene eller øger omkostningerne ved energiomstillingen.

| (33) | Bulgariens genopretnings- og resiliensplan omfatter investeringer på mere end 1 mia. EUR, som har til formål at forbedre energieffektiviteten i både offentlig og private bygninger, og indkaldelsen af ansøgninger til gennemførelse af konkrete projekter er sat i værk. Den forventede etablering af den nationale dekarboniseringsfond i 2023 er af afgørende betydning for at opfylde Bulgariens langsigtede strategi om at renovere sin bygningsmasse og tiltrække flere private investeringer ved at tilpasse sin tilgang til renoveringsprogrammer. Der er behov for yderligere tiltag for strukturelt at bekæmpe energifattigdom, navnlig via særlige ordninger og teknisk og administrativ bistand til at afspejle udsatte gruppers behov. Hvis Bulgarien skal opfylde Fit for 55-målene, er der behov for et større ambitionsniveau med hensyn til at nedbringe drivhusgasemissionerne og øge anvendelsen af vedvarende energi og energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(33)

Bulgariens genopretnings- og resiliensplan omfatter investeringer på mere end 1 mia. EUR, som har til formål at forbedre energieffektiviteten i både offentlig og private bygninger, og indkaldelsen af ansøgninger til gennemførelse af konkrete projekter er sat i værk. Den forventede etablering af den nationale dekarboniseringsfond i 2023 er af afgørende betydning for at opfylde Bulgariens langsigtede strategi om at renovere sin bygningsmasse og tiltrække flere private investeringer ved at tilpasse sin tilgang til renoveringsprogrammer. Der er behov for yderligere tiltag for strukturelt at bekæmpe energifattigdom, navnlig via særlige ordninger og teknisk og administrativ bistand til at afspejle udsatte gruppers behov. Hvis Bulgarien skal opfylde Fit for 55-målene, er der behov for et større ambitionsniveau med hensyn til at nedbringe drivhusgasemissionerne og øge anvendelsen af vedvarende energi og energieffektiviteten.

| (34) | Mellem 2005 og 2021 steg drivhusgasemissionerne fra indenlandsk transport med undtagelse af luftfart med 19,5 % i Bulgarien, mens de i gennemsnit faldt med 7,5 % i Unionen. Ca. en fjerdedel af landets drivhusgasemissioner stammer fra denne sektor. Antallet af nulemissionspersonbiler i Bulgarien er lavt, og det samme gælder udbredelsen af offentlige ladestandere. Udviklingen i den bulgarske del af det transeuropæiske transportnet har været ramt af forsinkelser, navnlig med hensyn til jernbaneinfrastrukturen. Dette forhindrer multimodalitet og muligheden for at forbedre effektiviteten og bæredygtigheden i transportsektoren. Luftforurening udgør en betydelig sundhedsrisiko for Bulgariens befolkning, |
| --- | --- |

(34)

Mellem 2005 og 2021 steg drivhusgasemissionerne fra indenlandsk transport med undtagelse af luftfart med 19,5 % i Bulgarien, mens de i gennemsnit faldt med 7,5 % i Unionen. Ca. en fjerdedel af landets drivhusgasemissioner stammer fra denne sektor. Antallet af nulemissionspersonbiler i Bulgarien er lavt, og det samme gælder udbredelsen af offentlige ladestandere. Udviklingen i den bulgarske del af det transeuropæiske transportnet har været ramt af forsinkelser, navnlig med hensyn til jernbaneinfrastrukturen. Dette forhindrer multimodalitet og muligheden for at forbedre effektiviteten og bæredygtigheden i transportsektoren. Luftforurening udgør en betydelig sundhedsrisiko for Bulgariens befolkning,

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 var der mangel på arbejdskraft i Bulgarien til flere jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder eller viden (20). Den Europæiske Socialfond Plus afsatte 152 mio. EUR til foranstaltninger til fremme af grønne færdigheder og job i 2021-2027. Fonden for Retfærdig Omstilling gør det også muligt at tage højde for den sociale dimension af den grønne omstilling i de tre støtteberettigede regioner i landet. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 var der mangel på arbejdskraft i Bulgarien til flere jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder eller viden (20). Den Europæiske Socialfond Plus afsatte 152 mio. EUR til foranstaltninger til fremme af grønne færdigheder og job i 2021-2027. Fonden for Retfærdig Omstilling gør det også muligt at tage højde for den sociale dimension af den grønne omstilling i de tre støtteberettigede regioner i landet.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1, 2 og 3, |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1, 2 og 3,

HENSTILLER, at Bulgarien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 4,6 % (22);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

sikre en effektiv forvaltning og styrke den administrative kapacitet for få gennemført genopretnings- og resiliensplanen hurtigt og gnidningsløst; afslutte REPowerEU-kapitlet hurtigt med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og fremskynde energiomstillingen gennem hurtigere udbredelse af vedvarende energikilder og samtidig sikre oplagringskapacitet for at øge fleksibiliteten af energisystemet; styrke elnetinfrastrukturen og forbedre forvaltningen af den ved at ensrette forbindelsesprocedurerne og introducere elementer fra intelligent net; fortsætte bestræbelserne på at øge sammenkoblingen til nabolandene; fremskynde renovation af bygninger for at tilskynde til energieffektivitet og håndtere energifattigdom; fremme nye fremtidssikrede fjernvarmeløsninger og bæredygtig bytransport samt fremskynde udviklingen af jernbaneinfrastrukturen; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 8091/2022 INIT, ST 8091/2022 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 6).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag på 0 procentpoint af BNP.

9

(10)  Rådets forordning (EU) 2022/1854 af 6. oktober 2022 om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser (EUT L 261 I af 7.10.2022, s. 1).

10

(11)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

11

(12)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Bulgariens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Bulgariens konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 11).

12

(13)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Bulgarien, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 12,9 %.

13

(14)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

14

(15)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

15

(16)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

19

(20)  Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds rapport om mangel på arbejdskraft 2022.

20

(21)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

21

(22)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

22

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/22

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Tjekkiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/03)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Tjekkiet blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Tjekkiet blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) ("»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) ("»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 1. juni 2021 indgav Tjekkiet sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 8. september 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Tjekkiets genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Tjekkiet på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 1. juni 2021 indgav Tjekkiet sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 8. september 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Tjekkiets genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Tjekkiet på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 13. april 2023 forelagde Tjekkiet sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Tjekkiets halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 13. april 2023 forelagde Tjekkiet sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Tjekkiets halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Tjekkiet 2023. Heri foretages der en vurdering af Tjekkiets fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Tjekkiets gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Tjekkiets fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Tjekkiet 2023. Heri foretages der en vurdering af Tjekkiets fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Tjekkiets gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Tjekkiets fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Tjekkiet efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Tjekkiet ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarhederne vedrører navnlig priskonkurrenceevnen og boligpriserne, men vil sandsynligvis være begrænsede fremover, da husholdningsgælden er begrænset, og inflationen forventes at falde betydeligt hurtigere end EU-gennemsnittet. Økonomien blev kraftigt påvirket af energiprischokket med en kraftig stigning i inflationen. En slap finanspolitisk kurs siden covid-19-pandemien har også medvirket til at øge inflationen. Selv om det samlede prispres fortsat er højt, forventes priskonkurrenceevnen at blive delvist genoprettet som følge af faldende energipriser, og der er ingen umiddelbare eksterne udfordringer med hensyn til holdbarheden. Inflationen forventes at falde betydeligt hurtigere end EU-gennemsnittet. Hvis inflationen varer ved, kan det imidlertid udgøre en vis risiko for Tjekkiets konkurrenceevne. Den seneste tids forværring af betalingsbalancens løbende poster kræver yderligere nøje overvågning. I de seneste år er boligefterspørgslen steget kraftigt som følge af lave renter, høj indkomstvækst og lempede makroprudentielle foranstaltninger, og udbuddet af boliger har ikke holdt trit. Boligpriserne steg kraftigere under pandemien, men begyndte at aftage i midten af 2022 som følge af højere renter og strengere lånebetingelser. Risikoen for en betydelig korrektion af boligpriserne synes imidlertid at være lav, husholdningsgælden er begrænset, og banksektoren er sund. En fortsat begrænset udbudsreaktion på mellemlang sigt vil ikke desto mindre fortsat presse priserne op. Der er behov for en fortsat indsats for at dæmme op for inflationen. En hurtig nedbringelse af inflationen kræver en kraftig opbremsning i væksten i efterspørgslen, hvilket igen kan opnås ved hjælp af en tilstrækkelig stram penge- og finanspolitik. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Tjekkiet efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Tjekkiet ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarhederne vedrører navnlig priskonkurrenceevnen og boligpriserne, men vil sandsynligvis være begrænsede fremover, da husholdningsgælden er begrænset, og inflationen forventes at falde betydeligt hurtigere end EU-gennemsnittet. Økonomien blev kraftigt påvirket af energiprischokket med en kraftig stigning i inflationen. En slap finanspolitisk kurs siden covid-19-pandemien har også medvirket til at øge inflationen. Selv om det samlede prispres fortsat er højt, forventes priskonkurrenceevnen at blive delvist genoprettet som følge af faldende energipriser, og der er ingen umiddelbare eksterne udfordringer med hensyn til holdbarheden. Inflationen forventes at falde betydeligt hurtigere end EU-gennemsnittet. Hvis inflationen varer ved, kan det imidlertid udgøre en vis risiko for Tjekkiets konkurrenceevne. Den seneste tids forværring af betalingsbalancens løbende poster kræver yderligere nøje overvågning. I de seneste år er boligefterspørgslen steget kraftigt som følge af lave renter, høj indkomstvækst og lempede makroprudentielle foranstaltninger, og udbuddet af boliger har ikke holdt trit. Boligpriserne steg kraftigere under pandemien, men begyndte at aftage i midten af 2022 som følge af højere renter og strengere lånebetingelser. Risikoen for en betydelig korrektion af boligpriserne synes imidlertid at være lav, husholdningsgælden er begrænset, og banksektoren er sund. En fortsat begrænset udbudsreaktion på mellemlang sigt vil ikke desto mindre fortsat presse priserne op. Der er behov for en fortsat indsats for at dæmme op for inflationen. En hurtig nedbringelse af inflationen kræver en kraftig opbremsning i væksten i efterspørgslen, hvilket igen kan opnås ved hjælp af en tilstrækkelig stram penge- og finanspolitik.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Tjekkiets offentlige underskud fra 5,1 % af BNP i 2021 til 3,6 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 42,0 % af BNP ved udgangen af 2021 til 44,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Tjekkiet, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Tjekkiet bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Tjekkiets offentlige underskud fra 5,1 % af BNP i 2021 til 3,6 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 42,0 % af BNP ved udgangen af 2021 til 44,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Tjekkiet, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Tjekkiet bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af afgifterne på benzin og diesel, annullering af vejafgiften for virksomheder og en nedsættelse af det bidrag til vedvarende energi, som slutbrugerne betaler, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et éngangsbidrag til energiregningerne (»sparetaksten«), støtte til virksomheder, der er påvirket af høje energipriser, og en éngangsydelse for børn. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,7 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,3 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af afgifterne på benzin og diesel, annullering af vejafgiften for virksomheder og en nedsættelse af det bidrag til vedvarende energi, som slutbrugerne betaler, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et éngangsbidrag til energiregningerne (»sparetaksten«), støtte til virksomheder, der er påvirket af høje energipriser, og en éngangsydelse for børn. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,7 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,3 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Tjekkiet i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Tjekkiet i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral med – 0,1 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Tjekkiet med at støtte genopretningen, herunder med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,3 procentpoint til finanspolitikken. Tjekkiet har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. Tjekkiet bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral med – 0,1 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Tjekkiet med at støtte genopretningen, herunder med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,3 procentpoint til finanspolitikken. Tjekkiet har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. Tjekkiet bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,1 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en tilsvarende realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 2,6 % i 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,1 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en tilsvarende realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 2,6 % i 2024.

| (18) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,5 % af BNP i 2023. Det marginale fald i 2023 afspejler hovedsagelig højere udgifter såsom subsidier i forbindelse med energistøtteforanstaltninger eller højere faste bruttoinvesteringer, som opvejes af lavere vækst i andre udgiftsposter og højere indtægter fra EU-midler. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 44,1 % ved udgangen af 2022 til 43,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,6 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 42,9 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes en højere forventet nominel BNP-vækst. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,5 % af BNP i 2023. Det marginale fald i 2023 afspejler hovedsagelig højere udgifter såsom subsidier i forbindelse med energistøtteforanstaltninger eller højere faste bruttoinvesteringer, som opvejes af lavere vækst i andre udgiftsposter og højere indtægter fra EU-midler. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 44,1 % ved udgangen af 2022 til 43,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,6 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 42,9 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes en højere forventet nominel BNP-vækst.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022 (navnlig: en nedsættelse af det bidrag til vedvarende energi, som slutbrugerne betaler, og af dieselafgifterne), og nye foranstaltninger såsom et loft over el- og gaspriserne og støtte i varmesektoren. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nemlig en afgift, som elproducenterne betaler af indtægter over et vist prisniveau, og en afgift på uventede gevinster for virksomheder, der er aktive inden for produktion af og handel med elektricitet og gas, udvinding af fossile brændstoffer og petrokemikalier. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022 (navnlig: en nedsættelse af det bidrag til vedvarende energi, som slutbrugerne betaler, og af dieselafgifterne), og nye foranstaltninger såsom et loft over el- og gaspriserne og støtte i varmesektoren. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nemlig en afgift, som elproducenterne betaler af indtægter over et vist prisniveau, og en afgift på uventede gevinster for virksomheder, der er aktive inden for produktion af og handel med elektricitet og gas, udvinding af fossile brændstoffer og petrokemikalier. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Tjekkiet træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Tjekkiet bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Tjekkiet at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Tjekkiet træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Tjekkiet bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Tjekkiet at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,1 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 1,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 1,2 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,5 procentpoint (13). Tjekkiet planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Tjekkiet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. forbedringer af energieffektiviteten i offentlige bygninger eller investeringer i jernbaner og digitale tjenester, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,1 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 1,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 1,2 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,5 procentpoint (13). Tjekkiet planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Tjekkiet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. forbedringer af energieffektiviteten i offentlige bygninger eller investeringer i jernbaner og digitale tjenester, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energistøtteforanstaltninger, der resulterer i lavere subsidier, og en lavere vækst i de sociale betalinger i forhold til væksten i det nominelle BNP. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 44,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,0 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 43,1 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energistøtteforanstaltninger, der resulterer i lavere subsidier, og en lavere vækst i de sociale betalinger i forhold til væksten i det nominelle BNP. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 44,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,0 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 43,1 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen antager i øjeblikket, at nettoomkostningerne i forbindelse med energistøtteforanstaltninger vil udgøre 0,0 % af BNP i 2024 sammenlignet med 1,3 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen antager i øjeblikket, at nettoomkostningerne i forbindelse med energistøtteforanstaltninger vil udgøre 0,0 % af BNP i 2024 sammenlignet med 1,3 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 6,0 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 6,0 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate.

| (26) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 4,9 % af BNP i 2023 til 4,4 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, med undtagelse af faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 4,9 % af BNP i 2023 til 4,4 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, med undtagelse af faciliteten.

| (27) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 2,4 % af BNP i 2025 og til 2,2 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2024. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 44,0 % ved udgangen af 2024 til 45,0 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 2,4 % af BNP i 2025 og til 2,2 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2024. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 44,0 % ved udgangen af 2024 til 45,0 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Tjekkiet står på mellemlang og lang sigt over for risici med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed. En række finanspolitiske foranstaltninger med permanente virkninger, der er truffet i de seneste tre år, herunder en nedsættelse af det personlige indkomstskattegrundlag og en række indeksreguleringer af udgifter til social sikring ud over det lovbestemte minimum, har ført til en forværring af den strukturelle saldo. Der er yderligere et pres på den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang til lang sigt på grund af stigende omkostninger i forbindelse med befolkningens aldring. En forventet fordobling af ældrekvoten (16) og en fastsættelse af en pensionsaldersgrænse efter 2030 forventes at føre til en stigning i pensionsudgifterne fra 8,8 % af BNP i 2030 til 11,4 % i 2050. Desuden forventes de offentlige udgifter til sundhedspleje og langtidspleje at stige med henholdsvis 0,9 procentpoint og 1,7 procentpoint af BNP frem til 2070 som følge af den aldrende befolkning. Mulige foranstaltninger med henblik på den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt omfatter tilpasning af pensionsalderen i overensstemmelse med stigningen i den forventede levetid, tilvejebringelse af incitamenter til at øge erhvervsfrekvensen for ældre, begrænsning af førtidspensionering, tilpasning af indeksreguleringen af pensioner og forøgelse af udbuddet af arbejdskraft for at sikre højere indtægter til pensionssystemet. |
| --- | --- |

(28)

Tjekkiet står på mellemlang og lang sigt over for risici med hensyn til den finanspolitiske holdbarhed. En række finanspolitiske foranstaltninger med permanente virkninger, der er truffet i de seneste tre år, herunder en nedsættelse af det personlige indkomstskattegrundlag og en række indeksreguleringer af udgifter til social sikring ud over det lovbestemte minimum, har ført til en forværring af den strukturelle saldo. Der er yderligere et pres på den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang til lang sigt på grund af stigende omkostninger i forbindelse med befolkningens aldring. En forventet fordobling af ældrekvoten (16) og en fastsættelse af en pensionsaldersgrænse efter 2030 forventes at føre til en stigning i pensionsudgifterne fra 8,8 % af BNP i 2030 til 11,4 % i 2050. Desuden forventes de offentlige udgifter til sundhedspleje og langtidspleje at stige med henholdsvis 0,9 procentpoint og 1,7 procentpoint af BNP frem til 2070 som følge af den aldrende befolkning. Mulige foranstaltninger med henblik på den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt omfatter tilpasning af pensionsalderen i overensstemmelse med stigningen i den forventede levetid, tilvejebringelse af incitamenter til at øge erhvervsfrekvensen for ældre, begrænsning af førtidspensionering, tilpasning af indeksreguleringen af pensioner og forøgelse af udbuddet af arbejdskraft for at sikre højere indtægter til pensionssystemet.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Tjekkiet er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Tjekkiet indgav én betalingsanmodning svarende til 37 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på ca. 928 mio. EUR. Der er behov for yderligere forbedringer af den administrative kapacitet og prioritering af de vigtigste reformer og investeringer for at sikre en rettidig gennemførelse af planen. Planen forventes at blive revideret i 2023 med tillæg for at dække det nye REPowerEU-kapitel og tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Tjekkiet den 30. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om op til 11 mia. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Tjekkiets strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Tjekkiet er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Tjekkiet indgav én betalingsanmodning svarende til 37 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på ca. 928 mio. EUR. Der er behov for yderligere forbedringer af den administrative kapacitet og prioritering af de vigtigste reformer og investeringer for at sikre en rettidig gennemførelse af planen. Planen forventes at blive revideret i 2023 med tillæg for at dække det nye REPowerEU-kapitel og tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Tjekkiet den 30. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om op til 11 mia. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Tjekkiets strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Tjekkiets programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Tjekkiet. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Tjekkiets programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Tjekkiet.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Tjekkiet også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til boligmarkedet, energipolitikken og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Tjekkiet også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til boligmarkedet, energipolitikken og den grønne omstilling.

| (32) | For så vidt angår boliger til overkommelige priser har Tjekkiet ligget blandt de dårligst placerede i Unionen de seneste fem år, med store forskelle fra region til region. Den høje vækst i boligpriserne har gjort det vanskeligt for mellemindkomstgrupper at købe fast ejendom. Det har drevet efterspørgslen efter lejeboliger, som derigennem er blevet dyrere. Desuden kan den begrænsede sociale boligmasse ikke dække efterspørgslen blandt alle lavindkomsthusstande og sårbare husholdninger (den tegnede sig for 0,4 % af den samlede boligmasse i 2020 mod 7-8 % i gennemsnit i Unionen (17)), og de eksisterende boligtilskud udnyttes ikke fuldt ud, til dels på grund af den administrative byrde, stigmatisering og manglende kendskab til dem. Som følge heraf har antallet af familier med boligbehov været stigende i de seneste år, hvilket medfører øgede omkostninger for det offentlige budget og sundhedssystemet. Covid-19-pandemien og tilstrømningen af mennesker på flugt fra krigen i Ukraine har yderligere forværret disse allerede eksisterende udfordringer. Midler under samhørighedspolitikken er fortsat en vigtig kilde til pilotprojekter og finansiering af investeringer i socialt boligbyggeri og bidrager dermed til social beskyttelse og inklusion. Der er dog behov for andre finansieringskilder, hvis situationen skal forbedres betydeligt. Tjekkiet mangler lovgivning om og en omfattende ramme for socialt boligbyggeri, hvilket gør det vanskeligt at koordinere den fragmenterede boligpolitik og fastlægge ansvarsområder blandt nationale og regionale organer. Stabil og bæredygtig finansiering fra nationale kilder vil sammen med vedtagelsen af incitamenter til leje- og andelsboliger være med til at øge udbuddet af økonomisk overkommelige boliger og sikre kontinuitet og opskalering af sådanne bestræbelser. Det vil være afgørende med en effektiv koordinering for at øge boligudbuddet, sikre genopbygning og renovering af eksisterende boliger og udnytte ledige boliger. |
| --- | --- |

(32)

For så vidt angår boliger til overkommelige priser har Tjekkiet ligget blandt de dårligst placerede i Unionen de seneste fem år, med store forskelle fra region til region. Den høje vækst i boligpriserne har gjort det vanskeligt for mellemindkomstgrupper at købe fast ejendom. Det har drevet efterspørgslen efter lejeboliger, som derigennem er blevet dyrere. Desuden kan den begrænsede sociale boligmasse ikke dække efterspørgslen blandt alle lavindkomsthusstande og sårbare husholdninger (den tegnede sig for 0,4 % af den samlede boligmasse i 2020 mod 7-8 % i gennemsnit i Unionen (17)), og de eksisterende boligtilskud udnyttes ikke fuldt ud, til dels på grund af den administrative byrde, stigmatisering og manglende kendskab til dem. Som følge heraf har antallet af familier med boligbehov været stigende i de seneste år, hvilket medfører øgede omkostninger for det offentlige budget og sundhedssystemet. Covid-19-pandemien og tilstrømningen af mennesker på flugt fra krigen i Ukraine har yderligere forværret disse allerede eksisterende udfordringer. Midler under samhørighedspolitikken er fortsat en vigtig kilde til pilotprojekter og finansiering af investeringer i socialt boligbyggeri og bidrager dermed til social beskyttelse og inklusion. Der er dog behov for andre finansieringskilder, hvis situationen skal forbedres betydeligt. Tjekkiet mangler lovgivning om og en omfattende ramme for socialt boligbyggeri, hvilket gør det vanskeligt at koordinere den fragmenterede boligpolitik og fastlægge ansvarsområder blandt nationale og regionale organer. Stabil og bæredygtig finansiering fra nationale kilder vil sammen med vedtagelsen af incitamenter til leje- og andelsboliger være med til at øge udbuddet af økonomisk overkommelige boliger og sikre kontinuitet og opskalering af sådanne bestræbelser. Det vil være afgørende med en effektiv koordinering for at øge boligudbuddet, sikre genopbygning og renovering af eksisterende boliger og udnytte ledige boliger.

| (33) | Siden begyndelsen af den russiske invasion af Ukraine har Tjekkiet reageret på sin store afhængighed af import af fossile brændstoffer fra Rusland ved at diversificere sine gasforsyninger. Tjekkiet er f.eks. gået fra at være fuldstændig afhængigt af russiske gasforsyninger til primært at anvende diversificerede gasforsyninger fra Norge og import af flydende naturgas (LNG). Landet har imidlertid ikke oplevet et fald i forbruget af fossile brændstoffer, hvilket har medført en høj risiko for forsyningsafbrydelser og prisstigninger med store negative virkninger for husholdningerne og erhvervslivet. Tjekkiets forbrug af naturgas faldt med 17 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Tjekkiet kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). |
| --- | --- |

(33)

Siden begyndelsen af den russiske invasion af Ukraine har Tjekkiet reageret på sin store afhængighed af import af fossile brændstoffer fra Rusland ved at diversificere sine gasforsyninger. Tjekkiet er f.eks. gået fra at være fuldstændig afhængigt af russiske gasforsyninger til primært at anvende diversificerede gasforsyninger fra Norge og import af flydende naturgas (LNG). Landet har imidlertid ikke oplevet et fald i forbruget af fossile brændstoffer, hvilket har medført en høj risiko for forsyningsafbrydelser og prisstigninger med store negative virkninger for husholdningerne og erhvervslivet. Tjekkiets forbrug af naturgas faldt med 17 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Tjekkiet kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18).

| (34) | Udbredelsen af vedvarende energi i Tjekkiet er hovedsagelig blevet vanskeliggjort af lovgivningsmæssige begrænsninger, tilladelsesprocedurer og begrænset distributionskapacitet. Tjekkiet har gjort fremskridt med hensyn til at håndtere en række reguleringsmæssige udfordringer såsom at afskaffe behovet for en licens til at producere elektricitet og en byggetilladelse til mindre solcelleanlæg (op til 50 kWp) og foretage lovændringer for at lette installationen. Der er imidlertid behov for en yderligere indsats for at styrke energifællesskaber og VE-egenforbrugere, indføre en one-stop-shop for vedvarende energi og udpege særligt egnede områder for at fremme udbredelsen af vedvarende energi ved at tilskynde til netudvidelse, fleksibilitet i elsystemet (f.eks. prisfleksibelt elforbrug eller lagring), installation af små systemer og intelligent måling. De lovgivningsmæssige reformer af nettene bør modsvares af investeringer i udvidelse af netkapaciteten, incitamenter til fleksibilitet og udbredelse af vedvarende energi. Desuden har Tjekkiet et solidt industrimæssigt potentiale til fremstilling af grøn teknologi og kan fremskynde investeringerne i udvikling og opskalering af klimavenlige løsninger og dekarboniseringsløsninger med henblik på at opnå nettonulemissioner senest i 2050. |
| --- | --- |

(34)

Udbredelsen af vedvarende energi i Tjekkiet er hovedsagelig blevet vanskeliggjort af lovgivningsmæssige begrænsninger, tilladelsesprocedurer og begrænset distributionskapacitet. Tjekkiet har gjort fremskridt med hensyn til at håndtere en række reguleringsmæssige udfordringer såsom at afskaffe behovet for en licens til at producere elektricitet og en byggetilladelse til mindre solcelleanlæg (op til 50 kWp) og foretage lovændringer for at lette installationen. Der er imidlertid behov for en yderligere indsats for at styrke energifællesskaber og VE-egenforbrugere, indføre en one-stop-shop for vedvarende energi og udpege særligt egnede områder for at fremme udbredelsen af vedvarende energi ved at tilskynde til netudvidelse, fleksibilitet i elsystemet (f.eks. prisfleksibelt elforbrug eller lagring), installation af små systemer og intelligent måling. De lovgivningsmæssige reformer af nettene bør modsvares af investeringer i udvidelse af netkapaciteten, incitamenter til fleksibilitet og udbredelse af vedvarende energi. Desuden har Tjekkiet et solidt industrimæssigt potentiale til fremstilling af grøn teknologi og kan fremskynde investeringerne i udvikling og opskalering af klimavenlige løsninger og dekarboniseringsløsninger med henblik på at opnå nettonulemissioner senest i 2050.

| (35) | Stigningen i energipriserne som følge af den russiske angrebskrig mod Ukraine har understreget behovet for at forbedre energieffektiviteten i den tjekkiske bygningsmasse og bekæmpe energifattigdom. Tjekkiet har reageret ved at iværksætte programmer for beboelsesejendomme og hjælpe ældre mennesker og lavindkomsthusstande. Der er dog behov for en større indsats for at forbedre energieffektiviteten ved at gøre den mere tilgængelig. Dette er muligt ved at lette den administrative adgang til subsidier for både husholdninger og erhvervslivet, herunder ved at opbygge kapacitet og færdigheder i de offentlige myndigheder. Der er også behov for oplysningskampagner og særlige landsdækkende rådgivningstjenester for at sikre, at befolkningen er bevidst om behovet for og fordelene ved at reducere energiforbruget, og hjælpe enkeltpersoner og erhvervslivet med let at få adgang til subsidier. Desuden skal Tjekkiet fremskynde opkvalificeringen og omskolingen af arbejdstagere, der i øjeblikket mangler de færdigheder, der er nødvendige for bygningsrenoveringer. |
| --- | --- |

(35)

Stigningen i energipriserne som følge af den russiske angrebskrig mod Ukraine har understreget behovet for at forbedre energieffektiviteten i den tjekkiske bygningsmasse og bekæmpe energifattigdom. Tjekkiet har reageret ved at iværksætte programmer for beboelsesejendomme og hjælpe ældre mennesker og lavindkomsthusstande. Der er dog behov for en større indsats for at forbedre energieffektiviteten ved at gøre den mere tilgængelig. Dette er muligt ved at lette den administrative adgang til subsidier for både husholdninger og erhvervslivet, herunder ved at opbygge kapacitet og færdigheder i de offentlige myndigheder. Der er også behov for oplysningskampagner og særlige landsdækkende rådgivningstjenester for at sikre, at befolkningen er bevidst om behovet for og fordelene ved at reducere energiforbruget, og hjælpe enkeltpersoner og erhvervslivet med let at få adgang til subsidier. Desuden skal Tjekkiet fremskynde opkvalificeringen og omskolingen af arbejdstagere, der i øjeblikket mangler de færdigheder, der er nødvendige for bygningsrenoveringer.

| (36) | En mindskelse af Tjekkiets eksponering for fossile brændstoffer kan også opnås ved at skifte til nulemissionsjernbaner og andre former for nulemissionsmobilitet. Udbredelsen af nulemissionskøretøjer og fremsynet højkapacitetsopladnings- og optankningsinfrastruktur har imidlertid været mangelfuld. På det lovgivningsmæssige område bør revisionen af den nationale handlingsplan for ren mobilitet og de dertil knyttede lovgivningsmæssige ændringer være et udgangspunkt for at skabe grundforudsætninger for og fjerne hindringer for omstillingen til nulemissionsmobilitet. |
| --- | --- |

(36)

En mindskelse af Tjekkiets eksponering for fossile brændstoffer kan også opnås ved at skifte til nulemissionsjernbaner og andre former for nulemissionsmobilitet. Udbredelsen af nulemissionskøretøjer og fremsynet højkapacitetsopladnings- og optankningsinfrastruktur har imidlertid været mangelfuld. På det lovgivningsmæssige område bør revisionen af den nationale handlingsplan for ren mobilitet og de dertil knyttede lovgivningsmæssige ændringer være et udgangspunkt for at skabe grundforudsætninger for og fjerne hindringer for omstillingen til nulemissionsmobilitet.

| (37) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Tjekkiet for syv erhverv, som kræver specifikke færdigheder relateret til den grønne omstilling (f.eks. blikkenslagere, rørinstallatører, elektrikere og elektromekanikere) (19). |
| --- | --- |

(37)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Tjekkiet for syv erhverv, som kræver specifikke færdigheder relateret til den grønne omstilling (f.eks. blikkenslagere, rørinstallatører, elektrikere og elektromekanikere) (19).

| (38) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1, |
| --- | --- |

(38)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1,

HENSTILLER, at Tjekkiet i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 6,0 % (21);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

træffe foranstaltninger til at sikre den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt, herunder pensionssystemets holdbarhed

2.

fremskynde gennemførelsen af landets genopretnings- og resiliensplan, blandt andet ved at sikre passende administrativ kapacitet, og hurtigt færdigbehandle tillægget hertil, herunder REPowerEU-kapitlet, med henblik på snarest muligt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

styrke udbuddet af almene og økonomisk overkommelige boliger, herunder ved at vedtage en specifik lovgivningsmæssig ramme, forbedre koordineringen mellem forskellige offentlige organer og tilskynde til opførelse af nye boligbyggerier samt renovering af eksisterende boliger

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer; øge udbredelsen af vedvarende energi med yderligere investeringer i elnet og direkte udbredelse af vedvarende energikapacitet; strømline tilladelsesprocedurerne for vedvarende energi og gøre nettet egnet til vedvarende energi gennem yderligere reformer, fjerne restriktioner for vedvarende energikilder i lille skala og oprette en one-stop-shop, øge netfleksibiliteten og skabe gunstige betingelser for energifællesskaber; øge energieffektiviteten i fjernvarmesystemer og i bygningsmassen ved at tilskynde til gennemgribende renoveringer og vedvarende varmekilder, lette den administrative adgang til subsidier for både husholdninger og erhvervslivet samt opbygge kapacitet og forbedre færdighederne hos offentlige myndigheder; fremme udbredelsen af nulemissionskøretøjer og øge tilgængeligheden af højkapacitetsopladnings- og optankningsinfrastruktur gennem nye reformer for at skabe gunstige betingelser for udbredelsen af køretøjer og infrastruktur og fjerne eksisterende hindringer herfor; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11047/2021 INIT; ST 11047/2021 ADD 1; ST 11047/2021 ADD 1 COR 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 10).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP, bl.a. som følge af betalinger til det tjekkiske postvæsen for levering af universelle posttjenester i perioden 2018-2022.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Tjekkiets nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Tjekkiets konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 19).

11

(12)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Tjekkiets potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 13,3 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Ifølge Kommissionens rapport om befolkningens aldring 2021 udsendt i maj 2021.

16

(17)  Affordable Housing Database fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), http://oe.cd/ahd.

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Baseret på Det Europæiske Arbejdsformidlingsnets (Eures) rapport om mangel på og overskud af arbejdskraft 2022 udarbejdet af Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, dvs. data indsendt af de nationale koordineringsbureauer i Euresnettet. Kravene til færdigheder og viden er bygger på den europæiske taksonomi for færdigheder, kompetencer, kvalifikationer og erhverv (ESCO) med henblik på den grønne omstilling. Eksemplerne er analyseret på grundlag af andelen af ESCO-færdigheder med henblik på den grønne omstilling i relevante sektorer. Dataene er ikke sammenlignelige på tværs af landene og dækker en bred vifte af sektorer.

19

(20)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/31

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Danmarks nationale reformprogram for 2023

(2023/C 312/04)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Danmark ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Danmark ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Danmark sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 6. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Danmarks genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Danmark på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Danmark sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 6. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Danmarks genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Danmark på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 1. maj 2023 forelagde Danmark sit nationale reformprogram for 2023. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Danmarks halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Eftersom Danmark ikke fremlagde sit konvergensprogram for 2023 rettidigt, har Kommissionen ikke kunnet vurdere det. |
| --- | --- |

(10)

Den 1. maj 2023 forelagde Danmark sit nationale reformprogram for 2023. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Danmarks halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Eftersom Danmark ikke fremlagde sit konvergensprogram for 2023 rettidigt, har Kommissionen ikke kunnet vurdere det.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Danmark 2023. Heri foretages der en vurdering af Danmarks fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Danmarks gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Danmarks fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Danmark 2023. Heri foretages der en vurdering af Danmarks fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Danmarks gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Danmarks fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Danmarks offentlige overskud fra 3,6 % af BNP i 2021 til 3,3 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 36,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 30,1 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Danmarks offentlige overskud fra 3,6 % af BNP i 2021 til 3,3 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 36,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 30,1 % ved udgangen af 2022.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af elektricitetsafgiften, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede sociale ydelser, der tog sigte på at kompensere lavindkomsthusholdninger for høje energiomkostninger. Kommissionen anslår budgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,0 % af BNP i 2022 fra 4,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af elektricitetsafgiften, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede sociale ydelser, der tog sigte på at kompensere lavindkomsthusholdninger for høje energiomkostninger. Kommissionen anslår budgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,0 % af BNP i 2022 fra 4,0 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Danmark i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Danmark i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 kontraktiv svarende til 0,6 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Danmark med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,3 % af BNP i 2022 (0,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Danmark bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,7 procentpoint til finanspolitikken. Danmark har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 kontraktiv svarende til 0,6 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Danmark med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,3 % af BNP i 2022 (0,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Danmark bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,7 procentpoint til finanspolitikken. Danmark har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Realvæksten i BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes at udgøre 0,3 % i 2023 og 1,5 % i 2024. |
| --- | --- |

(16)

Realvæksten i BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes at udgøre 0,3 % i 2023 og 1,5 % i 2024.

| (17) | Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 2,3 % af BNP i 2023 og en offentlig gældskvote på 30,1 % ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 2,3 % af BNP i 2023 og en offentlig gældskvote på 30,1 % ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig visse sociale ydelser rettet mod lavindkomsthusholdninger, og nye foranstaltninger såsom en midlertidigt lavere elektricitetsafgift. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig visse sociale ydelser rettet mod lavindkomsthusholdninger, og nye foranstaltninger såsom en midlertidigt lavere elektricitetsafgift. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022).

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Danmark træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Danmark bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Danmark at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Danmark træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Danmark bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Danmark at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (0,6 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Det skyldes omkostningerne ved ikkemålrettede energiforanstaltninger og stigninger i de offentlige lønninger og sociale ydelser samt højere udgifter til sundhedspleje. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Danmark planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Danmark planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. energieffektivitetsforanstaltninger, samt en grøn skattereform og grønne mobilitetsforanstaltninger, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (0,6 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Det skyldes omkostningerne ved ikkemålrettede energiforanstaltninger og stigninger i de offentlige lønninger og sociale ydelser samt højere udgifter til sundhedspleje. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Danmark planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Danmark planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. energieffektivitetsforanstaltninger, samt en grøn skattereform og grønne mobilitetsforanstaltninger, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 1,3 % af BNP i 2024 og en gældskvote på 28,8 % ved udgangen af 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(21)

På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 1,3 % af BNP i 2024 og en gældskvote på 28,8 % ved udgangen af 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (22) | Danmark ventes i 2023 og 2024 fortsat at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning på mindst – 1,0 % af BNP som fastsat af Kommissionen for perioden 2023-2025. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en strukturel saldo på 3,5 % af BNP i 2023 og 2,1 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. |
| --- | --- |

(22)

Danmark ventes i 2023 og 2024 fortsat at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning på mindst – 1,0 % af BNP som fastsat af Kommissionen for perioden 2023-2025. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en strukturel saldo på 3,5 % af BNP i 2023 og 2,1 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning.

| (23) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,6 % i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,6 % i 2024.

| (24) | I Danmark er der i øjeblikket et loft over de løbende ejendomsskatter, og de stiger således ikke i takt med boligpriserne. De kan derfor ikke bidrage til at dæmpe boligpriscyklussen og har negative fordelingsvirkninger. Folketinget har godkendt et nyt boligskattesystem, som skulle afskaffe loftet i 2017, og som nu forventes at træde i kraft den 1. januar 2024. Det er fortsat en stor udfordring for mange mennesker at finde økonomisk overkommelige boliger. Kombinationen af høje boligpriser og lange ventetider på almene boliger har ført til mangel på boliger til overkommelige priser i de største byområder. Andelen af realkreditlån med variabel rente og afdragsfrihed er stigende i Danmark, hvilket øger stærkt forgældede realkreditlåneres sårbarhed over for eventuelle yderligere fald i boligpriserne og/eller rentestigninger. |
| --- | --- |

(24)

I Danmark er der i øjeblikket et loft over de løbende ejendomsskatter, og de stiger således ikke i takt med boligpriserne. De kan derfor ikke bidrage til at dæmpe boligpriscyklussen og har negative fordelingsvirkninger. Folketinget har godkendt et nyt boligskattesystem, som skulle afskaffe loftet i 2017, og som nu forventes at træde i kraft den 1. januar 2024. Det er fortsat en stor udfordring for mange mennesker at finde økonomisk overkommelige boliger. Kombinationen af høje boligpriser og lange ventetider på almene boliger har ført til mangel på boliger til overkommelige priser i de største byområder. Andelen af realkreditlån med variabel rente og afdragsfrihed er stigende i Danmark, hvilket øger stærkt forgældede realkreditlåneres sårbarhed over for eventuelle yderligere fald i boligpriserne og/eller rentestigninger.

| (25) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Danmark er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Danmark indgav en betalingsanmodning svarende til 25 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 301 mio. EUR. Ud over den første betalingsanmodning er gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen på rette spor med en forventet indgivelse af den anden betaling som planlagt inden udgangen af 2023. Den 31. maj 2023 forelagde Danmark en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Danmarks strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(25)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Danmark er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Danmark indgav en betalingsanmodning svarende til 25 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 301 mio. EUR. Ud over den første betalingsanmodning er gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen på rette spor med en forventet indgivelse af den anden betaling som planlagt inden udgangen af 2023. Den 31. maj 2023 forelagde Danmark en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Danmarks strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (26) | Kommissionen godkendte alle Danmarks programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Danmark. |
| --- | --- |

(26)

Kommissionen godkendte alle Danmarks programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Danmark.

| (27) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Danmark også over for andre udfordringer, der knytter sig til dekarbonisering af økonomien og styrkelse af den cirkulære økonomi til støtte for den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(27)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Danmark også over for andre udfordringer, der knytter sig til dekarbonisering af økonomien og styrkelse af den cirkulære økonomi til støtte for den grønne omstilling.

| (28) | Danmarks fremskridt hen imod en cirkulær økonomi er utilstrækkelige og skal fremskyndes for at nå Unionens mål for den cirkulære økonomi. På trods af nogle politiske foranstaltninger, der er blevet indført, såsom klimaplanen fra 2020, har fremskridtene været begrænsede. Handlingsplanen for cirkulær økonomi fra 2021 viser, at ud af de 129 initiativer i planen er 27 afsluttet, 88 forløber planmæssigt, og 14 er blevet forsinket. De foreliggende statistikker viser, at Danmark ikke har gjort fremskridt med hensyn til affaldsproduktion, genanvendelse og cirkulær økonomi i 2022. Den cirkulære materialeanvendelse faldt kun meget lidt, nemlig fra 8 % i 2016 til 7,8 % i 2021, hvilket er under EU-gennemsnittet på 11,7 % i 2021. Mens handlingsplanen for cirkulær økonomi sigter mod at reducere Unionens materialefodaftryk betydeligt, var Danmarks materialefodaftryk i 2020 på 25,6 ton/indbygger, hvilket er et godt stykke over EU-gennemsnittet for 2020 (13,7 ton/indbygger). Danmarks resultater er fortsat dårligere med hensyn til flere aspekter af den cirkulære økonomi, navnlig kommunal affaldsproduktion, genanvendelsesprocenter og madspild. Med hensyn til kommunalt affald har Danmark stadig den største mængde kommunalt affald/indbygger i Unionen med 786 kg/år/indbygger i 2021 (EU-gennemsnit 530 kg/år/indbygger i 2021) i en situation, hvor der ikke er noget nationalt mål for den samlede affaldsreduktion. Med hensyn til genanvendelse skal Danmark gøre en betydelig indsats for at opfylde Unionens 2025-genanvendelsesmål for kommunalt affald og emballageaffald og ligger med en andel på 34,3 % (14) i 2021 under EU-gennemsnittet på 49,6 %. Endelig klarer Danmark sig dårligt i Unionen med hensyn til indikatorer for madspild. Danmark er stærkt afhængigt af affaldsforbrænding, idet over 50 % af det kommunale affald forbrændes sammenlignet med EU-gennemsnittet på ca. 26 %. |
| --- | --- |

(28)

Danmarks fremskridt hen imod en cirkulær økonomi er utilstrækkelige og skal fremskyndes for at nå Unionens mål for den cirkulære økonomi. På trods af nogle politiske foranstaltninger, der er blevet indført, såsom klimaplanen fra 2020, har fremskridtene været begrænsede. Handlingsplanen for cirkulær økonomi fra 2021 viser, at ud af de 129 initiativer i planen er 27 afsluttet, 88 forløber planmæssigt, og 14 er blevet forsinket. De foreliggende statistikker viser, at Danmark ikke har gjort fremskridt med hensyn til affaldsproduktion, genanvendelse og cirkulær økonomi i 2022. Den cirkulære materialeanvendelse faldt kun meget lidt, nemlig fra 8 % i 2016 til 7,8 % i 2021, hvilket er under EU-gennemsnittet på 11,7 % i 2021. Mens handlingsplanen for cirkulær økonomi sigter mod at reducere Unionens materialefodaftryk betydeligt, var Danmarks materialefodaftryk i 2020 på 25,6 ton/indbygger, hvilket er et godt stykke over EU-gennemsnittet for 2020 (13,7 ton/indbygger). Danmarks resultater er fortsat dårligere med hensyn til flere aspekter af den cirkulære økonomi, navnlig kommunal affaldsproduktion, genanvendelsesprocenter og madspild. Med hensyn til kommunalt affald har Danmark stadig den største mængde kommunalt affald/indbygger i Unionen med 786 kg/år/indbygger i 2021 (EU-gennemsnit 530 kg/år/indbygger i 2021) i en situation, hvor der ikke er noget nationalt mål for den samlede affaldsreduktion. Med hensyn til genanvendelse skal Danmark gøre en betydelig indsats for at opfylde Unionens 2025-genanvendelsesmål for kommunalt affald og emballageaffald og ligger med en andel på 34,3 % (14) i 2021 under EU-gennemsnittet på 49,6 %. Endelig klarer Danmark sig dårligt i Unionen med hensyn til indikatorer for madspild. Danmark er stærkt afhængigt af affaldsforbrænding, idet over 50 % af det kommunale affald forbrændes sammenlignet med EU-gennemsnittet på ca. 26 %.

| (29) | Danmark har forpligtet sig til ambitiøse dekarboniseringsmål og er en frontløber inden for udbredelsen af vedvarende energi, navnlig vindproduktion. Danmarks forbrug af naturgas er faldet med 25,2 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (15). Danmark kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (16). For at nå dekarboniseringsmålene og øge andelen af vedvarende energi i energimikset er hurtigere forhåndsgodkendelse af projekter og forenklede tilladelsesregler afgørende, hvis de nationale ambitioner for udrulning af offshore- og onshorevindenergikapacitet skal opfyldes. Yderligere kapacitet, herunder energiøer i Østersøen og Nordsøen, vil kræve tilstrækkelig planlægning af netudvidelser i transmissions- og distributionsleddene. Sideløbende kan investeringer i energieffektivitet mindske behovet for investeringer i energiinfrastruktur. Fremme af energieffektivitetsforanstaltninger i bygninger ved at kombinere isoleringstiltag og udrulning af dekarboniserede opvarmningskilder kan yderligere mindske afhængigheden af fossile brændstoffer samt energiefterspørgslen. Forbedringer af energieffektiviteten i offentlige bygninger kan støttes yderligere ved at fjerne de budgetrestriktioner for grønne projekter, der gælder for kommuner og regioner. Yderligere foranstaltninger, der fremmer energieffektiviteten i private bygninger, vil bidrage til at reducere de høje energiomkostninger i Danmark, hvis husstande havde de næsthøjeste gennemsnitlige energiregninger i 2022. Indenlandske industrielle aktiviteter giver mulighed for forbedringer af energieffektiviteten, navnlig ved at udnytte overskudsvarme i fjernvarme. |
| --- | --- |

(29)

Danmark har forpligtet sig til ambitiøse dekarboniseringsmål og er en frontløber inden for udbredelsen af vedvarende energi, navnlig vindproduktion. Danmarks forbrug af naturgas er faldet med 25,2 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (15). Danmark kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (16). For at nå dekarboniseringsmålene og øge andelen af vedvarende energi i energimikset er hurtigere forhåndsgodkendelse af projekter og forenklede tilladelsesregler afgørende, hvis de nationale ambitioner for udrulning af offshore- og onshorevindenergikapacitet skal opfyldes. Yderligere kapacitet, herunder energiøer i Østersøen og Nordsøen, vil kræve tilstrækkelig planlægning af netudvidelser i transmissions- og distributionsleddene. Sideløbende kan investeringer i energieffektivitet mindske behovet for investeringer i energiinfrastruktur. Fremme af energieffektivitetsforanstaltninger i bygninger ved at kombinere isoleringstiltag og udrulning af dekarboniserede opvarmningskilder kan yderligere mindske afhængigheden af fossile brændstoffer samt energiefterspørgslen. Forbedringer af energieffektiviteten i offentlige bygninger kan støttes yderligere ved at fjerne de budgetrestriktioner for grønne projekter, der gælder for kommuner og regioner. Yderligere foranstaltninger, der fremmer energieffektiviteten i private bygninger, vil bidrage til at reducere de høje energiomkostninger i Danmark, hvis husstande havde de næsthøjeste gennemsnitlige energiregninger i 2022. Indenlandske industrielle aktiviteter giver mulighed for forbedringer af energieffektiviteten, navnlig ved at udnytte overskudsvarme i fjernvarme.

| (30) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Danmark for 60 erhverv, der krævede bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder miljøingeniører, medarbejdere inden for miljøbeskyttelse og bygningsarkitekter. Selv om efterspørgslen efter færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling er stigende, er antallet af arbejdstagere i energiintensive erhverv, der er i gang med en uddannelse, faldet markant i løbet af det seneste årti, nemlig fra 24,6 % i 2015 til 15,6 % i 2021, |
| --- | --- |

(30)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Danmark for 60 erhverv, der krævede bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder miljøingeniører, medarbejdere inden for miljøbeskyttelse og bygningsarkitekter. Selv om efterspørgslen efter færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling er stigende, er antallet af arbejdstagere i energiintensive erhverv, der er i gang med en uddannelse, faldet markant i løbet af det seneste årti, nemlig fra 24,6 % i 2015 til 15,6 % i 2021,

HENSTILLER, at Danmark i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

samtidig med at der opretholdes en sund finanspolitisk stilling i 2024, bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

for perioden efter 2024, fortsætte med at gennemføre investeringer og reformer, der kan føre til en højere bæredygtig vækst, og bevare en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

gennemføre det nye boligskattesystem med henblik på at genoprette forbindelsen mellem markedspriser og skatter og sikre en mere retfærdig beskatning; fremskynde investeringer i opførelsen af boliger til overkommelige priser for at dække de mest presserende behov

2.

fortsætte den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

styrke politikkerne vedrørende cirkulær økonomi og affaldshåndtering, bl.a. ved at fremskynde gennemførelsen af Danmarks nationale handlingsplan for cirkulær økonomi, fremme affaldsforebyggelse og genbrug af kommunalt affald samt andre former for affald, øge genanvendelsesprocenten, reducere madspild og foretage et skifte væk fra forbrænding af kommunalt affald over til grønnere kilder til varmeproduktion

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og øge andelen af vedvarende energi i energiforsyningen; imødegå stigende efterspørgsel og fleksibilitetsbehov ved at tilskynde til den nødvendige udvikling af elnettet i transmissions- og distributionsleddene; strømline de gældende tilladelsesregler for vedvarende energi; gennemføre yderligere foranstaltninger, der fremmer energieffektiviteten i private og offentlige bygninger, for at reducere energiregningerne og omkostningerne til energisystemet; sikre en bedre udrulning af dekarboniserede opvarmningskilder; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10154/2021 INIT.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 14).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Danmarks nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Danmarks konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 27).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Danmark, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 1,9 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

13

(14)  Danmark har meddelt Kommissionen, at den rapporterede genanvendelsesprocent for 2021 er baseret på ukorrekte data og vil blive revideret.

14

(15)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

16

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/38

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Tysklands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/05)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Tyskland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Tysklands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Tyskland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Tysklands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 28. april 2021 indgav Tyskland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Tysklands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Tyskland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 28. april 2021 indgav Tyskland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Tysklands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Tyskland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 24. april 2023 forelagde Tyskland sit nationale reformprogram for 2023 og den 26. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Tysklands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 24. april 2023 forelagde Tyskland sit nationale reformprogram for 2023 og den 26. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Tysklands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Tyskland 2023. Heri foretages der en vurdering af Tysklands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Tysklands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Tysklands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Tyskland 2023. Heri foretages der en vurdering af Tysklands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Tysklands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Tysklands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Tyskland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Tyskland er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er det vedvarende store overskud på de løbende poster, der bl.a. afspejler afdæmpede investeringer i forhold til opsparing, og som har grænseoverskridende relevans, gradvist blevet reduceret, senest i forbindelse med energikrisen, men forventes at stige markant. Overskuddet på betalingsbalancens løbende poster faldt langsomt frem til 2019 i en situation med en let stigende indenlandsk investeringskvote og en faldende handelsbalance, der siden har været præget af usædvanlige økonomiske omstændigheder. Overskuddet faldt markant i 2022 som følge af højere importpriser på energi samtidig med en indsnævring af handelsoverskuddet ekskl. energi og et opsving i turismeimporten. I 2022 lå overskuddet fortsat over det niveau, der svarer til landets grundlæggende forhold, og det forventes at stige markant i 2023 og forblive næsten uændret i 2024. Det forventes at holde sig under tærsklen for proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Lønningerne forventes at stige kraftigt, hvilket understøtter den indenlandske efterspørgsel, mens enhedslønomkostningerne muligvis vil stige hurtigere end i resten af euroområdet. Ikke desto mindre bremses forbruget og investeringerne midlertidigt af den høje inflation. I de seneste år er boligpriserne steget kraftigt, selv om de har været aftagende siden midten af 2022. Boligudbuddet kan i en situation med lave boliginvesteringer ikke holde trit med efterspørgslen, hvilket kan øge risikoen for overvurdering. En rettidig og effektiv gennemførelse af de offentlige investeringsinitiativer og fjernelse af hindringer for investeringer ville have en positiv indvirkning på indsatsen for yderligere at reducere sårbarhederne. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Tyskland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Tyskland er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er det vedvarende store overskud på de løbende poster, der bl.a. afspejler afdæmpede investeringer i forhold til opsparing, og som har grænseoverskridende relevans, gradvist blevet reduceret, senest i forbindelse med energikrisen, men forventes at stige markant. Overskuddet på betalingsbalancens løbende poster faldt langsomt frem til 2019 i en situation med en let stigende indenlandsk investeringskvote og en faldende handelsbalance, der siden har været præget af usædvanlige økonomiske omstændigheder. Overskuddet faldt markant i 2022 som følge af højere importpriser på energi samtidig med en indsnævring af handelsoverskuddet ekskl. energi og et opsving i turismeimporten. I 2022 lå overskuddet fortsat over det niveau, der svarer til landets grundlæggende forhold, og det forventes at stige markant i 2023 og forblive næsten uændret i 2024. Det forventes at holde sig under tærsklen for proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Lønningerne forventes at stige kraftigt, hvilket understøtter den indenlandske efterspørgsel, mens enhedslønomkostningerne muligvis vil stige hurtigere end i resten af euroområdet. Ikke desto mindre bremses forbruget og investeringerne midlertidigt af den høje inflation. I de seneste år er boligpriserne steget kraftigt, selv om de har været aftagende siden midten af 2022. Boligudbuddet kan i en situation med lave boliginvesteringer ikke holde trit med efterspørgslen, hvilket kan øge risikoen for overvurdering. En rettidig og effektiv gennemførelse af de offentlige investeringsinitiativer og fjernelse af hindringer for investeringer ville have en positiv indvirkning på indsatsen for yderligere at reducere sårbarhederne.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Tysklands offentlige underskud fra 3,7 % af BNP i 2021 til 2,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 69,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 66,3 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Tyskland, eftersom landets underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Tyskland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Tysklands offentlige underskud fra 3,7 % af BNP i 2021 til 2,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 69,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 66,3 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Tyskland, eftersom landets underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Tyskland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af energiafgiften på brændstoffer og en nedsættelse af momsen på gas og fjernvarme, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et engangsbeløb som tilskud til afbødning af de høje energipriser og betaling af decemberregningen for private gasforbrugere. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,2 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 4,2 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af energiafgiften på brændstoffer og en nedsættelse af momsen på gas og fjernvarme, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et engangsbeløb som tilskud til afbødning af de høje energipriser og betaling af decemberregningen for private gasforbrugere. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,2 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 4,2 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Tyskland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Tyskland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 2,7 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Tyskland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Tyskland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,2 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig mindskede skattenedsættelser i indkomstbeskatningen de offentlige indtægter og bidrog også (0,1 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. Tyskland har derfor ikke i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 2,7 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Tyskland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Tyskland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,2 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig mindskede skattenedsættelser i indkomstbeskatningen de offentlige indtægter og bidrog også (0,1 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. Tyskland har derfor ikke i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en tilsvarende realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en tilsvarende realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 41⁄4 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig de ekstra udgifter til energiprisbremser på gas og elektricitet. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 66,3 % ved udgangen af 2022 til 673⁄4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,3 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en antagelse om lavere udgifter til energiprisbremserne. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 65,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere underskud. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 41⁄4 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig de ekstra udgifter til energiprisbremser på gas og elektricitet. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 66,3 % ved udgangen af 2022 til 673⁄4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,3 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en antagelse om lavere udgifter til energiprisbremserne. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 65,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere underskud.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af nye foranstaltninger sammenlignet med 2022, navnlig energiprisbremserne på gas og elektricitet. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørernes uventede fortjenester, dvs. en afgift på ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 2,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, selv om mange af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,5 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,3 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af nye foranstaltninger sammenlignet med 2022, navnlig energiprisbremserne på gas og elektricitet. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørernes uventede fortjenester, dvs. en afgift på ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 2,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, selv om mange af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,5 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,3 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Tyskland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Tyskland være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Tyskland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Tyskland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Tyskland være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Tyskland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (‒ 2,7 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 0,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et neutralt bidrag til finanspolitikken (13). Tyskland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Tyskland planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling samt i energisikkerhed såsom energirenovering af bygninger, forbedring af ladeinfrastrukturen til elektriske biler og udstyr til skoler, så de er klar til den digitale tidsalder, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (‒ 2,7 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 0,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et neutralt bidrag til finanspolitikken (13). Tyskland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Tyskland planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling samt i energisikkerhed såsom energirenovering af bygninger, forbedring af ladeinfrastrukturen til elektriske biler og udstyr til skoler, så de er klar til den digitale tidsalder, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 13⁄4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energiprisbremserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 661⁄2 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,2 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en antagelse om lavere udgifter til energistøtteforanstaltninger. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 64,1 % ved udgangen af 2024, hovedsagelig på grund af et lavere underskud. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 13⁄4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energiprisbremserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 661⁄2 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,2 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en antagelse om lavere udgifter til energistøtteforanstaltninger. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 64,1 % ved udgangen af 2024, hovedsagelig på grund af et lavere underskud.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,3 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De fleste af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,3 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De fleste af dem bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 2,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 2,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,4 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne som følge af den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes, at nogle af disse foranstaltninger forbliver i kraft i 2024, samt diskretionære foranstaltninger, der reducerer indtægterne, såsom forskellige nedsættelser af indkomstskatten. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,4 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne som følge af den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes, at nogle af disse foranstaltninger forbliver i kraft i 2024, samt diskretionære foranstaltninger, der reducerer indtægterne, såsom forskellige nedsættelser af indkomstskatten.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 21⁄2 % af BNP i 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter forskellige reformer af indkomstskattesystemet og pensionssystemet. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 21⁄2 % af BNP i 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter forskellige reformer af indkomstskattesystemet og pensionssystemet.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 3⁄4 % af BNP i 2025 og 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2024. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 661⁄2 % ved udgangen af 2024 til 651⁄2 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 3⁄4 % af BNP i 2025 og 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2024. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 661⁄2 % ved udgangen af 2024 til 651⁄2 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Selv om beskæftigelsesresultaterne fortsat er solide, forventes manglen på arbejdskraft og færdigheder i en situation med hurtig aldring af befolkningen at stige yderligere. Befolkningen i den erhvervsaktive alder forventes at blive reduceret med 3,7 millioner i 2020'erne som følge af, at babyboomgenerationen går på pension. Dette vil øge finansieringsbehovet for det obligatoriske »pay-as-you-go«-system (første pensionssøjle) betydeligt og muligvis udfordre pensionernes tilstrækkelighed. Der vil være behov for en nettomigration på ca. 400 000 personer om året for at opveje en skrumpende potentiel arbejdsstyrke. Den lovbestemte pensionsalder vil gradvist stige til 67 år i 2031. Selv om beskæftigelsesfrekvensen for arbejdstagere i alderen 55-64 år er blandt de højeste i Unionen, er stigningen i den faktiske pensionsalder aftaget i de seneste år, og beskæftigelsen i aldersgruppen over 65 år halter bagefter de lande, der klarer sig bedst i Unionen. Dette skyldes bl.a. mulighederne for tidlig pensionering, hvilket lægger yderligere pres på pensionssystemets holdbarhed. Personer, der har arbejdet mindst 35 år, kan gå tidligt på pension mod blot en relativt lille nedsættelse af pensionsydelserne. Personer, der har arbejdet mindst 45 år, kan gå på pension uden at miste pensionsrettigheder (»Rente nach 45 Beitragsjahren«). De statsstøttede private pensionsordninger (personlige pensionsordninger i tredje søjle (»Riester Rente«)) har hidtil været underudnyttede. Trods bestræbelserne på at øge anvendelsen af arbejdsmarkedspensioner (anden søjle) ligger dækningen fortsat på ca. 56 %. |
| --- | --- |

(28)

Selv om beskæftigelsesresultaterne fortsat er solide, forventes manglen på arbejdskraft og færdigheder i en situation med hurtig aldring af befolkningen at stige yderligere. Befolkningen i den erhvervsaktive alder forventes at blive reduceret med 3,7 millioner i 2020'erne som følge af, at babyboomgenerationen går på pension. Dette vil øge finansieringsbehovet for det obligatoriske »pay-as-you-go«-system (første pensionssøjle) betydeligt og muligvis udfordre pensionernes tilstrækkelighed. Der vil være behov for en nettomigration på ca. 400 000 personer om året for at opveje en skrumpende potentiel arbejdsstyrke. Den lovbestemte pensionsalder vil gradvist stige til 67 år i 2031. Selv om beskæftigelsesfrekvensen for arbejdstagere i alderen 55-64 år er blandt de højeste i Unionen, er stigningen i den faktiske pensionsalder aftaget i de seneste år, og beskæftigelsen i aldersgruppen over 65 år halter bagefter de lande, der klarer sig bedst i Unionen. Dette skyldes bl.a. mulighederne for tidlig pensionering, hvilket lægger yderligere pres på pensionssystemets holdbarhed. Personer, der har arbejdet mindst 35 år, kan gå tidligt på pension mod blot en relativt lille nedsættelse af pensionsydelserne. Personer, der har arbejdet mindst 45 år, kan gå på pension uden at miste pensionsrettigheder (»Rente nach 45 Beitragsjahren«). De statsstøttede private pensionsordninger (personlige pensionsordninger i tredje søjle (»Riester Rente«)) har hidtil været underudnyttede. Trods bestræbelserne på at øge anvendelsen af arbejdsmarkedspensioner (anden søjle) ligger dækningen fortsat på ca. 56 %.

| (29) | Skattemikset i Tyskland er fortsat særdeles afhængigt af indtægter fra beskatning af arbejde, mens beskatningsgrundlag, der kan understøtte inklusiv og bæredygtig vækst, fortsat er underudnyttede. Skattekilen på arbejde er en af de højeste i Unionen, og samspillet mellem skatte- og overførselssystemet resulterer i svage incitamenter til at øge antallet af arbejdstimer for lavtlønnede og sekundære forsørgere, som ofte er kvinder. Dette tynger udbuddet af arbejdskraft og forværrer manglen herpå. Tysklands miljøafgiftsniveau ligger under EU-gennemsnittet for både energi- og transportafgifter. Skatten på køretøjer tilskynder ikke til mere miljøvenlig transport. Omfanget af miljøskadelige subsidier såsom subsidier til fossile brændstoffer (herunder skattefritagelser og afgiftslempelser) er fortsat betydelig, hvilket hæmmer den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(29)

Skattemikset i Tyskland er fortsat særdeles afhængigt af indtægter fra beskatning af arbejde, mens beskatningsgrundlag, der kan understøtte inklusiv og bæredygtig vækst, fortsat er underudnyttede. Skattekilen på arbejde er en af de højeste i Unionen, og samspillet mellem skatte- og overførselssystemet resulterer i svage incitamenter til at øge antallet af arbejdstimer for lavtlønnede og sekundære forsørgere, som ofte er kvinder. Dette tynger udbuddet af arbejdskraft og forværrer manglen herpå. Tysklands miljøafgiftsniveau ligger under EU-gennemsnittet for både energi- og transportafgifter. Skatten på køretøjer tilskynder ikke til mere miljøvenlig transport. Omfanget af miljøskadelige subsidier såsom subsidier til fossile brændstoffer (herunder skattefritagelser og afgiftslempelser) er fortsat betydelig, hvilket hæmmer den grønne omstilling.

| (30) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. En hurtig gennemførelse af planen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Selv om gennemførelsen af Tysklands genopretnings- og resiliensplan er i gang, er der betydelige forsinkelser. Begrænsede ressourcer til at gennemføre planen og utilstrækkelig prioritering betyder, at Tyskland er sakket bagud med hensyn til gennemførelsesprocessen. Tyskland mangler stadig at undertegne sine operationelle ordninger og indsende sin første betalingsanmodning. Tysklands genopretnings- og resiliensplan er allerede blevet revideret én gang den 14. februar 2023, hvor to investeringsforanstaltninger, som ikke kunne gennemføres fuldt ud på grund af objektive omstændigheder, blev tilpasset (16). Planen forventes at blive revideret igen i 2023 med endnu et tillæg for at dække REPowerEU-kapitlet og tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte. Forhandlingerne om REPowerEU-kapitlet og med henblik på at tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte er imidlertid i gang. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Tysklands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(30)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. En hurtig gennemførelse af planen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Selv om gennemførelsen af Tysklands genopretnings- og resiliensplan er i gang, er der betydelige forsinkelser. Begrænsede ressourcer til at gennemføre planen og utilstrækkelig prioritering betyder, at Tyskland er sakket bagud med hensyn til gennemførelsesprocessen. Tyskland mangler stadig at undertegne sine operationelle ordninger og indsende sin første betalingsanmodning. Tysklands genopretnings- og resiliensplan er allerede blevet revideret én gang den 14. februar 2023, hvor to investeringsforanstaltninger, som ikke kunne gennemføres fuldt ud på grund af objektive omstændigheder, blev tilpasset (16). Planen forventes at blive revideret igen i 2023 med endnu et tillæg for at dække REPowerEU-kapitlet og tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte. Forhandlingerne om REPowerEU-kapitlet og med henblik på at tage højde for stigningen i ikketilbagebetalingspligtig støtte er imidlertid i gang. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Tysklands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (31) | Kommissionen godkendte alle Tysklands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Tyskland. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkendte alle Tysklands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Tyskland.

| (32) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Tyskland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til digitaliseringen, energipolitikken og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(32)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Tyskland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til digitaliseringen, energipolitikken og den grønne omstilling.

| (33) | Tyskland har gjort en indsats for at forbedre digitaliseringen af offentlige tjenester, men gennemførelsen går fortsat langsomt. Kun nogle få af målene i loven om onlineadgang, som gør den fortsatte digitalisering af alle administrative tjenester obligatorisk, blev nået inden måldatoen (udgangen af 2022). Kommissionens benchmark for e-forvaltning viser, at landet også klarer sig dårligt med hensyn til digitalisering af backoffice, hvilket er afgørende for en effektiv levering af tjenester ud over anvendelsesområdet for loven om onlineadgang. I den forbindelse er moderniseringen af registrene henhold til registermoderniseringsloven med henblik på at gennemføre Unionens engangsprincip, hvor enkeltpersoner og virksomheder kun skal give standardoplysninger én gang til myndighederne, blevet prioriteret. Der er imidlertid kun sket få fremskridt, siden loven trådte i kraft i 2021. Desuden anvendes tjenester, der er blevet digitaliseret, kun i begrænset omfang: Tyskland ligger under EU-gennemsnittet med hensyn til andelen af befolkningen, der bruger e-forvaltningstjenester. Tyskland ligger også under EU-gennemsnittet med hensyn til forskellige aspekter af benchmarkindikatorerne for e-forvaltning såsom gennemsigtighed, eksistensen af centrale katalysatorer og tilgængeligheden af digitale offentlige tjenester for personer fra udlandet. Det nationale råd for forskriftskontrol anser gennemførelsen af loven om onlineadgang for at være utilstrækkelig og har identificeret den forventede mangel på arbejdskraft som en central risiko, hvis der ikke opnås effektivitetsgevinster gennem digitalisering. De flaskehalse, der er identificeret i forbindelse med digitaliseringen af offentlige tjenester, gælder også for tilsvarende foranstaltninger i Tysklands genopretnings- og resiliensplan. |
| --- | --- |

(33)

Tyskland har gjort en indsats for at forbedre digitaliseringen af offentlige tjenester, men gennemførelsen går fortsat langsomt. Kun nogle få af målene i loven om onlineadgang, som gør den fortsatte digitalisering af alle administrative tjenester obligatorisk, blev nået inden måldatoen (udgangen af 2022). Kommissionens benchmark for e-forvaltning viser, at landet også klarer sig dårligt med hensyn til digitalisering af backoffice, hvilket er afgørende for en effektiv levering af tjenester ud over anvendelsesområdet for loven om onlineadgang. I den forbindelse er moderniseringen af registrene henhold til registermoderniseringsloven med henblik på at gennemføre Unionens engangsprincip, hvor enkeltpersoner og virksomheder kun skal give standardoplysninger én gang til myndighederne, blevet prioriteret. Der er imidlertid kun sket få fremskridt, siden loven trådte i kraft i 2021. Desuden anvendes tjenester, der er blevet digitaliseret, kun i begrænset omfang: Tyskland ligger under EU-gennemsnittet med hensyn til andelen af befolkningen, der bruger e-forvaltningstjenester. Tyskland ligger også under EU-gennemsnittet med hensyn til forskellige aspekter af benchmarkindikatorerne for e-forvaltning såsom gennemsigtighed, eksistensen af centrale katalysatorer og tilgængeligheden af digitale offentlige tjenester for personer fra udlandet. Det nationale råd for forskriftskontrol anser gennemførelsen af loven om onlineadgang for at være utilstrækkelig og har identificeret den forventede mangel på arbejdskraft som en central risiko, hvis der ikke opnås effektivitetsgevinster gennem digitalisering. De flaskehalse, der er identificeret i forbindelse med digitaliseringen af offentlige tjenester, gælder også for tilsvarende foranstaltninger i Tysklands genopretnings- og resiliensplan.

| (34) | Forbedring af de digitale færdigheder er afgørende for den digitale omstilling med henblik på at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og øge produktiviteten. I Tyskland havde blot 49 % af de 16-74-årige i 2021 som minimum grundlæggende digitale færdigheder, hvilket er under EU-gennemsnittet på 54 % og hæmmer den digitale omstilling. Af alle 16-19-årige havde kun 50 % i 2021 som minimum grundlæggende digitale færdigheder, hvilket er 19 procentpoint under EU-gennemsnittet. Selv om Tyskland ligger over EU-gennemsnittet med hensyn til procentdelen af IKT-specialister i beskæftigelse og matcher EU-gennemsnittet for kvindelige IKT-specialister, er der et stort antal ubesatte stillinger, hvilket afspejler yderligere behov. En yderligere indsats for at afhjælpe manglen på lærere og uddanne lærere bedre i digitalisering på alle uddannelsesniveauer vil være afgørende for at forbedre de digitale færdigheder. Integrationen af digital teknologi i forretningsaktiviteter ligger kun omkring EU-gennemsnittet, herunder med hensyn til andelen af små og mellemstore virksomheder, der som minimum har et grundlæggende digitalt intensitetsniveau, og virksomhedernes indførelse af avancerede teknologier såsom cloud, big data og kunstig intelligens. Tysklands genopretnings- og resiliensplan omfatter en række foranstaltninger, der støtter digitale færdigheder, og navnlig digital uddannelse, såsom investering i digitalt udstyr til lærere, en uddannelsesplatform og uddannelsesekspertisecentre. Tyskland er desuden i færd med at gennemføre foranstaltninger, der skal hjælpe med at opkvalificere og omskole landets arbejdsstyrke. Dette omfatter fokus på digitalisering af virksomheder (f.eks. europæiske digitale innovationsknudepunkter eller investeringsstøtteordningen Digital Nu (»Digital Jetzt«)). |
| --- | --- |

(34)

Forbedring af de digitale færdigheder er afgørende for den digitale omstilling med henblik på at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og øge produktiviteten. I Tyskland havde blot 49 % af de 16-74-årige i 2021 som minimum grundlæggende digitale færdigheder, hvilket er under EU-gennemsnittet på 54 % og hæmmer den digitale omstilling. Af alle 16-19-årige havde kun 50 % i 2021 som minimum grundlæggende digitale færdigheder, hvilket er 19 procentpoint under EU-gennemsnittet. Selv om Tyskland ligger over EU-gennemsnittet med hensyn til procentdelen af IKT-specialister i beskæftigelse og matcher EU-gennemsnittet for kvindelige IKT-specialister, er der et stort antal ubesatte stillinger, hvilket afspejler yderligere behov. En yderligere indsats for at afhjælpe manglen på lærere og uddanne lærere bedre i digitalisering på alle uddannelsesniveauer vil være afgørende for at forbedre de digitale færdigheder. Integrationen af digital teknologi i forretningsaktiviteter ligger kun omkring EU-gennemsnittet, herunder med hensyn til andelen af små og mellemstore virksomheder, der som minimum har et grundlæggende digitalt intensitetsniveau, og virksomhedernes indførelse af avancerede teknologier såsom cloud, big data og kunstig intelligens. Tysklands genopretnings- og resiliensplan omfatter en række foranstaltninger, der støtter digitale færdigheder, og navnlig digital uddannelse, såsom investering i digitalt udstyr til lærere, en uddannelsesplatform og uddannelsesekspertisecentre. Tyskland er desuden i færd med at gennemføre foranstaltninger, der skal hjælpe med at opkvalificere og omskole landets arbejdsstyrke. Dette omfatter fokus på digitalisering af virksomheder (f.eks. europæiske digitale innovationsknudepunkter eller investeringsstøtteordningen Digital Nu (»Digital Jetzt«)).

| (35) | Samlet set har kun 19,3 % af husstandene adgang til en fiberbredbåndsforbindelse, hvilket placerer Tyskland blandt de medlemsstater, der har den laveste fiberdækning (næstlaveste i Unionen, hvor de fem bedste i Unionen har en fiberdækning på mindst 85 %). Manglen på fiberforbindelser og net med meget høj kapacitet generelt er særlig udtalt i landdistrikterne. Dette hæmmer produktivitetsvæksten, især i små og mellemstore virksomheder. Målet om at forbinde 50 % af husholdningerne og virksomhederne til nettet via fiberoptik inden 2025 (og 100 % inden 2030) nås muligvis ikke til tiden. Tilsvarende foranstaltninger blev medtaget i gigabitstrategien fra juli 2022. Forbedring af rammebetingelserne, f.eks. gennem udvidelse af planlægnings- og gennemførelseskapaciteten i den offentlige sektor, er afgørende for fremskyndelsen af fiberdækningen. Opfyldelsen af netmålene vil også kræve forbedringer af de administrative procedurer i forbindelse med ansøgning om og udstedelse af tilladelser samt standardisering af alternative, mindre tidskrævende installationsmetoder. |
| --- | --- |

(35)

Samlet set har kun 19,3 % af husstandene adgang til en fiberbredbåndsforbindelse, hvilket placerer Tyskland blandt de medlemsstater, der har den laveste fiberdækning (næstlaveste i Unionen, hvor de fem bedste i Unionen har en fiberdækning på mindst 85 %). Manglen på fiberforbindelser og net med meget høj kapacitet generelt er særlig udtalt i landdistrikterne. Dette hæmmer produktivitetsvæksten, især i små og mellemstore virksomheder. Målet om at forbinde 50 % af husholdningerne og virksomhederne til nettet via fiberoptik inden 2025 (og 100 % inden 2030) nås muligvis ikke til tiden. Tilsvarende foranstaltninger blev medtaget i gigabitstrategien fra juli 2022. Forbedring af rammebetingelserne, f.eks. gennem udvidelse af planlægnings- og gennemførelseskapaciteten i den offentlige sektor, er afgørende for fremskyndelsen af fiberdækningen. Opfyldelsen af netmålene vil også kræve forbedringer af de administrative procedurer i forbindelse med ansøgning om og udstedelse af tilladelser samt standardisering af alternative, mindre tidskrævende installationsmetoder.

| (36) | Tyskland formåede i 2022 på effektiv vis at reducere sin store afhængighed af russisk gas og olie i forhold til 2021 (fra 65 % til næsten nul for gas og fra 34,12 % til under 25 % for olie (17)). Det har planlagt og påbegyndt gennemførelsen af naturgasinfrastruktur, der helt vil erstatte den russiske gasimport på mellemlang sigt. Tyskland opfyldte sine forpligtelser med hensyn til gaslagring sidste vinter og nåede op på 99,2 % pr. 1. november 2022. Takket være sammenkoblede gasmarkeder vil flydende naturgas (LNG), der importeres af Tyskland, bidrage til Unionens forsyningssikkerhed, forudsat at den relevante infrastruktur implementeres uden yderligere forsinkelser. Samtidig er landet stadig afhængigt af importerede fossile brændstoffer. Tysklands forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Tyskland opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(36)

Tyskland formåede i 2022 på effektiv vis at reducere sin store afhængighed af russisk gas og olie i forhold til 2021 (fra 65 % til næsten nul for gas og fra 34,12 % til under 25 % for olie (17)). Det har planlagt og påbegyndt gennemførelsen af naturgasinfrastruktur, der helt vil erstatte den russiske gasimport på mellemlang sigt. Tyskland opfyldte sine forpligtelser med hensyn til gaslagring sidste vinter og nåede op på 99,2 % pr. 1. november 2022. Takket være sammenkoblede gasmarkeder vil flydende naturgas (LNG), der importeres af Tyskland, bidrage til Unionens forsyningssikkerhed, forudsat at den relevante infrastruktur implementeres uden yderligere forsinkelser. Samtidig er landet stadig afhængigt af importerede fossile brændstoffer. Tysklands forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Tyskland opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19).

| (37) | Elektricitet fra vedvarende energikilder er afgørende for en vellykket gennemførelse af Tysklands planer for grøn omstilling, herunder for produktion af vedvarende brint, elektriske køretøjer og varmepumper samt for at opnå energisikkerhed på mellemlang sigt. Det vil imidlertid være nødvendigt at opstille vedvarende energikilder tre gange hurtigere end hidtil (fra + 67 % i de seneste otte år til + 196 % i de kommende otte år) for at nå de nationale opstillingsmål. Komplekse og langvarige tilladelsesprocedurer har bremset udbredelsen af vedvarende energikilder og yderligere nulemissionsteknologier, og den nyligt vedtagne lovgivning til forbedring af processerne er endnu ikke gennemført. Ud over de adresserede udfordringer hæmmes udstedelsen af tilladelser af manglen på digitalisering og dertil knyttede færdigheder samt underbemandede myndigheder, herunder domstole. Der er fortsat flaskehalse med hensyn til netfleksibilitet, herunder lagring, og udvidelse af højspændingstransmissionsnet, herunder gennemførelse af projekter af fælles interesse. Desuden er Tysklands distributionsnet ikke blevet tilstrækkeligt digitaliseret og opgraderet til at kunne rumme de mange nye producenter og forbrugere af elektriske køretøjer, solcellesystemer og varmepumper, og kapaciteten til lagring af elektricitet kan udvides. Bestræbelserne i forbindelse med energieffektivitet, herunder inden for transport, boligopvarmning og industri, og udrulning af varmepumper på en økonomisk overkommelig måde, står over for udfordringer med hensyn til opskalering og rettidig gennemførelse, som skal gøre det muligt for Tyskland at opfylde sine klima- og energimål, mindske sin afhængighed af fossile brændstoffer og styrke konkurrenceevnen og jobskabelsen, herunder i sektoren for fremstilling af ren teknologi. Hvis man skal nå klimamålene, er der behov for yderligere tiltag med henblik på at dekarbonisere transport- og byggesektoren, som ikke har opfyldt de nationale sektorspecifikke emissionsmål for 2022 på trods af indførelsen af foranstaltninger såsom en national CO2-pris, som havde til formål at nedbringe emissionerne i disse to sektorer. Det naturlige kulstofdræn i Tyskland er mindsket siden 2016, så der er behov for en indsats for at genoprette skove og tørvemoser. En større indsats vedrørende klimatilpasning, den cirkulære økonomi og miljøbeskyttelse mindsker risiciene fra globale udfordringer og bidrager til modstandsdygtighed over for klimaændringer, sikring af naturressourcer og mindskelse af industriens afhængighed af kritiske råstoffer. |
| --- | --- |

(37)

Elektricitet fra vedvarende energikilder er afgørende for en vellykket gennemførelse af Tysklands planer for grøn omstilling, herunder for produktion af vedvarende brint, elektriske køretøjer og varmepumper samt for at opnå energisikkerhed på mellemlang sigt. Det vil imidlertid være nødvendigt at opstille vedvarende energikilder tre gange hurtigere end hidtil (fra + 67 % i de seneste otte år til + 196 % i de kommende otte år) for at nå de nationale opstillingsmål. Komplekse og langvarige tilladelsesprocedurer har bremset udbredelsen af vedvarende energikilder og yderligere nulemissionsteknologier, og den nyligt vedtagne lovgivning til forbedring af processerne er endnu ikke gennemført. Ud over de adresserede udfordringer hæmmes udstedelsen af tilladelser af manglen på digitalisering og dertil knyttede færdigheder samt underbemandede myndigheder, herunder domstole. Der er fortsat flaskehalse med hensyn til netfleksibilitet, herunder lagring, og udvidelse af højspændingstransmissionsnet, herunder gennemførelse af projekter af fælles interesse. Desuden er Tysklands distributionsnet ikke blevet tilstrækkeligt digitaliseret og opgraderet til at kunne rumme de mange nye producenter og forbrugere af elektriske køretøjer, solcellesystemer og varmepumper, og kapaciteten til lagring af elektricitet kan udvides. Bestræbelserne i forbindelse med energieffektivitet, herunder inden for transport, boligopvarmning og industri, og udrulning af varmepumper på en økonomisk overkommelig måde, står over for udfordringer med hensyn til opskalering og rettidig gennemførelse, som skal gøre det muligt for Tyskland at opfylde sine klima- og energimål, mindske sin afhængighed af fossile brændstoffer og styrke konkurrenceevnen og jobskabelsen, herunder i sektoren for fremstilling af ren teknologi. Hvis man skal nå klimamålene, er der behov for yderligere tiltag med henblik på at dekarbonisere transport- og byggesektoren, som ikke har opfyldt de nationale sektorspecifikke emissionsmål for 2022 på trods af indførelsen af foranstaltninger såsom en national CO2-pris, som havde til formål at nedbringe emissionerne i disse to sektorer. Det naturlige kulstofdræn i Tyskland er mindsket siden 2016, så der er behov for en indsats for at genoprette skove og tørvemoser. En større indsats vedrørende klimatilpasning, den cirkulære økonomi og miljøbeskyttelse mindsker risiciene fra globale udfordringer og bidrager til modstandsdygtighed over for klimaændringer, sikring af naturressourcer og mindskelse af industriens afhængighed af kritiske råstoffer.

| (38) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Forbedring af uddannelsesresultaterne for dårligt stillede grupper udgør et bedre grundlag for videreuddannelse. Voksenuddannelse er afgørende med henblik på at afhjælpe den vedvarende mangel på kvalificeret arbejdskraft. I de seneste 10 år har andelen af voksne, der har deltaget i uddannelsesaktiviteter i løbet af de seneste fire uger, imidlertid været nogenlunde stabil og ligger under EU-gennemsnittet (8,1 % i 2022, EU-gennemsnit 11,9 %), og andelen var kun 4 % for lavtuddannede arbejdstagere. I energiintensive industrier faldt arbejdstagernes deltagelse i uddannelse desuden fra 9,8 % i 2015 til 7,6 % i 2021, hvilket er under EU-gennemsnittet (8,9 %). Fremme af deltagelse i grund- og videreuddannelsesprogrammer med henblik på at støtte den grønne omstilling vil være i overensstemmelse med Tysklands mål om, at 65 % af alle voksne skal deltage i uddannelse hvert år senest i 2030. |
| --- | --- |

(38)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Forbedring af uddannelsesresultaterne for dårligt stillede grupper udgør et bedre grundlag for videreuddannelse. Voksenuddannelse er afgørende med henblik på at afhjælpe den vedvarende mangel på kvalificeret arbejdskraft. I de seneste 10 år har andelen af voksne, der har deltaget i uddannelsesaktiviteter i løbet af de seneste fire uger, imidlertid været nogenlunde stabil og ligger under EU-gennemsnittet (8,1 % i 2022, EU-gennemsnit 11,9 %), og andelen var kun 4 % for lavtuddannede arbejdstagere. I energiintensive industrier faldt arbejdstagernes deltagelse i uddannelse desuden fra 9,8 % i 2015 til 7,6 % i 2021, hvilket er under EU-gennemsnittet (8,9 %). Fremme af deltagelse i grund- og videreuddannelsesprogrammer med henblik på at støtte den grønne omstilling vil være i overensstemmelse med Tysklands mål om, at 65 % af alle voksne skal deltage i uddannelse hvert år senest i 2030.

| (39) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(39)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1.

| (40) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions virkemåde henstillede Rådet, at euromedlemsstaterne træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Tyskland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(40)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions virkemåde henstillede Rådet, at euromedlemsstaterne træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Tyskland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (41) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til det vedvarende store overskud på betalingsbalancens løbende poster. Henstilling 2), 3) og 4) bidrager til at adressere henstilling 1) for så vidt angår højere investeringer. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 40, |
| --- | --- |

(41)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til det vedvarende store overskud på betalingsbalancens løbende poster. Henstilling 2), 3) og 4) bidrager til at adressere henstilling 1) for så vidt angår højere investeringer. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 40,

HENSTILLER, at Tyskland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2,5 % (21);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling; gennemføre offentlige investeringsinitiativer som planlagt;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

forbedre skattemikset med henblik på at opnå en mere inklusiv og bæredygtig vækst, navnlig ved at forbedre incitamenterne med henblik på at øge antallet af arbejdstimer; sikre pensionssystemets holdbarhed på lang sigt

2.

fremskynde gennemførelsen af landets reviderede genopretnings- og resiliensplan betydeligt, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige ressourcer, og hurtigt færdigbehandle tillægget hertil og REPowerEU-kapitlet med henblik på snarest muligt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

fremskynde digitaliseringen af hele tjenestekæden for offentlige tjenester og forbedre borgernes digitale færdigheder; fjerne investeringshindringer og sætte skub i investeringer i digitale kommunikationsnet med meget høj kapacitet

4.

intensivere indsatsen for yderligere at reducere den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at øge investeringerne i og fremskynde udbredelsen af vedvarende energi og elnet gennem forbedret administrativ kapacitet og strømlinede processer, herunder tilladelsesprocedurer; optrappe indsatsen vedrørende energieffektivitet inden for transport, byggeri og industri, herunder gennem investeringer i varmesystemer, og yderligere politiske foranstaltninger, der tager sigte på tilvejebringelse og erhvervelse af de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10158/2021 INIT, ST 10158/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 18).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP. Dette bidrag vedrører hovedsagelig nationalisering og rekapitalisering af engrosgasleverandører i Tyskland med henblik på at garantere energisikkerheden.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Tysklands nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Tysklands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 35).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Tyskland, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 7,1 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP. Dette bidrag vedrører hovedsagelig ophævelsen af det foregående års foranstaltning med nationalisering og rekapitalisering af engrosgasleverandører i Tyskland med henblik på at garantere energisikkerheden.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets gennemførelsesafgørelse af 14. februar 2023 om ændring af Rådets gennemførelsesafgørelse af 13. juli 2021 om godkendelse af vurderingen af Tysklands genopretnings- og resiliensplan (ST 5536/2023).

16

(17)  Tyskland har ikke importeret russisk gas siden august 2022 og olie siden februar 2023.

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/49 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/49

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Estlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/06)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Estland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Estlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Estland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Estlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen også en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen også en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 18. juni 2021 indgav Estland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 29. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Estland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. Den 9. marts 2023 indgav Estland sin reviderede nationale genopretnings- og resiliensplan, herunder et nyt REPowerEU-kapitel, til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 21c i forordning (EU) 2021/241. Den reviderede genopretnings- og resiliensplan tager også hensyn til det ajourførte maksimale finansielle bidrag i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i nævnte forordning og omfatter en begrundet anmodning til Kommissionen om at ændre Rådets gennemførelsesafgørelse af 3. november 2021 i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241, idet genopretnings- og resiliensplanen anses for delvist ikke længere at kunne opfyldes på grund af objektive omstændigheder. Den 12. maj 2023 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan. Den 16. juni 2023 vedtog Rådet sin gennemførelsesafgørelse om ændring af Rådets gennemførelsesafgørelse af 29. oktober 2021 om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan (7). |
| --- | --- |

(9)

Den 18. juni 2021 indgav Estland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 29. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Estland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. Den 9. marts 2023 indgav Estland sin reviderede nationale genopretnings- og resiliensplan, herunder et nyt REPowerEU-kapitel, til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 21c i forordning (EU) 2021/241. Den reviderede genopretnings- og resiliensplan tager også hensyn til det ajourførte maksimale finansielle bidrag i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i nævnte forordning og omfatter en begrundet anmodning til Kommissionen om at ændre Rådets gennemførelsesafgørelse af 3. november 2021 i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241, idet genopretnings- og resiliensplanen anses for delvist ikke længere at kunne opfyldes på grund af objektive omstændigheder. Den 12. maj 2023 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan. Den 16. juni 2023 vedtog Rådet sin gennemførelsesafgørelse om ændring af Rådets gennemførelsesafgørelse af 29. oktober 2021 om godkendelse af vurderingen af Estlands genopretnings- og resiliensplan (7).

| (10) | Den 11. maj 2023 forelagde Estland sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 forelagde Estland sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. |
| --- | --- |

(10)

Den 11. maj 2023 forelagde Estland sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 forelagde Estland sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Estland 2023. Heri foretages der en vurdering af Estlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Estlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Estlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Estland 2023. Heri foretages der en vurdering af Estlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Estlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Estlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Grækenland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Estland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne med hensyn til konkurrenceevnen og udviklingen i boligpriserne vokset i den seneste tid, men synes generelt at være under kontrol på nuværende tidspunkt. Lønningerne og især priserne steg kraftigt i 2022, men tabet af konkurrenceevne synes at være begrænset, og der er kun registreret et lille underskud på de løbende poster, som forventes at ligge tæt på balance i 2023 og 2024. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis det varer ved, at forringe Estlands konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Boligpriserne er steget kraftigt siden covid-19-pandemien, men viser ikke stærke tegn på overvurdering. Boligpriserne vil sandsynligvis aftage som følge af rentestigningerne og den seneste økonomiske recession. Desuden er husholdningernes gæld og låntagning forholdsvis moderat, og den finansielle sektor er sund. Politikudformningen er generelt positiv, men en yderligere indsats kan bidrage til at imødegå risiciene som følge af de konstaterede sårbarheder. Det vil i den forbindelse være vigtigt at videreføre den kontracykliske finanspolitik og de makroprudentielle foranstaltninger og at styrke dem, når det er nødvendigt. Prispresset vil bl.a. kunne styres ved at fremme konkurrencen på hjemmemarkedet. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Grækenland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Estland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne med hensyn til konkurrenceevnen og udviklingen i boligpriserne vokset i den seneste tid, men synes generelt at være under kontrol på nuværende tidspunkt. Lønningerne og især priserne steg kraftigt i 2022, men tabet af konkurrenceevne synes at være begrænset, og der er kun registreret et lille underskud på de løbende poster, som forventes at ligge tæt på balance i 2023 og 2024. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis det varer ved, at forringe Estlands konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Boligpriserne er steget kraftigt siden covid-19-pandemien, men viser ikke stærke tegn på overvurdering. Boligpriserne vil sandsynligvis aftage som følge af rentestigningerne og den seneste økonomiske recession. Desuden er husholdningernes gæld og låntagning forholdsvis moderat, og den finansielle sektor er sund. Politikudformningen er generelt positiv, men en yderligere indsats kan bidrage til at imødegå risiciene som følge af de konstaterede sårbarheder. Det vil i den forbindelse være vigtigt at videreføre den kontracykliske finanspolitik og de makroprudentielle foranstaltninger og at styrke dem, når det er nødvendigt. Prispresset vil bl.a. kunne styres ved at fremme konkurrencen på hjemmemarkedet.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat steg Estlands offentlige underskud fra 2,4 % af BNP i 2021 til 0,9 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 17,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 18,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Estland, eftersom landets offentlige underskud ventes at overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Estland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat steg Estlands offentlige underskud fra 2,4 % af BNP i 2021 til 0,9 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 17,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 18,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Estland, eftersom landets offentlige underskud ventes at overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Estland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger lavere punktafgifter på brændstof til landbruget, mens de finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede en delvis kompensation for energiregninger for husholdninger, der tjener mindre end medianindkomsten, reducerede netafgifter for elektricitet og gas for husholdninger og virksomheder, lofter for el- og gaspriser for husholdninger og en engangsoverførsel på 50 EUR til pensionister og børnefamilier. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,8 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,6 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0 % af BNP i 2022 fra 2,3 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger lavere punktafgifter på brændstof til landbruget, mens de finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede en delvis kompensation for energiregninger for husholdninger, der tjener mindre end medianindkomsten, reducerede netafgifter for elektricitet og gas for husholdninger og virksomheder, lofter for el- og gaspriser for husholdninger og en engangsoverførsel på 50 EUR til pensionister og børnefamilier. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,8 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,6 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0 % af BNP i 2022 fra 2,3 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Estland i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Estland i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til 1,3 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Estland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,4 % af BNP i 2022 (1,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes den hurtige og uforudsete stigning i anlægspriserne. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint til finanspolitikken (10). Estland bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 18. juni 2021. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Estland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til 1,3 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Estland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,4 % af BNP i 2022 (1,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes den hurtige og uforudsete stigning i anlægspriserne. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint til finanspolitikken (10). Estland bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling af 18. juni 2021. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Estland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer et realfald i BNP på 1,5 % i 2023 og en realvækst på 3,0 % i 2024. Til sammenligning ventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et realfald i BNP på 0,1 % i 2023 og en lignende realvækst på 3,0 % i 2024. Forskellen i 2023 skyldes hovedsagelig, at Kommissionen forventer en mere gunstig udvikling i det private forbrug sammen med en lidt lavere inflation (målt af det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP)) og højere lønvækst. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer et realfald i BNP på 1,5 % i 2023 og en realvækst på 3,0 % i 2024. Til sammenligning ventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et realfald i BNP på 0,1 % i 2023 og en lignende realvækst på 3,0 % i 2024. Forskellen i 2023 skyldes hovedsagelig, at Kommissionen forventer en mere gunstig udvikling i det private forbrug sammen med en lidt lavere inflation (målt af det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP)) og højere lønvækst.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,3 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig diskretionære foranstaltninger såsom yderligere udgifter til familieydelser, pensioner, forsvar og uddannelse og justeringen af skattegrundlaget med henblik på indkomstskattenedsættelser samt en formodet stigning i de lokale myndigheders udgifter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 18,4 % ved udgangen af 2022 til 20,2 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,1 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af nævnereffekten fra en højere nominel BNP-fremskrivning og en højere skønnet vækst i skattegrundlag, skatteindtægter og andre indtægter. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,3 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig diskretionære foranstaltninger såsom yderligere udgifter til familieydelser, pensioner, forsvar og uddannelse og justeringen af skattegrundlaget med henblik på indkomstskattenedsættelser samt en formodet stigning i de lokale myndigheders udgifter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 18,4 % ved udgangen af 2022 til 20,2 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,1 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af nævnereffekten fra en højere nominel BNP-fremskrivning og en højere skønnet vækst i skattegrundlag, skatteindtægter og andre indtægter.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Der er tale om foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig en godtgørelse for en andel af alle husholdningernes varme-, el- og gasregninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Der er tale om foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig en godtgørelse for en andel af alle husholdningernes varme-, el- og gasregninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Estland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Estland bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Estland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Estland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Estland bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Estland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (+ 1,3 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (‒ 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,2 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes hovedsagelig sociale udgifter, offentlige lønninger, uddannelse og forsvarsudgifter. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint. Estland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Estland planlægger at foretage offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom energieffektivitet i boliger, styrkelse af eltransmissionsnettene for at muliggøre mere grøn energiproduktion, internetbredbånd, digitale tjenester, opkvalificering og omskoling med henblik på færdigheder til den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(21)

Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (+ 1,3 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (‒ 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,2 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes hovedsagelig sociale udgifter, offentlige lønninger, uddannelse og forsvarsudgifter. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint. Estland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Estland planlægger at foretage offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom energieffektivitet i boliger, styrkelse af eltransmissionsnettene for at muliggøre mere grøn energiproduktion, internetbredbånd, digitale tjenester, opkvalificering og omskoling med henblik på færdigheder til den grønne omstilling.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde marginalt til 4,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig et fald i udgifterne som en andel af BNP. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 23,6 % ved udgangen af 2024. Som det fremgår af programmet, omfatter disse fremskrivninger imidlertid endnu ikke de planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger fra den nye regering, der tiltrådte den 17. april 2023, fordi foranstaltningerne endnu ikke er fastsat i retsakter. Den nye regering ønsker at øge merværdiafgiften, miljøafgifter og punktafgifter på alkohol og tobak samt indføre en bilafgift. På udgiftssiden planlægger regeringen at skære ned på visse børneydelser. Generelt anslås det i stabilitetsprogrammet for 2023, at disse foranstaltninger vil forbedre budgetsaldoen med 1,3 % af BNP i 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var tilstrækkeligt kendte på skæringsdatoen for prognosen (dvs. uden den nye regerings planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger), forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,7 % af BNP i 2024. Det er mindre end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af det lavere udgangspunkt for det underskud, der forventes for 2023, og de mere gunstige udsigter for BNP og skatteindtægter for 2024 i Kommissionens forårsprognose 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote på samme måde at være lavere og udgøre 21,3 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde marginalt til 4,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig et fald i udgifterne som en andel af BNP. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 23,6 % ved udgangen af 2024. Som det fremgår af programmet, omfatter disse fremskrivninger imidlertid endnu ikke de planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger fra den nye regering, der tiltrådte den 17. april 2023, fordi foranstaltningerne endnu ikke er fastsat i retsakter. Den nye regering ønsker at øge merværdiafgiften, miljøafgifter og punktafgifter på alkohol og tobak samt indføre en bilafgift. På udgiftssiden planlægger regeringen at skære ned på visse børneydelser. Generelt anslås det i stabilitetsprogrammet for 2023, at disse foranstaltninger vil forbedre budgetsaldoen med 1,3 % af BNP i 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var tilstrækkeligt kendte på skæringsdatoen for prognosen (dvs. uden den nye regerings planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger), forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,7 % af BNP i 2024. Det er mindre end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af det lavere udgangspunkt for det underskud, der forventes for 2023, og de mere gunstige udsigter for BNP og skatteindtægter for 2024 i Kommissionens forårsprognose 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote på samme måde at være lavere og udgøre 21,3 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede målsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 4,9 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede målsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 4,9 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,5 % i 2024, hvilket er under den anbefalede rate. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,5 % i 2024, hvilket er under den anbefalede rate.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive på 5,3 % af BNP i 2024 i forhold til et gennemsnit på 5,3 % af BNP i 2018-2023. Hvad angår finansieringskilder forventes de nationalt finansierede investeringer at falde og investeringer, der finansieres af Unionen, at stige, navnlig ved hjælp af faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive på 5,3 % af BNP i 2024 i forhold til et gennemsnit på 5,3 % af BNP i 2018-2023. Hvad angår finansieringskilder forventes de nationalt finansierede investeringer at falde og investeringer, der finansieres af Unionen, at stige, navnlig ved hjælp af faciliteten.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at udgøre 4,0 % af BNP i 2025, 4,5 % i 2026 og 4,2 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således ikke at falde tilbage under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 23,6 % ved udgangen af 2024 til 33 % ved udgangen af 2027. Som nævnt ovenfor omfatter disse fremskrivninger imidlertid endnu ikke den nye regerings planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at udgøre 4,0 % af BNP i 2025, 4,5 % i 2026 og 4,2 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således ikke at falde tilbage under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 23,6 % ved udgangen af 2024 til 33 % ved udgangen af 2027. Som nævnt ovenfor omfatter disse fremskrivninger imidlertid endnu ikke den nye regerings planlagte finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger.

| (28) | Den 9. marts 2023 indgav Estland en revideret genopretnings- og resiliensplan sammen med et REPowerEU-kapitel. Den 12. maj 2023 forelagde Kommissionen et forslag til sin positive vurdering, som skal godkendes af Rådet. På grund af den høje inflation og forstyrrelser i forsyningskæderne som følge af krigen i Ukraine er nogle få investeringer blevet forsinket eller indstillet, hvilket medførte en revision af den oprindelige genopretnings- og resiliensplan. Estland er den første medlemsstat, der har medtaget et REPowerEU-kapitel i den reviderede plan, og agter at indgive den første og anden betalingsanmodning, så snart Rådet har godkendt den reviderede plan. |
| --- | --- |

(28)

Den 9. marts 2023 indgav Estland en revideret genopretnings- og resiliensplan sammen med et REPowerEU-kapitel. Den 12. maj 2023 forelagde Kommissionen et forslag til sin positive vurdering, som skal godkendes af Rådet. På grund af den høje inflation og forstyrrelser i forsyningskæderne som følge af krigen i Ukraine er nogle få investeringer blevet forsinket eller indstillet, hvilket medførte en revision af den oprindelige genopretnings- og resiliensplan. Estland er den første medlemsstat, der har medtaget et REPowerEU-kapitel i den reviderede plan, og agter at indgive den første og anden betalingsanmodning, så snart Rådet har godkendt den reviderede plan.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Estlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Estlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Estlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Estland. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Estlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Estland.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Estland over for andre udfordringer, der knytter sig til det sociale sikkerhedsnet, navnlig for arbejdsløse og ældre borgere, til langtidspleje og sundhedsydelser samt til energiområdet og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Estland over for andre udfordringer, der knytter sig til det sociale sikkerhedsnet, navnlig for arbejdsløse og ældre borgere, til langtidspleje og sundhedsydelser samt til energiområdet og den grønne omstilling.

| (32) | Det sociale sikkerhedsnet er blevet bedre, men risikoen for fattigdom og social udstødelse er fortsat høj blandt visse grupper, navnlig ældre (41,6 % i Estland forhold til 19,5 % i Unionen i 2021) og personer med handicap (40,4 % i Estland i forhold til 28,9 % i Unionen i 2021). Ældre (65+) har høj risiko for fattigdom eller social udstødelse, hovedsagelig fordi den gennemsnitlige pension er lav. Dertil kommer, at der fortsat er en kønsbestemt forskel i fattigdom blandt ældre (andelen af ældre kvinder, der er i risiko for fattigdom, er 47,9 %, hvilket er næsten 21 procentpoint højere end for mænd). Restriktive kriterier for modtagelse af arbejdsløshedsunderstøttelse, navnlig de høje tærskler for beskæftigelse og indkomst før arbejdsløshed, udsætter fortsat arbejdsløse for risiko for at blive ramt af fattigdom. Personer med korte arbejdsperioder og i atypiske former for arbejde er ikke berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse, når de bliver arbejdsløse. I 2022 modtog kun 29 % af de nyregistrerede arbejdsløse arbejdsløshedsforsikringsydelser, og 39 % modtog den faste arbejdsløshedsunderstøttelse. En udvidelse af arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning og lempelse af minimumskriterierne for adgang til understøttelse, navnlig for personer med korte arbejdsperioder og i atypiske arbejdsformer, og en forhøjelse af pensionerne kan bidrage til at styrke den sociale beskyttelse. |
| --- | --- |

(32)

Det sociale sikkerhedsnet er blevet bedre, men risikoen for fattigdom og social udstødelse er fortsat høj blandt visse grupper, navnlig ældre (41,6 % i Estland forhold til 19,5 % i Unionen i 2021) og personer med handicap (40,4 % i Estland i forhold til 28,9 % i Unionen i 2021). Ældre (65+) har høj risiko for fattigdom eller social udstødelse, hovedsagelig fordi den gennemsnitlige pension er lav. Dertil kommer, at der fortsat er en kønsbestemt forskel i fattigdom blandt ældre (andelen af ældre kvinder, der er i risiko for fattigdom, er 47,9 %, hvilket er næsten 21 procentpoint højere end for mænd). Restriktive kriterier for modtagelse af arbejdsløshedsunderstøttelse, navnlig de høje tærskler for beskæftigelse og indkomst før arbejdsløshed, udsætter fortsat arbejdsløse for risiko for at blive ramt af fattigdom. Personer med korte arbejdsperioder og i atypiske former for arbejde er ikke berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse, når de bliver arbejdsløse. I 2022 modtog kun 29 % af de nyregistrerede arbejdsløse arbejdsløshedsforsikringsydelser, og 39 % modtog den faste arbejdsløshedsunderstøttelse. En udvidelse af arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning og lempelse af minimumskriterierne for adgang til understøttelse, navnlig for personer med korte arbejdsperioder og i atypiske arbejdsformer, og en forhøjelse af pensionerne kan bidrage til at styrke den sociale beskyttelse.

| (33) | Estland har taget skridt til at forbedre adgangen til en prisoverkommelig langtidspleje, men der er stadig udfordringer. De offentlige udgifter til sundhedspleje og langtidspleje er lave sammenlignet med EU-gennemsnittet, hvilket begrænser rettidig og lige adgang til sundhedspleje og langtidspleje. En stor andel af befolkningen på 65 år og derover, der har behov for langtidspleje, har ingen hjælp til personlig pleje eller husholdningsaktiviteter. Behovet for hjemmepleje er et af de største i Unionen. Selv om befolkningen bliver ældre, og den forventede levetid i Estland er en af de laveste i Unionen, er andelen af selvrapporterede uopfyldte behov for lægebehandling høj, selv om den er faldet i forhold til tidligere år (13 % i 2020 og 8,1 % i 2021 sammenlignet med et EU-gennemsnit på 2 %). Denne høje andel er især forbundet med ventelister samt mangel på og ulige fordeling af sundhedspersonale i landet. Selv om egenbetalingen er faldet en smule, er den høj for både sundhedspleje og langtidspleje og ligger langt over EU-gennemsnittet. Det vil bidrage til at tackle udfordringerne på området at sikre bæredygtig finansiering af sundhedspleje og langtidspleje. |
| --- | --- |

(33)

Estland har taget skridt til at forbedre adgangen til en prisoverkommelig langtidspleje, men der er stadig udfordringer. De offentlige udgifter til sundhedspleje og langtidspleje er lave sammenlignet med EU-gennemsnittet, hvilket begrænser rettidig og lige adgang til sundhedspleje og langtidspleje. En stor andel af befolkningen på 65 år og derover, der har behov for langtidspleje, har ingen hjælp til personlig pleje eller husholdningsaktiviteter. Behovet for hjemmepleje er et af de største i Unionen. Selv om befolkningen bliver ældre, og den forventede levetid i Estland er en af de laveste i Unionen, er andelen af selvrapporterede uopfyldte behov for lægebehandling høj, selv om den er faldet i forhold til tidligere år (13 % i 2020 og 8,1 % i 2021 sammenlignet med et EU-gennemsnit på 2 %). Denne høje andel er især forbundet med ventelister samt mangel på og ulige fordeling af sundhedspersonale i landet. Selv om egenbetalingen er faldet en smule, er den høj for både sundhedspleje og langtidspleje og ligger langt over EU-gennemsnittet. Det vil bidrage til at tackle udfordringerne på området at sikre bæredygtig finansiering af sundhedspleje og langtidspleje.

| (34) | Efter Ruslands invasion af Ukraine er det lykkes Estland at give afkald på import af gas fra Rusland ved at omdirigere energiimporten gennem terminalen for flydende naturgas (LNG) i Klaipėda, Litauen, og LNG-terminalen i Inkoo, Finland. Estlands forbrug af naturgas faldt med 36 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Estland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Estland gør fremskridt med at udbrede vedvarende energi, men andelen af olieskifer i Estlands energimiks er fortsat betydelig. Andelen af vedvarende energi i det endelige bruttoenergiforbrug er steget fra 30,1 % i 2020 til 37,6 % i 2021. Andelen af olieskifer udgjorde 58 % af energimikset i 2021, hvilket er et fald på 5 procentpoint siden 2018, men en stigning på 2 procentpoint siden 2020. I REPowerEU-kapitlet i den nyligt reviderede genopretnings- og resiliensplan har Estland forpligtet sig til at reformere processen for udstedelse af tilladelser og forbedre kapacitetsopbygning hos de lokale tilladelsesudstedende myndigheder. Disse reformer forventes at muliggøre yderligere fremskridt hen imod anvendelsen af vedvarende energi. Utilstrækkelig netkapacitet til at rumme flere vedvarende energikilder hæmmer fortsat yderligere fremskridt. Estland er også nødt til at fortsætte sine bestræbelser på at synkronisere sit elnet med resten af Unionen for at udfase sin afhængighed af BRELL-elnettet (Belarus, Rusland, Estland, Litauen og Letland). Der gøres fremskridt, men overgangen er endnu ikke afsluttet. Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Letland og Litauen. Energieffektivitet er afgørende for Estlands grønne omstilling. En bedre energieffektivitet i økonomien, herunder i bygningsmassen, vil kræve mere ambitiøse energieffektivitetsmål og en forøgelse af mindre kommuners renoveringskapacitet gennem en bedre målretning af støtteforanstaltningerne. Estland har fokuseret på at øge bæredygtigheden i sin transportsektor ved at vedtage udviklingsplanen for transport og mobilitet for 2021-2035, men der bør træffes mere hensigtsmæssige foranstaltninger for at fremskynde overgangen til en mindre forurenende transportsektor.
  Estland investerer i elektrificering af jernbanenettet, men dets gennemførelse er endnu ikke blevet vurderet. Der skal også ske et skift til bæredygtig transport hvad angår private køretøjer, og anvendelsen af nul- og lavemissionskøretøjer skal udbredes. Relevante incitamenter såsom miljøafgifter, herunder en emissionsbaseret årlig afgift på vejkøretøjer, kan fremskynde overgangen til mindre forurenende transportmuligheder. |
| --- | --- |

(34)

Efter Ruslands invasion af Ukraine er det lykkes Estland at give afkald på import af gas fra Rusland ved at omdirigere energiimporten gennem terminalen for flydende naturgas (LNG) i Klaipėda, Litauen, og LNG-terminalen i Inkoo, Finland. Estlands forbrug af naturgas faldt med 36 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Estland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Estland gør fremskridt med at udbrede vedvarende energi, men andelen af olieskifer i Estlands energimiks er fortsat betydelig. Andelen af vedvarende energi i det endelige bruttoenergiforbrug er steget fra 30,1 % i 2020 til 37,6 % i 2021. Andelen af olieskifer udgjorde 58 % af energimikset i 2021, hvilket er et fald på 5 procentpoint siden 2018, men en stigning på 2 procentpoint siden 2020. I REPowerEU-kapitlet i den nyligt reviderede genopretnings- og resiliensplan har Estland forpligtet sig til at reformere processen for udstedelse af tilladelser og forbedre kapacitetsopbygning hos de lokale tilladelsesudstedende myndigheder. Disse reformer forventes at muliggøre yderligere fremskridt hen imod anvendelsen af vedvarende energi. Utilstrækkelig netkapacitet til at rumme flere vedvarende energikilder hæmmer fortsat yderligere fremskridt. Estland er også nødt til at fortsætte sine bestræbelser på at synkronisere sit elnet med resten af Unionen for at udfase sin afhængighed af BRELL-elnettet (Belarus, Rusland, Estland, Litauen og Letland). Der gøres fremskridt, men overgangen er endnu ikke afsluttet. Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Letland og Litauen. Energieffektivitet er afgørende for Estlands grønne omstilling. En bedre energieffektivitet i økonomien, herunder i bygningsmassen, vil kræve mere ambitiøse energieffektivitetsmål og en forøgelse af mindre kommuners renoveringskapacitet gennem en bedre målretning af støtteforanstaltningerne. Estland har fokuseret på at øge bæredygtigheden i sin transportsektor ved at vedtage udviklingsplanen for transport og mobilitet for 2021-2035, men der bør træffes mere hensigtsmæssige foranstaltninger for at fremskynde overgangen til en mindre forurenende transportsektor.

Estland investerer i elektrificering af jernbanenettet, men dets gennemførelse er endnu ikke blevet vurderet. Der skal også ske et skift til bæredygtig transport hvad angår private køretøjer, og anvendelsen af nul- og lavemissionskøretøjer skal udbredes. Relevante incitamenter såsom miljøafgifter, herunder en emissionsbaseret årlig afgift på vejkøretøjer, kan fremskynde overgangen til mindre forurenende transportmuligheder.

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Estland for 68 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder affaldssorterere, teknikere inden for byggeri og anlæg samt civilingeniører. Desuden blev mangel på arbejdskraft angivet som en faktor, der begrænser produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Estland for 68 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder affaldssorterere, teknikere inden for byggeri og anlæg samt civilingeniører. Desuden blev mangel på arbejdskraft angivet som en faktor, der begrænser produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (37) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Estland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(37)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Estland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Estland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 4,9 % (19);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

fortsætte med en stabil gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan, herunder kapitlet om REPowerEU; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

styrke den sociale beskyttelse ved at udvide arbejdsløshedsunderstøttelsens dækning, navnlig til personer med korte arbejdsperioder og i atypiske former for arbejde for bl.a. at bekæmpe fattigdom blandt ældre; forbedre adgangen til og prisoverkommeligheden af sundhedspleje og langtidspleje, navnlig ved at sikre bæredygtig finansiering heraf

4.

reducere den samlede afhængighed af fossile brændstoffer, fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, herunder ved at styrke den indenlandske elnetkapacitet; sikre tilstrækkelig kapacitet af elsammenkoblinger til at øge forsyningssikkerheden og fortsætte synkroniseringen med Unionens elnet; styrke energieffektiviteten gennem nye finansierings- og støtteforanstaltninger for at opfylde målene i den langsigtede renoveringsstrategi; fortsætte bestræbelserne på at øge andelen af bæredygtig transport ved at elektrificere jernbanenettet og gennem beskatning, der tilskynder til en gradvis fornyelse af vognparken i retning af nul- eller lavemissionskøretøjer; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12532/2021 INIT; ST 12532/2021 ADD 1; ST 12532/2021 ADD 1 COR 1; ST 12532/2021 ADD 1 COR 1 REV 1.

6

(7)  ST 9367/2023 INIT; ST 9367/2023 ADD 1; ST 9367/2023 ADD 1 REV 1.

7

(8)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 23).

8

(9)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

9

(10)  Faldet i investeringerne afspejler forsinkelserne med færdiggørelsen af nogle projekter forårsaget af den kraftige stigning i anlægsomkostningerne, som er forbundet med afbrydelser i forsyningskæden som følge af krigen i Ukraine. Samtidig udgjorde andre nationalt finansierede investeringsudgifter et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP, hvilket afspejler anskaffelsen af gas- og brændselsreserver.

10

(11)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

11

(12)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Estlands nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Estlands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 44).

12

(13)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Estlands potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 13,3 %.

13

(14)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP, hvilket afspejler basiseffekten fra 2022, hvor der blev erhvervet store gasreserver.

14

(15)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

15

(16)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/58 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/58

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Irlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/07)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Irland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Irlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Irland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Irlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 28. maj 2021 indgav Irland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 8. september 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Irlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Irland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 28. maj 2021 indgav Irland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 8. september 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Irlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Irland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 4. maj 2023 forelagde Irland sit nationale reformprogram for 2023 og den 2. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Irlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 4. maj 2023 forelagde Irland sit nationale reformprogram for 2023 og den 2. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Irlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Irland 2023. Heri foretages der en vurdering af Irlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Irlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Irlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Irland 2023. Heri foretages der en vurdering af Irlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Irlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Irlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat vendte Irlands offentlige saldo fra et underskud på 1,6 % af BNP i 2021 til et overskud på 1,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 55,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 44,7 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat vendte Irlands offentlige saldo fra et underskud på 1,6 % af BNP i 2021 til et overskud på 1,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 55,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 44,7 % ved udgangen af 2022.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af punktafgiften på brændstoffer og momsnedsættelser på gas og elektricitet, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede betalinger til alle indenlandske elkonti og en række sociale overførsler. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,7 % af BNP i 2022 fra 2,8 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en nedsættelse af punktafgiften på brændstoffer og momsnedsættelser på gas og elektricitet, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede betalinger til alle indenlandske elkonti og en række sociale overførsler. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,7 % af BNP i 2022 fra 2,8 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Irland i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Irland i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral svarende til – 0,2 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Irland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,04 % af BNP i 2022 (0,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Irland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på – 0,2 procentpoint til finanspolitikken. Irland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral svarende til – 0,2 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Irland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,04 % af BNP i 2022 (0,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Irland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på – 0,2 procentpoint til finanspolitikken. Irland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og forsigtigt derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 5,6 % i 2023 og 4,1 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 5,5 % i 2023 og en højere realvækst i BNP på 5,0 % i 2024. Den forholdsvis højere vækstrate, som Kommissionen forventer i 2024, skyldes hovedsagelig en mere vedvarende vækst i nettoeksporten. I Irlands tilfælde er nettoeksporten imidlertid udsat for store udsving, da den drives af få store multinationale selskaber, som har haft stor kommerciel succes i de seneste år. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og forsigtigt derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 5,6 % i 2023 og 4,1 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 5,5 % i 2023 og en højere realvækst i BNP på 5,0 % i 2024. Den forholdsvis højere vækstrate, som Kommissionen forventer i 2024, skyldes hovedsagelig en mere vedvarende vækst i nettoeksporten. I Irlands tilfælde er nettoeksporten imidlertid udsat for store udsving, da den drives af få store multinationale selskaber, som har haft stor kommerciel succes i de seneste år.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud vil stige til 1,8 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig en kraftig vækst i indtægterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 44,7 % ved udgangen af 2022 til 40,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 40,4 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud vil stige til 1,8 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig en kraftig vækst i indtægterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 44,7 % ved udgangen af 2022 til 40,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 40,4 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022, navnlig endnu en runde med to betalinger til alle indenlandske elkonti samt en ny række sociale overførsler. Omkostningerne ved disse foranstaltninger forventes at blive delvist opvejet af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, dvs. et loft over indtægterne fra produktion af elektricitet. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, men bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,7 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022, navnlig endnu en runde med to betalinger til alle indenlandske elkonti samt en ny række sociale overførsler. Omkostningerne ved disse foranstaltninger forventes at blive delvist opvejet af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, dvs. et loft over indtægterne fra produktion af elektricitet. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, men bevarer prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,7 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Irland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Irland bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Irland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Irland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Irland bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Irland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (-0,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive stort set neutral (0,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,1 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint (13). Irland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Irland planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. ved at lette udbredelsen af vedvarende energi og muliggøre elektrificering af andre teknologier, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (-0,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive stort set neutral (0,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,1 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint (13). Irland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Irland planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. ved at lette udbredelsen af vedvarende energi og muliggøre elektrificering af andre teknologier, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,8 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig nedgangen i udgifterne, efterhånden som de midlertidige udgiftsforanstaltninger ophører. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 38,2 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 2,2 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det overskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af højere udgifter i Kommissionens forårsprognose 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 38,3 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,8 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig nedgangen i udgifterne, efterhånden som de midlertidige udgiftsforanstaltninger ophører. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 38,2 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 2,2 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det overskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af højere udgifter i Kommissionens forårsprognose 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 38,3 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge programmet planlægger Irland at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. en strukturel budgetsaldo på – 0,5 % af BNP (14), i 2023 og 2024 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den strukturelle saldo at udvise et underskud på 0,1 % af BNP i 2023 og et overskud på 1,0 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge programmet planlægger Irland at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. en strukturel budgetsaldo på – 0,5 % af BNP (14), i 2023 og 2024 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den strukturelle saldo at udvise et underskud på 0,1 % af BNP i 2023 og et overskud på 1,0 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,9 % i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,9 % i 2024.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 2,0 % af BNP i 2023 til 2,1 % i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en ajourføring af klimahandlingsplanen og opbygning af en datacenterfacilitet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 2,0 % af BNP i 2023 til 2,1 % i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en ajourføring af klimahandlingsplanen og opbygning af en datacenterfacilitet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,9 % af BNP i 2025 og til 3,1 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 38,2 % ved udgangen af 2024 til 32,0 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,9 % af BNP i 2025 og til 3,1 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 38,2 % ved udgangen af 2024 til 32,0 % ved udgangen af 2026.

| (27) | Den andel af befolkningen, der er over 64 år, i forhold til den andel, der er i den erhvervsaktive alder (20-64 år), forventes at blive mere end fordoblet frem til 2070, hvor der vil være færre end to potentielle bidragydere for hver pensionist sammenlignet med næsten fire bidragydere i 2022. Befolkningens aldring gør det nødvendigt at beskytte pensionssystemet mod stigende omkostninger. Ifølge den reform af pensionssystemet, der blev bebudet i september 2022, holdes pensionsalderen på 66 år. Regeringen arbejder derfor på at løse problemet med pensionssystemets holdbarhed på bidragssiden. I 2023 forventes regeringen at fremlægge en køreplan for en gradvis stigning i socialsikringsbidragene i perioden 2024-2034. Dette vil gøre det klarere, hvordan den planlægger at fastlægge finansieringsordningerne for det statslige pensionssystem. |
| --- | --- |

(27)

Den andel af befolkningen, der er over 64 år, i forhold til den andel, der er i den erhvervsaktive alder (20-64 år), forventes at blive mere end fordoblet frem til 2070, hvor der vil være færre end to potentielle bidragydere for hver pensionist sammenlignet med næsten fire bidragydere i 2022. Befolkningens aldring gør det nødvendigt at beskytte pensionssystemet mod stigende omkostninger. Ifølge den reform af pensionssystemet, der blev bebudet i september 2022, holdes pensionsalderen på 66 år. Regeringen arbejder derfor på at løse problemet med pensionssystemets holdbarhed på bidragssiden. I 2023 forventes regeringen at fremlægge en køreplan for en gradvis stigning i socialsikringsbidragene i perioden 2024-2034. Dette vil gøre det klarere, hvordan den planlægger at fastlægge finansieringsordningerne for det statslige pensionssystem.

| (28) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Irland er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med betydelige forsinkelser. Begrænsede ressourcer og utilstrækkelig prioritering betyder, at Irland er sakket bagud med hensyn til gennemførelsesprocessen. Irland forelagde en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan i maj 2023. Irland har endnu ikke indsendt sin første betalingsanmodning. Landet er i færd med at udarbejde et REPowerEU-kapitel. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Irlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(28)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Irland er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med betydelige forsinkelser. Begrænsede ressourcer og utilstrækkelig prioritering betyder, at Irland er sakket bagud med hensyn til gennemførelsesprocessen. Irland forelagde en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan i maj 2023. Irland har endnu ikke indsendt sin første betalingsanmodning. Landet er i færd med at udarbejde et REPowerEU-kapitel. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Irlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (29) | Kommissionen godkendte alle Irlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Irland. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkendte alle Irlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Irland.

| (30) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Irland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til den cirkulære økonomi, drikkevandsforsyning og spildevandsrensning samt elsystemet, energiinfrastrukturen og teknologier inden for intelligente elnet, tilladelsesramme, energieffektivitet, bæredygtig transport og færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(30)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Irland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til den cirkulære økonomi, drikkevandsforsyning og spildevandsrensning samt elsystemet, energiinfrastrukturen og teknologier inden for intelligente elnet, tilladelsesramme, energieffektivitet, bæredygtig transport og færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling.

| (31) | Irlands affaldsproduktion stiger fortsat og ligger stadig betydeligt over EU-gennemsnittet. Irlands resultater med hensyn til genanvendelse har været stagnerende i flere år. Den cirkulære materialeanvendelse i Irland steg i 2021 en smule til 2 %, hvilket dog er et godt stykke under EU-gennemsnittet på 11,7 %. Selv om der løbende sker forbedringer i affaldshåndteringen, kan der stadig ikke påvises nogen virkning af affaldshandlingsplanen fra 2020 for en cirkulær økonomi og den strategi for en cirkulær økonomi for hele forvaltningen, der blev offentliggjort i december 2021. Der er behov for flere investeringer for at nå Unionens mål for den cirkulære økonomi. Dette indebærer en forbedring af infrastrukturen for særskilt indsamling og behandling af affald for at omdirigere affald fra deponering og forbrænding med særligt fokus på plast og bioaffald. Med hensyn til vandforvaltning og -kvalitet har Irland en aldrende og forældet infrastruktur, hvilket resulterer i en af de højeste rørlækager i Unionen. Drikkevandskvaliteten er også fortsat et problem i visse områder. Der tages ikke tilstrækkeligt hånd om den forringelse af vandkvaliteten, der skyldes udvidelsen af landbrugsarealet. Der er behov for infrastrukturinvesteringer i forbindelse med genopretning af vandløb samt en mere helhedsorienteret tilgang til at begrænse kontamineringen af vand som følge af landbrugsaktiviteter. |
| --- | --- |

(31)

Irlands affaldsproduktion stiger fortsat og ligger stadig betydeligt over EU-gennemsnittet. Irlands resultater med hensyn til genanvendelse har været stagnerende i flere år. Den cirkulære materialeanvendelse i Irland steg i 2021 en smule til 2 %, hvilket dog er et godt stykke under EU-gennemsnittet på 11,7 %. Selv om der løbende sker forbedringer i affaldshåndteringen, kan der stadig ikke påvises nogen virkning af affaldshandlingsplanen fra 2020 for en cirkulær økonomi og den strategi for en cirkulær økonomi for hele forvaltningen, der blev offentliggjort i december 2021. Der er behov for flere investeringer for at nå Unionens mål for den cirkulære økonomi. Dette indebærer en forbedring af infrastrukturen for særskilt indsamling og behandling af affald for at omdirigere affald fra deponering og forbrænding med særligt fokus på plast og bioaffald. Med hensyn til vandforvaltning og -kvalitet har Irland en aldrende og forældet infrastruktur, hvilket resulterer i en af de højeste rørlækager i Unionen. Drikkevandskvaliteten er også fortsat et problem i visse områder. Der tages ikke tilstrækkeligt hånd om den forringelse af vandkvaliteten, der skyldes udvidelsen af landbrugsarealet. Der er behov for infrastrukturinvesteringer i forbindelse med genopretning af vandløb samt en mere helhedsorienteret tilgang til at begrænse kontamineringen af vand som følge af landbrugsaktiviteter.

| (32) | Irlands elsystem viste tegn på sårbarhed i 2022, da der opstod elforsyningsproblemer, som krævede nødstøtteforanstaltninger. Landets klimahandlingsplan omfatter det ambitiøse mål om at omlægge landets energisystem senest i 2030 med henblik på at øge andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder til 80 %. Dette vil resultere i en meget omfattende variabel elproduktion. Systemet er ikke tilstrækkeligt fleksibelt og integreret til at kunne håndtere så omfattende en variabel elproduktion, og den stigende energiefterspørgsel, navnlig fra datacentre, kan gøre det vanskeligt at nå målet for vedvarende energi. Fleksibilitet på efterspørgselssiden og omfattende opgraderinger af transmissions-, distributions- og lagringsinfrastrukturen vil spille en afgørende rolle med hensyn til at mindske Irlands afhængighed af importerede fossile brændstoffer og lette og fremskynde landets omstilling til et klimaneutralt energisystem. De vigtigste udfordringer i forbindelse med udviklingen af fleksibilitet på efterspørgselssiden består i manglen på en koordineret strategi for hele energisystemet, herunder opvarmning og køling, samt mangel på intelligent målerinfrastruktur. En forbedring af planlægnings- og tilladelsessystemet vedrørende vedvarende energi, lagring og netsammenkoblinger ved at sikre nødvendigt personale med passende kompetencer i alle faser af planlægningsprocessen og ved at strømline de overordnede rammer, kan fremskynde store udviklingsprojekter og dermed sætte skub i den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(32)

Irlands elsystem viste tegn på sårbarhed i 2022, da der opstod elforsyningsproblemer, som krævede nødstøtteforanstaltninger. Landets klimahandlingsplan omfatter det ambitiøse mål om at omlægge landets energisystem senest i 2030 med henblik på at øge andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder til 80 %. Dette vil resultere i en meget omfattende variabel elproduktion. Systemet er ikke tilstrækkeligt fleksibelt og integreret til at kunne håndtere så omfattende en variabel elproduktion, og den stigende energiefterspørgsel, navnlig fra datacentre, kan gøre det vanskeligt at nå målet for vedvarende energi. Fleksibilitet på efterspørgselssiden og omfattende opgraderinger af transmissions-, distributions- og lagringsinfrastrukturen vil spille en afgørende rolle med hensyn til at mindske Irlands afhængighed af importerede fossile brændstoffer og lette og fremskynde landets omstilling til et klimaneutralt energisystem. De vigtigste udfordringer i forbindelse med udviklingen af fleksibilitet på efterspørgselssiden består i manglen på en koordineret strategi for hele energisystemet, herunder opvarmning og køling, samt mangel på intelligent målerinfrastruktur. En forbedring af planlægnings- og tilladelsessystemet vedrørende vedvarende energi, lagring og netsammenkoblinger ved at sikre nødvendigt personale med passende kompetencer i alle faser af planlægningsprocessen og ved at strømline de overordnede rammer, kan fremskynde store udviklingsprojekter og dermed sætte skub i den grønne omstilling.

| (33) | Irlands forbrug af naturgas er faldet med 0,2 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er langt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Selv om Irland er berettiget til en undtagelse fra dette mål, opfordres landet til at øge indsatsen for midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Energieffektivitetsforanstaltninger vil spille en central rolle med hensyn til at reducere energiforbruget og bidrage til at nå det EU-dækkende mål om at reducere nettodrivhusgasemissionerne med mindst 55 %. Energimæssige forbedringer af boliger, eftermontering og hurtig udbredelse af varmesystemer baseret på vedvarende energikilder vil være afgørende for at nå klimamålene. På trods af ambitiøse mål om inden udgangen af 2030 at modernisere, hvad der svarer til 500 000 boliger, således at de opnår en energiklassificering (Building Energy Rating (BER)) på B2, og installere 400 000 varmepumper i eksisterende boliger til erstatning for ældre, mindre effektive varmesystemer, er der fortsat udfordringer, hovedsagelig som følge af manglen på kvalificeret arbejdskraft. Antallet af nulemissionskøretøjer i den irske bilpark stiger hurtigt fra et meget lavt udgangspunkt, men landet har svært ved at holde trit, hvad angår tætheden af offentlige ladestandere. Kun omkring 100 km jernbanelinjer er elektrificeret, hvilket gør Irland til det land i Unionen, der har den laveste andel af elektrificerede jernbaner. Desuden lægger trængslen på vejene en stor byrde på luftkvaliteten og pendlernes tid. |
| --- | --- |

(33)

Irlands forbrug af naturgas er faldet med 0,2 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er langt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Selv om Irland er berettiget til en undtagelse fra dette mål, opfordres landet til at øge indsatsen for midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Energieffektivitetsforanstaltninger vil spille en central rolle med hensyn til at reducere energiforbruget og bidrage til at nå det EU-dækkende mål om at reducere nettodrivhusgasemissionerne med mindst 55 %. Energimæssige forbedringer af boliger, eftermontering og hurtig udbredelse af varmesystemer baseret på vedvarende energikilder vil være afgørende for at nå klimamålene. På trods af ambitiøse mål om inden udgangen af 2030 at modernisere, hvad der svarer til 500 000 boliger, således at de opnår en energiklassificering (Building Energy Rating (BER)) på B2, og installere 400 000 varmepumper i eksisterende boliger til erstatning for ældre, mindre effektive varmesystemer, er der fortsat udfordringer, hovedsagelig som følge af manglen på kvalificeret arbejdskraft. Antallet af nulemissionskøretøjer i den irske bilpark stiger hurtigt fra et meget lavt udgangspunkt, men landet har svært ved at holde trit, hvad angår tætheden af offentlige ladestandere. Kun omkring 100 km jernbanelinjer er elektrificeret, hvilket gør Irland til det land i Unionen, der har den laveste andel af elektrificerede jernbaner. Desuden lægger trængslen på vejene en stor byrde på luftkvaliteten og pendlernes tid.

| (34) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Irland for 12 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder medarbejdere inden for miljøbeskyttelse, ingeniører og elektroingeniører. Desuden blev manglen på arbejdskraft anført som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien (for 46,8 % af virksomhederne) og bygge- og anlægssektoren (for 60,3 % af virksomhederne). |
| --- | --- |

(34)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Irland for 12 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder medarbejdere inden for miljøbeskyttelse, ingeniører og elektroingeniører. Desuden blev manglen på arbejdskraft anført som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien (for 46,8 % af virksomhederne) og bygge- og anlægssektoren (for 60,3 % af virksomhederne).

| (35) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(35)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (36) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Irland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(36)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Irland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Irland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

for perioden efter 2024, fortsætte med at gennemføre investeringer og reformer, der kan føre til en højere bæredygtig vækst, og bevare en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

sikre den finanspolitiske holdbarhed i det statslige pensionssystem ved at fastlægge de dertil knyttede finansieringsordninger

2.

fremskynde gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen betydeligt, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige ressourcer, og hurtigt færdigbehandle tillægget hertil og REPowerEU-kapitlet med henblik på snarest muligt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

fremskynde investeringer med henblik på at sætte skub i den cirkulære økonomi; videreudvikle både infrastrukturen til affaldsbehandling i de højere trin i affaldshierarkiet og de økonomiske instrumenter med henblik på forebyggelse af affald og forøgelse af mængden af videreudnyttet, genfremstillet og genanvendt indhold; udvikle et mere effektivt system til særskilt indsamling af genanvendeligt affald, herunder bionedbrydeligt affald; omdirigere affald, navnlig plast og bioaffald, fra deponering og forbrænding; øge indsatsen for at fremskynde investeringer i drikkevands- og spildevandsinfrastrukturen

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer generelt; fokusere indsatsen på at forbedre fleksibiliteten i elektricitetssystemet og forbedre integrationen af energisystemet; udforme og gennemføre en særlig strategi for udvikling af efterspørgselsreaktion og fremskynde udrulningen af intelligent målerinfrastruktur og intelligente netteknologier; strømline planlægnings- og tilladelsesrammen vedrørende vedvarende energi, lagring og netsammenkoblinger; gennemføre yderligere foranstaltninger, der fremmer energieffektiviteten i private og offentlige bygninger, for at reducere energiregningerne og omkostningerne til energisystemet; fremskynde opførelsen af offentlige ladestandere til nulemissionskøretøjer; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11046/21, ST 11046/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 28).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

9

(10)  Tallet angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Irlands nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Irlands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 52).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Irland, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 12,3 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

13

(14)  Den strukturelle saldo (konjunkturkorrigeret saldo eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger), som Kommissionen har genberegnet efter den i fællesskab aftalte metode, peger i retning af et strukturelt underskud på 0,9 % af BNP i 2023 og et overskud på 0,1 % i 2024.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/67 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/67

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Grækenlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/08)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Grækenland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Grækenlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Grækenland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Grækenlands udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 27. april 2021 indgav Grækenland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Grækenlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Grækenland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 27. april 2021 indgav Grækenland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Grækenlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Grækenland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 2. maj 2023 forelagde Grækenland sit nationale reformprogram for 2023 og den 29. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Grækenlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 2. maj 2023 forelagde Grækenland sit nationale reformprogram for 2023 og den 29. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Grækenlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Grækenland 2023. Heri foretages der en vurdering af Grækenlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Grækenlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Grækenlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Grækenland 2023. Heri foretages der en vurdering af Grækenlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Grækenlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Grækenlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Grækenland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Grækenland er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende den høje offentlige gæld og en stor beholdning af misligholdte lån i en situation med høj arbejdsløshed aftaget, men landets stilling over for udlandet er blevet forværret. En af de største bekymringer er, at underskuddet på de løbende poster på trods af opsvinget i turistindtægterne er blevet markant større i 2022, bl.a. på grund af den kraftige stigning i energipriserne i hele Unionen. Selv om underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes at skrumpe en smule i år og næste år, forventes det at forblive et godt stykke over det niveau, der er nødvendigt for at sikre en varig forbedring af nettostillingen over for udlandet. Den offentlige gældskvote er fortsat er den højeste i Unionen, men blev markant forbedret i 2022, hovedsagelig på grund af en stærk vækst i det nominelle BNP, og den forventes at falde yderligere i 2023 og 2024. Der blev registreret et kraftigt fald i misligholdte lån sidste år på grundlag af store reduktioner i tidligere år, men de ligger stadig højt i forhold til EU-gennemsnittet og hæmmer fortsat bankernes rentabilitet og udlånskapacitet, hvilket igen påvirker kapitalintensiteten og produktivitetsvæksten i økonomien. De politiske tiltag har bidraget til afviklingen af ubalancer, og gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen udgør en vigtig mulighed for at håndtere de resterende strukturelle svagheder. Der er dog behov for en større indsats, navnlig for at sikre, at betalingsbalancen forbedres markant, og at de misligholdte lån falder yderligere, bl.a. ved at øge effektiviteten af gældsinddrivelsen og forbedre det sekundære marked for misligholdte lån. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Grækenland efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Grækenland er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende den høje offentlige gæld og en stor beholdning af misligholdte lån i en situation med høj arbejdsløshed aftaget, men landets stilling over for udlandet er blevet forværret. En af de største bekymringer er, at underskuddet på de løbende poster på trods af opsvinget i turistindtægterne er blevet markant større i 2022, bl.a. på grund af den kraftige stigning i energipriserne i hele Unionen. Selv om underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes at skrumpe en smule i år og næste år, forventes det at forblive et godt stykke over det niveau, der er nødvendigt for at sikre en varig forbedring af nettostillingen over for udlandet. Den offentlige gældskvote er fortsat er den højeste i Unionen, men blev markant forbedret i 2022, hovedsagelig på grund af en stærk vækst i det nominelle BNP, og den forventes at falde yderligere i 2023 og 2024. Der blev registreret et kraftigt fald i misligholdte lån sidste år på grundlag af store reduktioner i tidligere år, men de ligger stadig højt i forhold til EU-gennemsnittet og hæmmer fortsat bankernes rentabilitet og udlånskapacitet, hvilket igen påvirker kapitalintensiteten og produktivitetsvæksten i økonomien. De politiske tiltag har bidraget til afviklingen af ubalancer, og gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen udgør en vigtig mulighed for at håndtere de resterende strukturelle svagheder. Der er dog behov for en større indsats, navnlig for at sikre, at betalingsbalancen forbedres markant, og at de misligholdte lån falder yderligere, bl.a. ved at øge effektiviteten af gældsinddrivelsen og forbedre det sekundære marked for misligholdte lån.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Grækenlands offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 2,3 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 194,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 171,3 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Grækenlands offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 2,3 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 194,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 171,3 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger tilskud til elektricitet til husholdninger og virksomheder samt øgede sociale ydelser til sårbare husholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt prisloftet for elproducenter og den ekstraordinære afgift for elproducenter for perioden oktober 2021 til juni 2022. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,5 % af BNP i 2022 fra 6,5 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger tilskud til elektricitet til husholdninger og virksomheder samt øgede sociale ydelser til sårbare husholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt prisloftet for elproducenter og den ekstraordinære afgift for elproducenter for perioden oktober 2021 til juni 2022. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,5 % af BNP i 2022 fra 6,5 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Grækenland (7) i 2022 skulle udnytte genopretnings- og resiliensfaciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Grækenland opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Grækenland (7) i 2022 skulle udnytte genopretnings- og resiliensfaciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Grækenland opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med -1,0 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Grækenland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 2,1 % af BNP i 2022 (2,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldes udfasningen af den foregående programmeringsperiode, mens investeringsudgifterne i den nye programmeringsperiode endnu ikke er steget. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,6 procentpoint til finanspolitikken (9). Grækenland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,6 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2 % af BNP). Grækenland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med -1,0 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Grækenland med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 2,1 % af BNP i 2022 (2,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldes udfasningen af den foregående programmeringsperiode, mens investeringsudgifterne i den nye programmeringsperiode endnu ikke er steget. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,6 procentpoint til finanspolitikken (9). Grækenland bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,6 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2 % af BNP). Grækenland har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og gunstigere derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,3 % i 2023 og 3 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og en lavere realvækst i BNP på 1,9 % i 2024, hovedsagelig på grund af forskelle i antagelserne om investeringsaktivitet og bidrag fra den eksterne sektor. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes faste bruttoinvesteringer at udgøre et større bidrag, især i 2024, og Kommissionen forventer, at importen af varer fortsat vil ligge højere end i myndighedernes prognoser. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og gunstigere derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,3 % i 2023 og 3 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og en lavere realvækst i BNP på 1,9 % i 2024, hovedsagelig på grund af forskelle i antagelserne om investeringsaktivitet og bidrag fra den eksterne sektor. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes faste bruttoinvesteringer at udgøre et større bidrag, især i 2024, og Kommissionen forventer, at importen af varer fortsat vil ligge højere end i myndighedernes prognoser.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 1,8 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig udfasningen af de pandemirelaterede finanspolitiske foranstaltninger og reduktionen af omkostningerne ved de energirelaterede foranstaltninger samt de stigende indtægter som følge af økonomisk vækst. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 171,3 % ved udgangen af 2022 til 162,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes ifølge stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en mere gunstig udvikling i skattegrundlaget som følge af de makroøkonomiske antagelser, herunder sammensætningen af væksten og lavere udgifter på det sociale budget i overensstemmelse med de seneste års systematiske mindreforbrug. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 160,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes hovedsagelig en højere vækst i det nominelle BNP og i mindre grad et lavere offentligt underskud, som Kommissionen forventer. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 1,8 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig udfasningen af de pandemirelaterede finanspolitiske foranstaltninger og reduktionen af omkostningerne ved de energirelaterede foranstaltninger samt de stigende indtægter som følge af økonomisk vækst. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 171,3 % ved udgangen af 2022 til 162,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes ifølge stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en mere gunstig udvikling i skattegrundlaget som følge af de makroøkonomiske antagelser, herunder sammensætningen af væksten og lavere udgifter på det sociale budget i overensstemmelse med de seneste års systematiske mindreforbrug. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 160,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes hovedsagelig en højere vækst i det nominelle BNP og i mindre grad et lavere offentligt underskud, som Kommissionen forventer.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig tilskud til elektricitet til husholdninger og virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt prisloftet for elproducenter og solidaritetsbidraget fra raffinaderierne. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,2 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,5 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig tilskud til elektricitet til husholdninger og virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt prisloftet for elproducenter og solidaritetsbidraget fra raffinaderierne. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,2 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,5 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Grækenland i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Grækenland være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Grækenland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Grækenland i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Grækenland være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Grækenland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (-1,0 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at være stort set neutral (-0,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede omkostninger ved de (målrettede og generelle) støtteforanstaltninger til husholdninger og virksomheder som reaktion på energiprisstigninger (med 2,3 % af BNP). Stigningen i de sociale udgifter er den vigtigste drivkraft for stigningen i de nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden). Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 2,5 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint (13). Grækenland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom opsætning af 8 000 offentligt tilgængelige ladestandere til elektriske køretøjer i vigtige by- og forstadsområder, digitalisering af den offentlige forvaltning og forbedring af elsammenkoblingen på øer. |
| --- | --- |

(21)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (-1,0 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at være stort set neutral (-0,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede omkostninger ved de (målrettede og generelle) støtteforanstaltninger til husholdninger og virksomheder som reaktion på energiprisstigninger (med 2,3 % af BNP). Stigningen i de sociale udgifter er den vigtigste drivkraft for stigningen i de nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden). Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 2,5 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint (13). Grækenland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom opsætning af 8 000 offentligt tilgængelige ladestandere til elektriske køretøjer i vigtige by- og forstadsområder, digitalisering af den offentlige forvaltning og forbedring af elsammenkoblingen på øer.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,8 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af de resterende energiforanstaltninger og andre foranstaltninger og stigningen i indtægterne på baggrund af en solid økonomisk vækst. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 150,8 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 0,6 % af BNP. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af antagelserne om gennemførelsen af det sociale budget, navnlig lavere udgifter til sociale ydelser og pensioner. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være højere og udgøre 154,5 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,8 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af de resterende energiforanstaltninger og andre foranstaltninger og stigningen i indtægterne på baggrund af en solid økonomisk vækst. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 150,8 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 0,6 % af BNP. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af antagelserne om gennemførelsen af det sociale budget, navnlig lavere udgifter til sociale ydelser og pensioner. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være højere og udgøre 154,5 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,6 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at styrke stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,6 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at styrke stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 0,7 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er større end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 0,7 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er større end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4,8 % af BNP i 2023 til 5,4 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler lidt lavere nationalt finansierede investeringer og højere investeringer, der finansieres af EU, navnlig ved hjælp af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer med høj merværdi og strukturreformer med henblik på den grønne og den digitale omstilling samt omstillingen på energiområdet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4,8 % af BNP i 2023 til 5,4 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler lidt lavere nationalt finansierede investeringer og højere investeringer, der finansieres af EU, navnlig ved hjælp af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer med høj merværdi og strukturreformer med henblik på den grønne og den digitale omstilling samt omstillingen på energiområdet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,5 % af BNP i 2025 og til 0,1 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 150,8 % ved udgangen af 2024 til 135,2 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,5 % af BNP i 2025 og til 0,1 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 150,8 % ved udgangen af 2024 til 135,2 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Med udgangspunkt i bedste praksis og de reformer, der er iværksat som led i genopretnings- og resiliensplanen, kan ændringer af Grækenlands skattepolitiske rammer bidrage til at afhjælpe investeringsunderskuddet. Mere specifikt kan indførelsen af et mere omfattende system med forhåndstilsagn på skatteområdet styrke retssikkerheden for investorerne og øge de igangværende bestræbelser på at forenkle skattesystemet. En revision af skattesystemet kan også bidrage til at udvide skattegrundlaget for så vidt angår selvstændige og fremme investeringer. Overholdelsen af skattereglerne kan forbedres ved at udvide anvendelsen af elektroniske betalinger og gøre yderligere brug af de oplysninger, der stammer fra elektroniske betalinger, navnlig i betragtning af den seneste tids tegn på et voksende gab mellem selvstændiges angivne lave indkomster og deres tilsyneladende hastigt stigende omsætning. Dette kan navnlig ske gennem bedre anvendelse af de oplysninger, der stammer fra elektroniske betalinger inden for bestemte erhverv. Den igangværende digitale omstilling af den uafhængige myndighed for offentlige indtægter forventes at bidrage til dette mål. Det er imidlertid afgørende, at myndigheden får større driftsmæssig autonomi til selv at forvalte og udvikle sin HR- og IT-infrastruktur i betragtning af de aktuelle udfordringer for skattesystemerne på verdensplan. |
| --- | --- |

(28)

Med udgangspunkt i bedste praksis og de reformer, der er iværksat som led i genopretnings- og resiliensplanen, kan ændringer af Grækenlands skattepolitiske rammer bidrage til at afhjælpe investeringsunderskuddet. Mere specifikt kan indførelsen af et mere omfattende system med forhåndstilsagn på skatteområdet styrke retssikkerheden for investorerne og øge de igangværende bestræbelser på at forenkle skattesystemet. En revision af skattesystemet kan også bidrage til at udvide skattegrundlaget for så vidt angår selvstændige og fremme investeringer. Overholdelsen af skattereglerne kan forbedres ved at udvide anvendelsen af elektroniske betalinger og gøre yderligere brug af de oplysninger, der stammer fra elektroniske betalinger, navnlig i betragtning af den seneste tids tegn på et voksende gab mellem selvstændiges angivne lave indkomster og deres tilsyneladende hastigt stigende omsætning. Dette kan navnlig ske gennem bedre anvendelse af de oplysninger, der stammer fra elektroniske betalinger inden for bestemte erhverv. Den igangværende digitale omstilling af den uafhængige myndighed for offentlige indtægter forventes at bidrage til dette mål. Det er imidlertid afgørende, at myndigheden får større driftsmæssig autonomi til selv at forvalte og udvikle sin HR- og IT-infrastruktur i betragtning af de aktuelle udfordringer for skattesystemerne på verdensplan.

| (29) | Grækenland har vedvarende taget skridt til at modernisere sin offentlige forvaltning, men landets samlede resultater ligger stadig på et relativt lavt niveau. Som følge af den væsentlige tilpasning efter 2010 er den offentlige forvaltnings størrelse og omkostninger stort set blevet tilpasset EU-gennemsnittet. Grækenlands lønudgifter lå stabilt på 10,8 % af BNP i 2022, hvilket er en anelse over EU-gennemsnittet (10,2 % af BNP). For at fastholde disse fremskridt er det afgørende at sikre, at den fælles lønramme videreføres, samtidig med at det nuværende personaleniveau opretholdes gennem videreførelse af »én ind, én ud«-reglen for ansættelse af fastansatte medarbejdere og af det loft for midlertidigt personale, som blev indført i 2022. Genopretnings- og resiliensplanen indeholder foranstaltninger, der skal forbedre den offentlige forvaltnings effektivitet med særligt fokus på at forbedre de digitale tjenester. Samtidig er det fortsat en udfordring at tiltrække og fastholde højt kvalificerede arbejdstagere. Dette kan løses på en strukturel måde gennem særlige/supplerende lønrammer for bestemte funktioner eller organer samt et veldefineret løntillægssystem, der indgår som en integreret del af det nye HR-system, samtidig med at integriteten af den fælles lønramme og lønomkostningernes samlede størrelse sikres. |
| --- | --- |

(29)

Grækenland har vedvarende taget skridt til at modernisere sin offentlige forvaltning, men landets samlede resultater ligger stadig på et relativt lavt niveau. Som følge af den væsentlige tilpasning efter 2010 er den offentlige forvaltnings størrelse og omkostninger stort set blevet tilpasset EU-gennemsnittet. Grækenlands lønudgifter lå stabilt på 10,8 % af BNP i 2022, hvilket er en anelse over EU-gennemsnittet (10,2 % af BNP). For at fastholde disse fremskridt er det afgørende at sikre, at den fælles lønramme videreføres, samtidig med at det nuværende personaleniveau opretholdes gennem videreførelse af »én ind, én ud«-reglen for ansættelse af fastansatte medarbejdere og af det loft for midlertidigt personale, som blev indført i 2022. Genopretnings- og resiliensplanen indeholder foranstaltninger, der skal forbedre den offentlige forvaltnings effektivitet med særligt fokus på at forbedre de digitale tjenester. Samtidig er det fortsat en udfordring at tiltrække og fastholde højt kvalificerede arbejdstagere. Dette kan løses på en strukturel måde gennem særlige/supplerende lønrammer for bestemte funktioner eller organer samt et veldefineret løntillægssystem, der indgår som en integreret del af det nye HR-system, samtidig med at integriteten af den fælles lønramme og lønomkostningernes samlede størrelse sikres.

| (30) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Grækenland er indtil videre godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Det er vigtigt at fastholde gennemførelsestempoet fremover. Grækenland indgav tre betalingsanmodninger (16) om ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte og to betalingsanmodninger om lånestøtte, som dækker 85 milepæle og mål i planen. Grækenland har indtil videre modtaget en samlet udbetaling på 7 126 mio. EUR (17). I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Grækenland den 29. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 5 000 mio. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Grækenland er kommet godt i gang med at gennemføre sin plan og har indført et forvaltnings- og kontrolsystem til at overvåge og koordinere den rettidige gennemførelse af reformerne og investeringerne. Fremover er det vigtigt at fastholde og styrke denne indsats i betragtning af det betydelige antal reformer og investeringer, der efter planen skal gennemføres, navnlig da færdiggørelsen af en række af disse reformer og investeringer vil kræve rettidige fremskridt med forskellige forberedende skridt, herunder offentlige udbudsprocedurer. Den fortsatte gennemførelse af planen afhænger af de udpegede gennemførelsesorganers administrative kapacitet og gennemførelseskapacitet, herunder den regionale og lokale forvaltning. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Grækenlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(30)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Grækenland er indtil videre godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Det er vigtigt at fastholde gennemførelsestempoet fremover. Grækenland indgav tre betalingsanmodninger (16) om ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte og to betalingsanmodninger om lånestøtte, som dækker 85 milepæle og mål i planen. Grækenland har indtil videre modtaget en samlet udbetaling på 7 126 mio. EUR (17). I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Grækenland den 29. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 5 000 mio. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Grækenland er kommet godt i gang med at gennemføre sin plan og har indført et forvaltnings- og kontrolsystem til at overvåge og koordinere den rettidige gennemførelse af reformerne og investeringerne. Fremover er det vigtigt at fastholde og styrke denne indsats i betragtning af det betydelige antal reformer og investeringer, der efter planen skal gennemføres, navnlig da færdiggørelsen af en række af disse reformer og investeringer vil kræve rettidige fremskridt med forskellige forberedende skridt, herunder offentlige udbudsprocedurer. Den fortsatte gennemførelse af planen afhænger af de udpegede gennemførelsesorganers administrative kapacitet og gennemførelseskapacitet, herunder den regionale og lokale forvaltning. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Grækenlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (31) | Kommissionen godkendte alle Grækenlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Grækenland. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkendte alle Grækenlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Grækenland.

| (32) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Grækenland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til sundhedspleje og langtidspleje, matrikelkortlægning, energipolitik og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(32)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Grækenland også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til sundhedspleje og langtidspleje, matrikelkortlægning, energipolitik og den grønne omstilling.

| (33) | De offentlige sundhedsudgifter ligger under EU-gennemsnittet, mens egenbetalingen fra patienter i Grækenland udgør den næsthøjeste andel af BNP i Unionen. Sundhedssystemet er stadig hospitalscentreret, og udgifterne til behandlende pleje er fokuseret på hospitalsindlæggelse. Desuden indtager Grækenland førstepladsen blandt alle medlemsstater med hensyn til offentlige udgifter til lægemidler målt som andel af BNP. De offentlige udgifter til langtidspleje og forebyggende pleje ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, og der findes ingen overordnet national strategi for langtidspleje. For at tackle det er Grækenland i færd med at indføre et nyligt vedtaget primært sundhedssystem for at mindske afhængigheden af hospitalsbehandling og øge effektiviteten af adgangen til sundhedsprodukter og -tjenester. Den fulde gennemførelse af reformen af den primære sundhedspleje hæmmes af manglen på alment praktiserende læger. Antallet af alment praktiserende læger er ikke tilstrækkeligt til at dække hele befolkningen. En tilstrækkelig dækning vil være nødvendig for fuldt ud at kunne indføre et effektivt og omfattende kontrolbaseret system, der skal træde i kraft fra den 1. september 2023. I den forbindelse spiller stærkere incitamenter til at øge antallet af alment praktiserende læger, så hele befolkningen kan dækkes, samt folkeregistrering en afgørende rolle i at sikre tilstrækkelig og lige adgang til sundhedssystemet for befolkningen. |
| --- | --- |

(33)

De offentlige sundhedsudgifter ligger under EU-gennemsnittet, mens egenbetalingen fra patienter i Grækenland udgør den næsthøjeste andel af BNP i Unionen. Sundhedssystemet er stadig hospitalscentreret, og udgifterne til behandlende pleje er fokuseret på hospitalsindlæggelse. Desuden indtager Grækenland førstepladsen blandt alle medlemsstater med hensyn til offentlige udgifter til lægemidler målt som andel af BNP. De offentlige udgifter til langtidspleje og forebyggende pleje ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, og der findes ingen overordnet national strategi for langtidspleje. For at tackle det er Grækenland i færd med at indføre et nyligt vedtaget primært sundhedssystem for at mindske afhængigheden af hospitalsbehandling og øge effektiviteten af adgangen til sundhedsprodukter og -tjenester. Den fulde gennemførelse af reformen af den primære sundhedspleje hæmmes af manglen på alment praktiserende læger. Antallet af alment praktiserende læger er ikke tilstrækkeligt til at dække hele befolkningen. En tilstrækkelig dækning vil være nødvendig for fuldt ud at kunne indføre et effektivt og omfattende kontrolbaseret system, der skal træde i kraft fra den 1. september 2023. I den forbindelse spiller stærkere incitamenter til at øge antallet af alment praktiserende læger, så hele befolkningen kan dækkes, samt folkeregistrering en afgørende rolle i at sikre tilstrækkelig og lige adgang til sundhedssystemet for befolkningen.

| (34) | Færdiggørelsen af det mangeårige projekt vedrørende det nationale matrikelregister vil forbedre Grækenlands erhvervsklima yderligere. Ved udgangen af maj 2023 var 72 % af matrikelkortlægningen afsluttet, og yderligere 25 % af ejendomsrettighederne var blevet indsamlet og er under behandling i øjeblikket. Behandlingen af de indsamlede rettigheder forventes afsluttet ved udgangen af 2023, således at matrikelregistret er færdigt inden årets udgang. Med hensyn til overgangen til det nye græske matrikelregister er der åbnet 12 matrikelkontorer og 49 afdelinger, som er driftsklare. Det græske matrikelregister planlægger at digitalisere tjenesterne til borgerne fuldt ud, og faciliteten yder støtte til digitalisering af alle registreringer og skøder vedrørende ejendomsrettigheder, som i øjeblikket er i papirformat. |
| --- | --- |

(34)

Færdiggørelsen af det mangeårige projekt vedrørende det nationale matrikelregister vil forbedre Grækenlands erhvervsklima yderligere. Ved udgangen af maj 2023 var 72 % af matrikelkortlægningen afsluttet, og yderligere 25 % af ejendomsrettighederne var blevet indsamlet og er under behandling i øjeblikket. Behandlingen af de indsamlede rettigheder forventes afsluttet ved udgangen af 2023, således at matrikelregistret er færdigt inden årets udgang. Med hensyn til overgangen til det nye græske matrikelregister er der åbnet 12 matrikelkontorer og 49 afdelinger, som er driftsklare. Det græske matrikelregister planlægger at digitalisere tjenesterne til borgerne fuldt ud, og faciliteten yder støtte til digitalisering af alle registreringer og skøder vedrørende ejendomsrettigheder, som i øjeblikket er i papirformat.

| (35) | På trods af Grækenlands indsats også i forbindelse med energikrisen er landet fortsat stærkt afhængigt af fossile brændstoffer, idet olie og gas udgjorde henholdsvis 52 % og 24 % af landets energimiks i 2021. For at øge dekarboniseringsindsatsen kan der sættes yderligere ind med en række foranstaltninger, der bygger på og går videre end de investeringer og reformer, der indgår i Grækenlands genopretnings- og resiliensplan. Grækenland kan fremskynde udbredelsen af vedvarende energi ved at etablere og færdiggøre de retlige rammer for at fremme udviklingen af infrastrukturen for vedvarende brint og offshorevindenergi. Der er behov for en yderligere indsats for at fremskynde udviklingen af en retlig og reguleringsmæssig ramme for biomethan og omdanne det tilgængelige potentielle bæredygtige biomethan til faktisk produktionskapacitet for at kompensere for import af naturgas. |
| --- | --- |

(35)

På trods af Grækenlands indsats også i forbindelse med energikrisen er landet fortsat stærkt afhængigt af fossile brændstoffer, idet olie og gas udgjorde henholdsvis 52 % og 24 % af landets energimiks i 2021. For at øge dekarboniseringsindsatsen kan der sættes yderligere ind med en række foranstaltninger, der bygger på og går videre end de investeringer og reformer, der indgår i Grækenlands genopretnings- og resiliensplan. Grækenland kan fremskynde udbredelsen af vedvarende energi ved at etablere og færdiggøre de retlige rammer for at fremme udviklingen af infrastrukturen for vedvarende brint og offshorevindenergi. Der er behov for en yderligere indsats for at fremskynde udviklingen af en retlig og reguleringsmæssig ramme for biomethan og omdanne det tilgængelige potentielle bæredygtige biomethan til faktisk produktionskapacitet for at kompensere for import af naturgas.

| (36) | I takt med at der integreres flere vedvarende energikilder, er det vigtigt at sikre flere investeringer for at udvide lagrings- og netværkskapaciteten, således at balancen i elnettet garanteres. Fælles betalingsordninger og fremme af systemer for lagring bag måleren kan være vigtige redskaber til at fremme en hurtig og holdbar udvidelse af lagringskapaciteten. For at undgå, at der bliver behov for at indskrænke vedvarende energikilder, kan der udvikles yderligere elsammenkoblinger med nabolande. Med hensyn til den videre udbredelse af vedvarende energikilder er det vigtigt fuldt ud at håndhæve de nye regler, der blev vedtaget i 2022, og som forenkler og fremskynder godkendelsesproceduren for projekter vedrørende vedvarende energi og lagring. Desuden kan fremme af ordninger for egetforbrug, herunder udvidelse af støtten til montering af solcellesystemer med batterier, og energifællesskaber bidrage til at øge den sociale accept af udbredelsen af vedvarende energi. |
| --- | --- |

(36)

I takt med at der integreres flere vedvarende energikilder, er det vigtigt at sikre flere investeringer for at udvide lagrings- og netværkskapaciteten, således at balancen i elnettet garanteres. Fælles betalingsordninger og fremme af systemer for lagring bag måleren kan være vigtige redskaber til at fremme en hurtig og holdbar udvidelse af lagringskapaciteten. For at undgå, at der bliver behov for at indskrænke vedvarende energikilder, kan der udvikles yderligere elsammenkoblinger med nabolande. Med hensyn til den videre udbredelse af vedvarende energikilder er det vigtigt fuldt ud at håndhæve de nye regler, der blev vedtaget i 2022, og som forenkler og fremskynder godkendelsesproceduren for projekter vedrørende vedvarende energi og lagring. Desuden kan fremme af ordninger for egetforbrug, herunder udvidelse af støtten til montering af solcellesystemer med batterier, og energifællesskaber bidrage til at øge den sociale accept af udbredelsen af vedvarende energi.

| (37) | Grækenland kan også udvide omfanget af og ambitionsniveauet for de eksisterende energibesparende foranstaltninger og reducere den høje grad af energifattigdom. Grækenlands forbrug af naturgas faldt med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Grækenland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(37)

Grækenland kan også udvide omfanget af og ambitionsniveauet for de eksisterende energibesparende foranstaltninger og reducere den høje grad af energifattigdom. Grækenlands forbrug af naturgas faldt med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Grækenland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19).

| (38) | Indførelse af nye finansielle instrumenter såsom energieffektivitetsauktioner kan målrette dækningen af eksisterende renoveringsstøtteprogrammer til energifattige husholdninger mere effektivt. Andelen af intelligente målere i Grækenland ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet (3 % sammenlignet med 54 % ifølge tal fra 2021) og kan øges, da det sætter forbrugerne i stand til at deltage aktivt på markedet og understøtter efterspørgselsreaktion. Desuden har bestemte sektorer som transport og vand rig mulighed for at foretage energibesparelser, da de stadig er stærkt afhængige af olie. |
| --- | --- |

(38)

Indførelse af nye finansielle instrumenter såsom energieffektivitetsauktioner kan målrette dækningen af eksisterende renoveringsstøtteprogrammer til energifattige husholdninger mere effektivt. Andelen af intelligente målere i Grækenland ligger et godt stykke under EU-gennemsnittet (3 % sammenlignet med 54 % ifølge tal fra 2021) og kan øges, da det sætter forbrugerne i stand til at deltage aktivt på markedet og understøtter efterspørgselsreaktion. Desuden har bestemte sektorer som transport og vand rig mulighed for at foretage energibesparelser, da de stadig er stærkt afhængige af olie.

| (39) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Grækenland er manglen på grønne færdigheder i øjeblikket mest udtalt i byggesektoren, som er yderst relevant for den grønne omstilling, samt inden for bestemte tekniske erhverv. Endelig er der stadig plads til yderligere tiltag for at øge unges og kvinders beskæftigelsesegnethed. Hvis de offentlige arbejdsformidlingers administrative kapacitet øges, samtidig med at anvendelsen af den individualiserede tilgang til jobsøgende udvides, er der potentiale til at øge beskæftigelsesresultaterne for disse grupper og støtte en gnidningsløs og retfærdig omstilling. |
| --- | --- |

(39)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Grækenland er manglen på grønne færdigheder i øjeblikket mest udtalt i byggesektoren, som er yderst relevant for den grønne omstilling, samt inden for bestemte tekniske erhverv. Endelig er der stadig plads til yderligere tiltag for at øge unges og kvinders beskæftigelsesegnethed. Hvis de offentlige arbejdsformidlingers administrative kapacitet øges, samtidig med at anvendelsen af den individualiserede tilgang til jobsøgende udvides, er der potentiale til at øge beskæftigelsesresultaterne for disse grupper og støtte en gnidningsløs og retfærdig omstilling.

| (40) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(40)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1.

| (41) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Grækenland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(41)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Grækenland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (42) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til den offentlige gæld, stillingen over for udlandet og misligholdte lån. Henstilling 2 bidrager til at adressere henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 41, |
| --- | --- |

(42)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til den offentlige gæld, stillingen over for udlandet og misligholdte lån. Henstilling 2 bidrager til at adressere henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 41,

HENSTILLER, at Grækenland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2,6 % (21);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

med udgangspunkt i de reformer, der er iværksat som led i genopretnings- og resiliensplanen, gøre skattesystemet mere investeringsvenligt ved at indføre et mere omfattende system med forhåndstilsagn på skatteområdet, udvide skattegrundlaget, herunder ved at revidere den nuværende skattestruktur for selvstændige, og forbedre overholdelsen af skattereglerne ved at udvide brugen af elektroniske betalinger; bevare og øge skattemyndighedens driftsmæssige autonomi; sikre den offentlige forvaltnings effektivitet og samtidig sikre, at den kan tiltrække de rette færdigheder og fortsat er i overensstemmelse med den fælles lønramme; fortsætte den igangværende nedbringelse af misligholdte lån og yderligere forbedre det sekundære marked for misligholdte lån

2.

fastholde momentum i den stabile gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og hurtigt afslutte REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; sikre fortsat tilstrækkelig administrativ kapacitet under hensyntagen til planens omfang; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

sikre passende og lige adgang til sundhedspleje, fuldføre udrulningen af den primære sundhedsramme og indføre stærkere incitamenter til indskrivning af et tilstrækkeligt antal alment praktiserende læger med henblik på at opnå fuld befolkningsdækning og folkeregistrering; færdiggøre matrikelreformen ved at afslutte matrikelkortlægningen og gennem oprettelse og drift af det græske matrikelregister

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og yderligere fremskynde diversificeringen af forsyningsruterne; yderligere udvide udbredelsen af vedvarende energi ved at færdiggøre og håndhæve de nye retlige rammer for godkendelsesproceduren og for offshorevindmølleparker, øge elnet- og lagringskapaciteten, fremme decentraliseret produktion af vedvarende energi og indføre regler for produktion af vedvarende brint og biomethan; intensivere gennemførelsen af foranstaltninger, der forbedrer energieffektiviteten, herunder målrettede foranstaltninger til fordel for energifattige husholdninger og installation af intelligente målere, og intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling; støtte dekarboniseringen af transportsektoren, navnlig ved at fremme elektriske køretøjer.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10152/2021 INIT, ST 10152/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 33).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Grækenlands nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Grækenlands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 60).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Grækenland nominelt til 4,8 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Grækenland indgav sin tredje betalingsanmodning om tilskud den 16. maj 2023, og Kommissionen er i gang med at vurdere anmodningen.

16

(17)  Hvad angår tilskud udgør det udbetalte beløb til ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte (ekskl. forfinansiering) 3 436 mio. EUR, og det udbetalte beløb til lånestøtte (ekskl. forfinansiering) udgør 3 690 mio. EUR.

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/77 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/77

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Spaniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/09)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Spaniens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Spanien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Spaniens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Spanien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Spaniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Spanien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Spanien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Spaniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Spanien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 28. april 2023 forelagde Spanien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Spaniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28. april 2023 forelagde Spanien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Spaniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Spanien 2023. Heri foretages der en vurdering af Spaniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Spaniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Spaniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Spanien 2023. Heri foretages der en vurdering af Spaniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Spaniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Spaniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Spanien efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Spanien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende stor privat og offentlig gæld og udlandsgæld, som har grænseoverskridende relevans, blevet mindre, men de er der fortsat. Udlandsgælden og især den private gældskvote er faldet i 2010'erne, og efter en midlertidig afbrydelse i 2020 fortsatte de med at falde i 2021 og forventes fortsat at falde takket være økonomisk vækst. De ligger dog stadig på et højt niveau. Stillingen over for udlandet har nyt godt af overskud på de løbende poster i et årti, selv om det for nylig er blevet mindre grundet covid-19-pandemiens indvirkning på turismeeksporten og de højere energipriser i 2022. Den offentlige gæld er fortsat højt. I 2022 var den igen i den nedadgående retning, der skabte forbedringer inden covid-19-pandemien som følge af stærk nominel BNP-vækst, men den er stadig over niveauet før covid-19-pandemien. Ifølge prognoserne ser det ud til, at dette fald vil fortsætte i moderat tempo i 2023 og 2024, hvis det understøttes af politiske foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen. Det finansielle system viste modstandsdygtighed over for de seneste chok forårsaget af covid-19-pandemien og energikrisen. Arbejdsløsheden er faldet igen, men den er stadig høj, og der er stadig sårbare områder, bl.a. en meget høj langtidsledighed og ungdomsarbejdsløshed. De potentielle risici, der har indflydelse på den videre reduktion af sårbarheder, vedrører hovedsagelig den virkning, som stramningen af de finansielle vilkår får på husholdningers og virksomheders finansielle situation samt på den offentlige gælds holdbarhed på mellemlang til lang sigt i lyset af de nuværende markedsforhold og befolkningens aldring. Det politiske fremskridt har været gunstigt, og den fortsatte gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen burde medføre yderligere forbedringer. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Spanien efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Spanien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende stor privat og offentlig gæld og udlandsgæld, som har grænseoverskridende relevans, blevet mindre, men de er der fortsat. Udlandsgælden og især den private gældskvote er faldet i 2010'erne, og efter en midlertidig afbrydelse i 2020 fortsatte de med at falde i 2021 og forventes fortsat at falde takket være økonomisk vækst. De ligger dog stadig på et højt niveau. Stillingen over for udlandet har nyt godt af overskud på de løbende poster i et årti, selv om det for nylig er blevet mindre grundet covid-19-pandemiens indvirkning på turismeeksporten og de højere energipriser i 2022. Den offentlige gæld er fortsat højt. I 2022 var den igen i den nedadgående retning, der skabte forbedringer inden covid-19-pandemien som følge af stærk nominel BNP-vækst, men den er stadig over niveauet før covid-19-pandemien. Ifølge prognoserne ser det ud til, at dette fald vil fortsætte i moderat tempo i 2023 og 2024, hvis det understøttes af politiske foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen. Det finansielle system viste modstandsdygtighed over for de seneste chok forårsaget af covid-19-pandemien og energikrisen. Arbejdsløsheden er faldet igen, men den er stadig høj, og der er stadig sårbare områder, bl.a. en meget høj langtidsledighed og ungdomsarbejdsløshed. De potentielle risici, der har indflydelse på den videre reduktion af sårbarheder, vedrører hovedsagelig den virkning, som stramningen af de finansielle vilkår får på husholdningers og virksomheders finansielle situation samt på den offentlige gælds holdbarhed på mellemlang til lang sigt i lyset af de nuværende markedsforhold og befolkningens aldring. Det politiske fremskridt har været gunstigt, og den fortsatte gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen burde medføre yderligere forbedringer.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Spaniens offentlige underskud fra 6,9 % af BNP i 2021 til 4,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 118,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 113,2 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Spanien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Spanien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Spaniens offentlige underskud fra 6,9 % af BNP i 2021 til 4,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 118,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 113,2 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Spanien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Spanien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af momsen på el og gas, en reduktion af den særlige elafgift samt en suspension af afgiften på værdien af elproduktionen, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede den generelle rabat på 20 cent pr. liter brændstoffer til køretøjer, indkomststøtte til husholdninger og energiintensive industrier, højere sociale ydelser i form af elkuponer og prisrabat på brugen af offentlig transport. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,6 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 3,1 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en reduktion af momsen på el og gas, en reduktion af den særlige elafgift samt en suspension af afgiften på værdien af elproduktionen, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede den generelle rabat på 20 cent pr. liter brændstoffer til køretøjer, indkomststøtte til husholdninger og energiintensive industrier, højere sociale ydelser i form af elkuponer og prisrabat på brugen af offentlig transport. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,6 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 3,1 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Spanien (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Spanien opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Spanien skulle begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Spanien (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Spanien opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Spanien skulle begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 2,5 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Spanien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP til finanspolitikken (9). Spanien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,7 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af energiprisstigningerne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,5 % af BNP). Samtidig har højere udgifter til forbrug i produktionen og sociale overførsler i naturalier bidraget til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne. Spanien har derfor ikke i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 2,5 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Spanien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP til finanspolitikken (9). Spanien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,7 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af energiprisstigningerne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,5 % af BNP). Samtidig har højere udgifter til forbrug i produktionen og sociale overførsler i naturalier bidraget til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne. Spanien har derfor ikke i tilstrækkelig grad begrænset væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og gunstigere derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,1 % i 2023 og 2,4 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lidt lavere realvækst i BNP på 1,9 % i 2023 og 2,0 % i 2024, hovedsagelig som følge af et lavere forventet bidrag fra det private forbrug i både 2023 og 2024 samt en mere moderat investeringsvækst i 2024. De gunstigere udsigter i stabilitetsprogrammet for 2023 afspejler også en større forventet virkning af genopretnings- og resiliensplanen på aktiviteten i prognoseperioden. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og gunstigere derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,1 % i 2023 og 2,4 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lidt lavere realvækst i BNP på 1,9 % i 2023 og 2,0 % i 2024, hovedsagelig som følge af et lavere forventet bidrag fra det private forbrug i både 2023 og 2024 samt en mere moderat investeringsvækst i 2024. De gunstigere udsigter i stabilitetsprogrammet for 2023 afspejler også en større forventet virkning af genopretnings- og resiliensplanen på aktiviteten i prognoseperioden.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,9 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig de lavere omkostninger til de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på stigningen i energipriser i forhold til 2022. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 113,2 % ved udgangen af 2022 til 111,9 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 110,6 % ved udgangen af 2023 på grund af en lavere stock-flow-justering. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,9 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig de lavere omkostninger til de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på stigningen i energipriser i forhold til 2022. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 113,2 % ved udgangen af 2022 til 111,9 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 110,6 % ved udgangen af 2023 på grund af en lavere stock-flow-justering.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022, navnlig reduktionen af momsen på el og gas, reduktionen af den særlige elafgift, suspensionen af afgiften på værdien af elproduktionen, indkomststøtte til husholdninger og energiintensive industrier, højere sociale ydelser i form af elkuponer og prisrabat på brugen af offentlig transport, samt nye foranstaltninger som f.eks. rabatten på 20 cent pr. liter på brændstof til køretøjer, som nu er rettet mod vej- og søtransport og landbrugs- og fiskerisektoren, samt et fast beløb på 200 EUR til lavindkomsthusholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af en afgift på store energileverandørers ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,6 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022, navnlig reduktionen af momsen på el og gas, reduktionen af den særlige elafgift, suspensionen af afgiften på værdien af elproduktionen, indkomststøtte til husholdninger og energiintensive industrier, højere sociale ydelser i form af elkuponer og prisrabat på brugen af offentlig transport, samt nye foranstaltninger som f.eks. rabatten på 20 cent pr. liter på brændstof til køretøjer, som nu er rettet mod vej- og søtransport og landbrugs- og fiskerisektoren, samt et fast beløb på 200 EUR til lavindkomsthusholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af en afgift på store energileverandørers ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,6 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Spanien i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Spanien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Spanien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Spanien i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Spanien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Spanien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2,5 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,3 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et stort set neutralt bidrag på 0,2 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede stort set neutrale bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede nettoomkostninger ved støtteforanstaltningerne (målrettede og generelle) til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigninger (med 1,0 % af BNP). De vigtigste drivkræfter bag stigningen i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er stigningen i sociale overførsler som følge af, at pensionerne igen er kædet sammen med tidligere inflation, samt højere udgifter til forbrug i produktionen. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Spanien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Spanien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. den styrkede industripolitik »España 2030«, planen for bolig- og byfornyelse eller det løft, der er givet til cybersikkerhed og 5G-konnektivitet, som finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2,5 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,3 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et stort set neutralt bidrag på 0,2 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede stort set neutrale bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede nettoomkostninger ved støtteforanstaltningerne (målrettede og generelle) til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigninger (med 1,0 % af BNP). De vigtigste drivkræfter bag stigningen i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er stigningen i sociale overførsler som følge af, at pensionerne igen er kædet sammen med tidligere inflation, samt højere udgifter til forbrug i produktionen. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Spanien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Spanien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. den styrkede industripolitik »España 2030«, planen for bolig- og byfornyelse eller det løft, der er givet til cybersikkerhed og 5G-konnektivitet, som finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,0 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler også udfasningen af energiforanstaltningerne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 109,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,3 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 109,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,0 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler også udfasningen af energiforanstaltningerne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 109,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,3 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 109,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024 undtagen afgiften på energivirksomheders ekstraordinære fortjenester. Kommissionen forventer også, at næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 (nettoindtægter på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024 undtagen afgiften på energivirksomheders ekstraordinære fortjenester. Kommissionen forventer også, at næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 (nettoindtægter på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 2,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,6 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 2,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,6 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,4 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,4 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer (ekskl. investeringer finansieret af faciliteten) at falde fra 2,7 % af BNP i 2023 til 2,6 % af BNP i 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en permanent ramme, som sikrer forbedringer i kvaliteten af de offentlige udgifter, foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse samt reformen af skattesystemet med henblik på at gøre dette mere inklusivt, bæredygtigt og i stand til at fremme de offentlige finansers holdbarhed på mellemlang og lang sigt, hvilket også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer (ekskl. investeringer finansieret af faciliteten) at falde fra 2,7 % af BNP i 2023 til 2,6 % af BNP i 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en permanent ramme, som sikrer forbedringer i kvaliteten af de offentlige udgifter, foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af skattesvig og skatteunddragelse samt reformen af skattesystemet med henblik på at gøre dette mere inklusivt, bæredygtigt og i stand til at fremme de offentlige finansers holdbarhed på mellemlang og lang sigt, hvilket også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 2,7 % af BNP i 2025 og til 2,5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2025. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 109,1 % ved udgangen af 2024 til 106,8 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 2,7 % af BNP i 2025 og til 2,5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2025. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 109,1 % ved udgangen af 2024 til 106,8 % ved udgangen af 2026.

| (28) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Spanien er indtil videre godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Spanien har indgivet tre betalingsanmodninger svarende til 121 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 28 000 000 000 EUR. Spanien har været blandt de medlemsstater, der er længst fremme med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den 6. juni 2023 forelagde Spanien en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, der omfattede nye foranstaltninger, som skal mere end fordoble dens størrelse. Dette bør ledsages af den nødvendige administrative kapacitet for at sikre en effektiv absorption af genopretnings- og resiliensmidler, andre EU-midler og midler, der er til rådighed på nationalt plan. Spanien vil navnlig drage fordel af en højere tildeling af tilskud fra faciliteten. Den reviderede plan omfatter også et REPowerEU-kapitel, som skal finansieres delvist af de ekstra REPowerEU-tilskud. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Spaniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 indgav Spanien også sin anmodning om 84 000 000 000 EUR i yderligere lånestøtte under faciliteten. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(28)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Spanien er indtil videre godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Spanien har indgivet tre betalingsanmodninger svarende til 121 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 28 000 000 000 EUR. Spanien har været blandt de medlemsstater, der er længst fremme med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den 6. juni 2023 forelagde Spanien en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, der omfattede nye foranstaltninger, som skal mere end fordoble dens størrelse. Dette bør ledsages af den nødvendige administrative kapacitet for at sikre en effektiv absorption af genopretnings- og resiliensmidler, andre EU-midler og midler, der er til rådighed på nationalt plan. Spanien vil navnlig drage fordel af en højere tildeling af tilskud fra faciliteten. Den reviderede plan omfatter også et REPowerEU-kapitel, som skal finansieres delvist af de ekstra REPowerEU-tilskud. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Spaniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 indgav Spanien også sin anmodning om 84 000 000 000 EUR i yderligere lånestøtte under faciliteten. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (29) | Kommissionen godkendte alle Spaniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Spanien. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkendte alle Spaniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Spanien.

| (30) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Spanien over for en række andre udfordringer, som knytter sig til den grønne omstilling, energisammenkobling og økonomisk overkommelige energieffektive sociale boliger. |
| --- | --- |

(30)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Spanien over for en række andre udfordringer, som knytter sig til den grønne omstilling, energisammenkobling og økonomisk overkommelige energieffektive sociale boliger.

| (31) | På trods af at Spanien ikke i væsentlig grad er direkte afhængig af russiske fossile brændstoffer, har de stigende energipriser i 2022 understreget, at Spanien skal fremskynde omlægningen til ren energi. Spanien gør fremskridt med indførelsen af vedvarende energi og er en af de medlemsstater, der har den største vind- og solkraftkapacitet med ca. 49,8 GW. Visse forbedringer i godkendelsesprocedurerne, navnlig til eget forbrug, har bidraget til, at der er gjort yderligere fremskridt med anvendelsen af disse teknologier. Spanien har dog stadig et efterslæb af ansøgninger om nye anlæg til vedvarende energi. Begrænsninger i netværkskapaciteten står i vejen for en yderligere integration af vedvarende energi i elnettet. Spanien er et af de lande, der har den største andel af intelligente målere, men der er behov for flere investeringer i netværksinfrastrukturen og lagerkapaciteten, hvis der skal indgå mere el fra vedvarende energikilder. Foranstaltninger til at fremskynde anvendelsen af vedvarende energi kan omfatte yderligere strømlining og digitalisering af godkendelsesprocedurerne, hurtigere tildeling af netværkskapacitet til projekter samt støtte til myndighedernes arbejde med at behandle godkendelser ved at sikre, at disse myndigheder har de nødvendige færdigheder og tilstrækkeligt personale, og ved at forbedre koordineringen mellem alle forvaltningsniveauer. Desuden var sammenkoblingen af Spaniens elnet med andre lande i 2022 (5,4 %) stadig betydeligt lavere end sammenkoblingsmålene for 2020 (10 %) og 2030 (15 %). |
| --- | --- |

(31)

På trods af at Spanien ikke i væsentlig grad er direkte afhængig af russiske fossile brændstoffer, har de stigende energipriser i 2022 understreget, at Spanien skal fremskynde omlægningen til ren energi. Spanien gør fremskridt med indførelsen af vedvarende energi og er en af de medlemsstater, der har den største vind- og solkraftkapacitet med ca. 49,8 GW. Visse forbedringer i godkendelsesprocedurerne, navnlig til eget forbrug, har bidraget til, at der er gjort yderligere fremskridt med anvendelsen af disse teknologier. Spanien har dog stadig et efterslæb af ansøgninger om nye anlæg til vedvarende energi. Begrænsninger i netværkskapaciteten står i vejen for en yderligere integration af vedvarende energi i elnettet. Spanien er et af de lande, der har den største andel af intelligente målere, men der er behov for flere investeringer i netværksinfrastrukturen og lagerkapaciteten, hvis der skal indgå mere el fra vedvarende energikilder. Foranstaltninger til at fremskynde anvendelsen af vedvarende energi kan omfatte yderligere strømlining og digitalisering af godkendelsesprocedurerne, hurtigere tildeling af netværkskapacitet til projekter samt støtte til myndighedernes arbejde med at behandle godkendelser ved at sikre, at disse myndigheder har de nødvendige færdigheder og tilstrækkeligt personale, og ved at forbedre koordineringen mellem alle forvaltningsniveauer. Desuden var sammenkoblingen af Spaniens elnet med andre lande i 2022 (5,4 %) stadig betydeligt lavere end sammenkoblingsmålene for 2020 (10 %) og 2030 (15 %).

| (32) | Spaniens forbrug af naturgas er faldet med 10,8 % (17) i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 7 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Spanien opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). Yderligere investeringer i energieffektive boliger ville bidrage til at afhjælpe udfordringerne med økonomisk overkommelige boliger. Det betydelige fald i købekraften, den vedvarende stigning i huslejepriser og dyrere realkreditlån har forstærket problemerne med økonomisk overkommelige boliger, især for sårbare husholdninger. Udbuddet af økonomisk overkommelige sociale boliger er stadig begrænset og betydeligt mindre end EU-gennemsnittet. Spaniens aktuelle nationale energi- og klimaplan indeholder et mål om, at 1,2 millioner boliger skal renoveres senest i 2030, hvoraf en tredjedel er omfattet af genopretnings- og resiliensplanen. Ved at skabe mere energieffektive boliger i områder, hvor manglerne er udtalte og markederne pressede, bl.a. gennem renovering og elektrificering, kan energiforbruget begrænses og den grønne omstilling fremmes, og det kan hjælpe de husholdninger, der lider mest under energifattigdom. Hvis der i samarbejde med den private sektor skabes målrettede økonomisk overkommelige sociale lejeboliger, kan det bidrage til at begrænse budgetvirkningen. |
| --- | --- |

(32)

Spaniens forbrug af naturgas er faldet med 10,8 % (17) i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 7 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Spanien opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). Yderligere investeringer i energieffektive boliger ville bidrage til at afhjælpe udfordringerne med økonomisk overkommelige boliger. Det betydelige fald i købekraften, den vedvarende stigning i huslejepriser og dyrere realkreditlån har forstærket problemerne med økonomisk overkommelige boliger, især for sårbare husholdninger. Udbuddet af økonomisk overkommelige sociale boliger er stadig begrænset og betydeligt mindre end EU-gennemsnittet. Spaniens aktuelle nationale energi- og klimaplan indeholder et mål om, at 1,2 millioner boliger skal renoveres senest i 2030, hvoraf en tredjedel er omfattet af genopretnings- og resiliensplanen. Ved at skabe mere energieffektive boliger i områder, hvor manglerne er udtalte og markederne pressede, bl.a. gennem renovering og elektrificering, kan energiforbruget begrænses og den grønne omstilling fremmes, og det kan hjælpe de husholdninger, der lider mest under energifattigdom. Hvis der i samarbejde med den private sektor skabes målrettede økonomisk overkommelige sociale lejeboliger, kan det bidrage til at begrænse budgetvirkningen.

| (33) | Transportsektoren er fortsat stærkt afhængig af olie. Sektoren tegner sig for en stor andel af drivhusgasemissionerne og forårsager også luftforurening, som ligger over EU-gennemsnittet. Utilstrækkelig infrastruktur og adgang til offentlig transport er fortsat et problem i landområder. Brugen af elektromobilitet er underudviklet både hvad angår udbud og efterspørgsel. Det vil fremskynde overgangen til klimaneutralitet og gøre transportsektoren mindre afhængig af olie, hvis det centrale net af højhastighedstog, herunder det grænseoverskridende, afsluttes i 2030. Tiltag, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, kan ændre by- og storbytransporten og fremme det transeuropæiske transportnet samt bidrage til, at sektoren digitaliseres og tilføres nye teknologier. |
| --- | --- |

(33)

Transportsektoren er fortsat stærkt afhængig af olie. Sektoren tegner sig for en stor andel af drivhusgasemissionerne og forårsager også luftforurening, som ligger over EU-gennemsnittet. Utilstrækkelig infrastruktur og adgang til offentlig transport er fortsat et problem i landområder. Brugen af elektromobilitet er underudviklet både hvad angår udbud og efterspørgsel. Det vil fremskynde overgangen til klimaneutralitet og gøre transportsektoren mindre afhængig af olie, hvis det centrale net af højhastighedstog, herunder det grænseoverskridende, afsluttes i 2030. Tiltag, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, kan ændre by- og storbytransporten og fremme det transeuropæiske transportnet samt bidrage til, at sektoren digitaliseres og tilføres nye teknologier.

| (34) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Spanien inden for flere erhverv, der krævede bestemte former for færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, som f.eks. elektroingeniører. |
| --- | --- |

(34)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Spanien inden for flere erhverv, der krævede bestemte former for færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, som f.eks. elektroingeniører.

| (35) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(35)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1.

| (36) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Spanien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(36)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Spanien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (37) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 36, |
| --- | --- |

(37)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 36,

HENSTILLER, at Spanien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2,6 % (21);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

fastholde momentum i den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet og anmodningen om yderligere lån, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; sikre, at der fortsat er den nødvendige administrative kapacitet, i lyset af den planlagte forøgelse af genopretnings- og resiliensplanens størrelse; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer; fremskynde anvendelsen af vedvarende energi, bl.a. ved at strømline og digitalisere godkendelsesprocedurerne yderligere, støtte godkendelsesmyndighedernes arbejde, forbedre adgangen til nettet og investere i energilagring, eltransmission og -distribution samt i de elsammenkoblinger, der går på tværs af grænserne; øge mængden af økonomisk overkommelige energieffektive sociale boliger, bl.a. gennem renovering, og fremskynde elektrificeringen af bygninger og udbredelsen af elektromobilitet; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10150/21 INIT, ST 10150/21 ADD 1, ST 10150/21 ADD 1 REV 1, ST 10150/21 ADD 1 REV 2, ST 10150/21 COR 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 38).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP som følge af den gradvise tilbagevenden til niveauet før covid-19-pandemien.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Spaniens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Spaniens stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 70).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Spanien nominelt til 5,5 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

13

(14)  Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,2 procentpoint. Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

14

(15)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

15

(16)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

16

(17)  Faldet på 10,8 % omfatter forbruget af naturgas til produktion af elektricitet i Spanien, som er blevet eksporteret til en nabomedlemsstat.

17

(18)  Spanien er blevet indrømmet en undtagelse, og dets mål er derfor 7 % i stedet for 15 %, hvis der er tale om en obligatorisk reduktion af efterspørgslen i tilfælde af en EU-alarmsituation i henhold til artikel 5, stk. 7, i Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/86 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/86

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Frankrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/10)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Frankrig blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Frankrigs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Frankrig blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Frankrigs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 28. april 2021 indgav Frankrig sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Frankrigs genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Frankrig på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 28. april 2021 indgav Frankrig sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Frankrigs genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Frankrig på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 11. maj 2023 forelagde Frankrig sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Frankrigs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 11. maj 2023 forelagde Frankrig sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Frankrigs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Frankrig 2023. Heri foretages der en vurdering af Frankrigs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Frankrigs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Frankrigs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Frankrig 2023. Heri foretages der en vurdering af Frankrigs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Frankrigs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Frankrigs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Frankrig i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Frankrig er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Der er navnlig fortsat sårbarheder, der vedrører den store offentlige gæld, konkurrenceevnen og den lave produktivitetsvækst, hvilket har betydning ud over landegrænserne, på trods af visse tegn på afhjælpning. Den offentlige gæld har været faldende siden opsvinget i BNP i 2021 efter en stigning under covid-19-pandemien. I 2022 bidrog forskellige finanspolitiske foranstaltninger væsentligt til at afbøde virkningerne af energikrisen, men de bremsede gældsreduktionen. Gælden forventes at falde yderligere i år og næste år, men forventes derefter at begynde at stige igen, hvis der ikke træffes politiske foranstaltninger, og forblive høj og over det niveau, den lå på før covid-19-pandemien. Udfordringerne for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt er fortsat store. De politiske foranstaltninger, der er truffet i de seneste år med henblik på at øge den potentielle vækst, kan muligvis bidrage til at korrigere den forventede stigning i den offentlige gæld på mellemlang sigt. Der er vedtaget adskillige reformer til at styrke omkostningskonkurrenceevnen. Der kan allerede observeres en lille positiv indvirkning på konkurrenceevnen, og det forventes, at disse reformers fulde virkning vil vise sig i løbet af de kommende år. På samme måde forventes en effektiv gennemførelse af planlagte investeringer og reformer at løfte arbejdsproduktiviteten. Den franske økonomi har udvist modstandsdygtighed i det seneste år, eftersom omkostningskonkurrenceevnen var mindre påvirket af stigninger i energipriserne end for resten af euroområdet. Eksporten er i bedring grundet den yderligere genopretning af den grænseoverskridende turisme og flyindustrien, som blev hårdt ramt af covid-19-pandemien. Mens gælden i den private sektor steg under den værste del af covid-19-pandemien, gik større erhvervslån hånd i hånd med stigninger i egenkapitalen og akkumulering af likviditetsbuffere. Højere rentesatser kan gøre det vanskeligere at reducere den offentlige og private gæld. Den politiske reaktion har været positiv, men der er stadig udfordringer, navnlig inden for offentlig økonomistyring. En effektiv gennemførelse af de nyligt vedtagne reformer er fortsat afgørende for yderligere at mindske sårbarhederne, navnlig reformen af den offentlige økonomistyring og den nye ordning til gennemførelse af årlige evalueringer af de offentlige udgifter. Begge foranstaltninger er afgørende for fortsat at begrænse udgifterne og holde den offentlige gæld i en vedvarende nedadgående retning. Regeringen har desuden vedtaget en reform af det offentlige pensionssystem, som forventes at bidrage til at styrke den offentlige gælds holdbarhed. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Frankrig i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Frankrig er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Der er navnlig fortsat sårbarheder, der vedrører den store offentlige gæld, konkurrenceevnen og den lave produktivitetsvækst, hvilket har betydning ud over landegrænserne, på trods af visse tegn på afhjælpning. Den offentlige gæld har været faldende siden opsvinget i BNP i 2021 efter en stigning under covid-19-pandemien. I 2022 bidrog forskellige finanspolitiske foranstaltninger væsentligt til at afbøde virkningerne af energikrisen, men de bremsede gældsreduktionen. Gælden forventes at falde yderligere i år og næste år, men forventes derefter at begynde at stige igen, hvis der ikke træffes politiske foranstaltninger, og forblive høj og over det niveau, den lå på før covid-19-pandemien. Udfordringerne for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt er fortsat store. De politiske foranstaltninger, der er truffet i de seneste år med henblik på at øge den potentielle vækst, kan muligvis bidrage til at korrigere den forventede stigning i den offentlige gæld på mellemlang sigt. Der er vedtaget adskillige reformer til at styrke omkostningskonkurrenceevnen. Der kan allerede observeres en lille positiv indvirkning på konkurrenceevnen, og det forventes, at disse reformers fulde virkning vil vise sig i løbet af de kommende år. På samme måde forventes en effektiv gennemførelse af planlagte investeringer og reformer at løfte arbejdsproduktiviteten. Den franske økonomi har udvist modstandsdygtighed i det seneste år, eftersom omkostningskonkurrenceevnen var mindre påvirket af stigninger i energipriserne end for resten af euroområdet. Eksporten er i bedring grundet den yderligere genopretning af den grænseoverskridende turisme og flyindustrien, som blev hårdt ramt af covid-19-pandemien. Mens gælden i den private sektor steg under den værste del af covid-19-pandemien, gik større erhvervslån hånd i hånd med stigninger i egenkapitalen og akkumulering af likviditetsbuffere. Højere rentesatser kan gøre det vanskeligere at reducere den offentlige og private gæld. Den politiske reaktion har været positiv, men der er stadig udfordringer, navnlig inden for offentlig økonomistyring. En effektiv gennemførelse af de nyligt vedtagne reformer er fortsat afgørende for yderligere at mindske sårbarhederne, navnlig reformen af den offentlige økonomistyring og den nye ordning til gennemførelse af årlige evalueringer af de offentlige udgifter. Begge foranstaltninger er afgørende for fortsat at begrænse udgifterne og holde den offentlige gæld i en vedvarende nedadgående retning. Regeringen har desuden vedtaget en reform af det offentlige pensionssystem, som forventes at bidrage til at styrke den offentlige gælds holdbarhed.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Frankrigs offentlige underskud fra 6,5 % af BNP i 2021 til 4,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 112,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 111,6 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten blev der redegjort for budgetsituationen i Frankrig, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke overholdt gældsreduktionsmålet. I rapporten blev det konkluderet, at underskuds- og gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Frankrig bør tage hensyn til dette i gennemførelsen af sit budget for 2023 og i udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Frankrigs offentlige underskud fra 6,5 % af BNP i 2021 til 4,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 112,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 111,6 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten blev der redegjort for budgetsituationen i Frankrig, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke overholdt gældsreduktionsmålet. I rapporten blev det konkluderet, at underskuds- og gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Frankrig bør tage hensyn til dette i gennemførelsen af sit budget for 2023 og i udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en reduktion af den nationale afgift på det endelige elforbrug (»taxe intérieure sur le consommation finale d'électricité« – TICFE); mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede direkte støtte for at kompensere gas- og elektricitetsleverandører for loftet for regulerede gas- og elpriser, støtte til at begrænse stigningen i detailpriserne på brændstof til transport og til energiintensive virksomheder og overførsler til lavindkomsthusholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt en ekstraordinær solidaritetsafgift på fossile brændsler og raffinaderiselskaber og en mekanisme til begrænsning af inframarginale markedsindtægter fra elproduktion samt indirekte skatteindtægter fra producenter af vedvarende energi og lavere subsidier til dem som følge af den positive forskel mellem markedsprisen og referenceprisen på el. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,9 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 2,6 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en reduktion af den nationale afgift på det endelige elforbrug (»taxe intérieure sur le consommation finale d'électricité« – TICFE); mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede direkte støtte for at kompensere gas- og elektricitetsleverandører for loftet for regulerede gas- og elpriser, støtte til at begrænse stigningen i detailpriserne på brændstof til transport og til energiintensive virksomheder og overførsler til lavindkomsthusholdninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjenester, nærmere bestemt en ekstraordinær solidaritetsafgift på fossile brændsler og raffinaderiselskaber og en mekanisme til begrænsning af inframarginale markedsindtægter fra elproduktion samt indirekte skatteindtægter fra producenter af vedvarende energi og lavere subsidier til dem som følge af den positive forskel mellem markedsprisen og referenceprisen på el. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,9 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,5 % af BNP i 2022 fra 2,6 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Frankrig (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Frankrig opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Frankrig (7) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Frankrig opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 2,0 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Frankrig med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,6 % af BNP i 2022 (0,7 % af BNP i 2021). Det marginale fald i mængden af udgifter, som blev finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022, skyldtes den fremrykkede gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen i løbet af de første to år. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP til finanspolitikken (9). Frankrig bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,7 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,8 % af BNP). Samtidig bidrog indekseringen af pensioner, sociale ydelser og offentlige lønninger også (0,4 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Frankrig begrænsede således ikke i tilstrækkelig grad væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 2,0 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Frankrig med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,6 % af BNP i 2022 (0,7 % af BNP i 2021). Det marginale fald i mængden af udgifter, som blev finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler i 2022, skyldtes den fremrykkede gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen i løbet af de første to år. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP til finanspolitikken (9). Frankrig bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,7 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,8 % af BNP). Samtidig bidrog indekseringen af pensioner, sociale ydelser og offentlige lønninger også (0,4 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Frankrig begrænsede således ikke i tilstrækkelig grad væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,0 % i 2023 og 1,6 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 0,7 % i 2023 og 1,4 % i 2024, hovedsagelig fordi den indenlandske efterspørgsel i 2023 forventes at yde et mindre bidrag til væksten (på grundlag af faste bruttoinvesteringer og lagerændringer), mens det samme gør sig gældende for den udenlandske efterspørgsel i 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,0 % i 2023 og 1,6 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 0,7 % i 2023 og 1,4 % i 2024, hovedsagelig fordi den indenlandske efterspørgsel i 2023 forventes at yde et mindre bidrag til væksten (på grundlag af faste bruttoinvesteringer og lagerændringer), mens det samme gør sig gældende for den udenlandske efterspørgsel i 2024.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,9 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig opbremsningen i den økonomiske aktivitet og det forventede fald i indtægterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 111,6 % ved udgangen af 2022 til 109,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af Kommissionens antagelser om en større skatteelasticitet, hvilket fører til højere indtægter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 109,6 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,9 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig opbremsningen i den økonomiske aktivitet og det forventede fald i indtægterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 111,6 % ved udgangen af 2022 til 109,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af Kommissionens antagelser om en større skatteelasticitet, hvilket fører til højere indtægter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 109,6 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet videreført fra 2022, navnlig nedsættelsen af TICFE og den direkte støtte, der skal kompensere gas- og elektricitetsleverandører for loftet for regulerede gas- og elpriser, samt nye foranstaltninger såsom den indtægtsbestemte brændstofcheck til transport (»chèque carburant«) til lavindkomsthusholdninger, som erstatter den generelle rabat, der blev anvendt i 2022, samt støtte til mikro-, små og mellemstore virksomheder, der ikke får gavn af regulerede eltariffer, til dækning af stigningen i energiregningen indtil udgangen af 2023. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på ekstraordinære fortjenester for energiproducenter og -leverandører, nærmere bestemt en mekanisme til begrænsning af inframarginale markedsindtægter fra elproduktion, samt af indirekte skatteindtægter fra producenter af vedvarende energi og lavere subsidier til dem som følge af den positive forskel mellem markedsprisen og referenceprisen på el. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten, selv om prislofterne for elektricitet og gas for husholdninger er blevet hævet. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet videreført fra 2022, navnlig nedsættelsen af TICFE og den direkte støtte, der skal kompensere gas- og elektricitetsleverandører for loftet for regulerede gas- og elpriser, samt nye foranstaltninger såsom den indtægtsbestemte brændstofcheck til transport (»chèque carburant«) til lavindkomsthusholdninger, som erstatter den generelle rabat, der blev anvendt i 2022, samt støtte til mikro-, små og mellemstore virksomheder, der ikke får gavn af regulerede eltariffer, til dækning af stigningen i energiregningen indtil udgangen af 2023. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på ekstraordinære fortjenester for energiproducenter og -leverandører, nærmere bestemt en mekanisme til begrænsning af inframarginale markedsindtægter fra elproduktion, samt af indirekte skatteindtægter fra producenter af vedvarende energi og lavere subsidier til dem som følge af den positive forskel mellem markedsprisen og referenceprisen på el. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten, selv om prislofterne for elektricitet og gas for husholdninger er blevet hævet. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,5 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Frankrig i 2023 skulle sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Frankrig være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Frankrig at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Frankrig i 2023 skulle sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Frankrig være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Frankrig at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være kontraktiv (+ 0,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette sker, efter at finanspolitikken i 2022 fulgte en ekspansiv kurs (‒ 2,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken (13). Frankrig planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, samtidig med at landet planlægger at fastholde nationalt finansierede investeringer. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, f.eks. investeringer inden for rammerne af investeringsplanen France 2030 om at fremme investeringer i det mest avancerede FoU og på det digitale område samt investeringer i vedvarende energi i varmeanlæg og renovering af offentlige og private bygninger, foranstaltninger til støtte for dekarbonisering af industrien samt investeringer i bæredygtig transport, sundhed og uddannelse, hvilket delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være kontraktiv (+ 0,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette sker, efter at finanspolitikken i 2022 fulgte en ekspansiv kurs (‒ 2,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken (13). Frankrig planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, samtidig med at landet planlægger at fastholde nationalt finansierede investeringer. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, f.eks. investeringer inden for rammerne af investeringsplanen France 2030 om at fremme investeringer i det mest avancerede FoU og på det digitale område samt investeringer i vedvarende energi i varmeanlæg og renovering af offentlige og private bygninger, foranstaltninger til støtte for dekarbonisering af industrien samt investeringer i bæredygtig transport, sundhed og uddannelse, hvilket delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig ophøret af de fleste energistøtteforanstaltninger sammen med en større skatteelasticitet. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at forblive stort set stabil på 109,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,3 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en basiseffekt, der følger af et allerede lavere underskud, som Kommissionen forventer for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 109,5 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig ophøret af de fleste energistøtteforanstaltninger sammen med en større skatteelasticitet. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at forblive stort set stabil på 109,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,3 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af en basiseffekt, der følger af et allerede lavere underskud, som Kommissionen forventer for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 109,5 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket også forventes at være i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket også forventes at være i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,3 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,3 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,1 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne. Dette skyldes øgede investeringer under programmet »France 2030« og en fuldstændig ophævelse af produktionsafgiften baseret på virksomhedernes værditilvækst. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,1 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne. Dette skyldes øgede investeringer under programmet »France 2030« og en fuldstændig ophævelse af produktionsafgiften baseret på virksomhedernes værditilvækst.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 3,8 % af BNP mellem 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en reform af forvaltningen af de offentlige finanser og en ny ordning for udgiftsanalyse, reformer af pensions- og arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet samt investeringer til fremme af den grønne og den digitale omstilling, som også indgår i genopretnings- og resiliensplanen. Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 3,7 % af BNP i 2025, til 3,2 % i 2026 og til 2,7 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 109,5 % ved udgangen af 2024 til 108,3 % ved udgangen af 2027. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 3,8 % af BNP mellem 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter en reform af forvaltningen af de offentlige finanser og en ny ordning for udgiftsanalyse, reformer af pensions- og arbejdsløshedsunderstøttelsessystemet samt investeringer til fremme af den grønne og den digitale omstilling, som også indgår i genopretnings- og resiliensplanen. Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 3,7 % af BNP i 2025, til 3,2 % i 2026 og til 2,7 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 109,5 % ved udgangen af 2024 til 108,3 % ved udgangen af 2027.

| (27) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Frankrig er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Frankrig indgav en betalingsanmodning svarende til 38 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 7 400 000 EUR. Milepælene afspejler fremskridtene i forbindelse med gennemførelsen af reformer inden for offentlige finanser, boliger, mobilitet, beskæftigelse, færdigheder og sundhed. Flere af målene afspejler store investeringer inden for energirenovering af bygninger, dekarbonisering af industrien, renere køretøjer, forskning, ungdomsbeskæftigelse og uddannelse. Den 20. april 2023 forelagde Frankrig en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel. Frankrigs anmodning om at ændre sin genopretnings- og resiliensplan er baseret på behovet for at tage højde for den høje inflation i 2022, afbrydelser i forsyningskæden og nedjusteringen af landets maksimale tildeling af tilskud fra faciliteten. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Frankrigs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(27)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Frankrig er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Frankrig indgav en betalingsanmodning svarende til 38 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 7 400 000 EUR. Milepælene afspejler fremskridtene i forbindelse med gennemførelsen af reformer inden for offentlige finanser, boliger, mobilitet, beskæftigelse, færdigheder og sundhed. Flere af målene afspejler store investeringer inden for energirenovering af bygninger, dekarbonisering af industrien, renere køretøjer, forskning, ungdomsbeskæftigelse og uddannelse. Den 20. april 2023 forelagde Frankrig en ændring af sin genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel. Frankrigs anmodning om at ændre sin genopretnings- og resiliensplan er baseret på behovet for at tage højde for den høje inflation i 2022, afbrydelser i forsyningskæden og nedjusteringen af landets maksimale tildeling af tilskud fra faciliteten. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Frankrigs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (28) | Kommissionen godkendte de fleste af Frankrigs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af programmet for Saint-Martin, som blev vedtaget den 20. marts 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Frankrig. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkendte de fleste af Frankrigs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 med undtagelse af programmet for Saint-Martin, som blev vedtaget den 20. marts 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Frankrig.

| (29) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Frankrig også over for andre udfordringer, der knytter sig til manglen på færdigheder og uligheder i uddannelsessystemet, til energipolitikken og den grønne omstilling. Håndteringen af disse udfordringer kan bidrage til at styrke arbejdstagernes færdigheder, øge arbejdsproduktiviteten, gøre franske virksomheder mere energieffektive og dermed gøre den franske økonomi mere konkurrencedygtig generelt. |
| --- | --- |

(29)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Frankrig også over for andre udfordringer, der knytter sig til manglen på færdigheder og uligheder i uddannelsessystemet, til energipolitikken og den grønne omstilling. Håndteringen af disse udfordringer kan bidrage til at styrke arbejdstagernes færdigheder, øge arbejdsproduktiviteten, gøre franske virksomheder mere energieffektive og dermed gøre den franske økonomi mere konkurrencedygtig generelt.

| (30) | Der er fortsat stor mangel på arbejdskraft i Frankrig. Ifølge 2023-undersøgelsen af behovet for arbejdskraft (foretaget af »Pôle Emploi«) forventer 61 % af arbejdsgiverne yderligere vanskeligheder med at finde personale i 2023, navnlig faglært arbejdskraft inden for byggeri og industri – to sektorer, som den grønne og den digitale omstilling har en alvorlig indvirkning på. I de seneste år har Frankrig øget investeringerne i opkvalificering og omskoling af arbejdstagere, delvis med støtte fra faciliteten. Evalueringer viser imidlertid, at der fortsat er mange hindringer for opkvalificering af lavtuddannede, hvilket hæmmer effektiviteten af målrettede programmer såsom »investeringsplanen for færdigheder«. Selv om lavtuddannede arbejdstagere i stigende grad deltager i uddannelse, er andelen stadig meget lavere end for andre arbejdstagere, og de har tendens til at få mindre gavn af uddannelse, der fører til en kvalifikation. Dette tyder på, at en yderligere forøgelse af antallet af unge, der kommer ind på arbejdsmarkedet med tilstrækkelige grundlæggende færdigheder og kvalifikationer, fortsat bør være en prioritet i uddannelsessystemet. |
| --- | --- |

(30)

Der er fortsat stor mangel på arbejdskraft i Frankrig. Ifølge 2023-undersøgelsen af behovet for arbejdskraft (foretaget af »Pôle Emploi«) forventer 61 % af arbejdsgiverne yderligere vanskeligheder med at finde personale i 2023, navnlig faglært arbejdskraft inden for byggeri og industri – to sektorer, som den grønne og den digitale omstilling har en alvorlig indvirkning på. I de seneste år har Frankrig øget investeringerne i opkvalificering og omskoling af arbejdstagere, delvis med støtte fra faciliteten. Evalueringer viser imidlertid, at der fortsat er mange hindringer for opkvalificering af lavtuddannede, hvilket hæmmer effektiviteten af målrettede programmer såsom »investeringsplanen for færdigheder«. Selv om lavtuddannede arbejdstagere i stigende grad deltager i uddannelse, er andelen stadig meget lavere end for andre arbejdstagere, og de har tendens til at få mindre gavn af uddannelse, der fører til en kvalifikation. Dette tyder på, at en yderligere forøgelse af antallet af unge, der kommer ind på arbejdsmarkedet med tilstrækkelige grundlæggende færdigheder og kvalifikationer, fortsat bør være en prioritet i uddannelsessystemet.

| (31) | På trods af at niveauet for offentlige udgifter generelt set ligger over OECD-gennemsnittet med gode resultater, er det franske uddannelsessystem præget af en betydelig andel af elever, der klarer sig dårligt, og den socioøkonomiske baggrund er fortsat en stærk indikator for elevernes resultater. Dårlige resultater og uligheder med hensyn til erhvervede færdigheder i matematik giver fortsat anledning til særlig bekymring. Ifølge nationale og internationale undersøgelser er de gennemsnitlige resultater inden for matematik faldet støt i løbet af de seneste 30 år i Frankrig. Der er taget visse skridt til at styrke tilegnelsen af grundlæggende færdigheder, bl.a. ved at styrke efter- og videreuddannelse af lærere i matematik og fransk, som blev indledt i 2019, og ved at tilføje et støttemodul på en time i matematik og fransk til det første år af sekundærtrinnet fra skoleåret 2023/24 og frem. Planen om at halvere klassestørrelserne i de første to klassetrin i dårligt stillede offentlige førskoleinstitutioner og grundskoler er næsten gennemført, og den langsigtede indvirkning på de 300 000 berørte elevers læringsresultater vurderes i øjeblikket. En betydelig andel af dårligt stillede elever, der falder uden for de prioriterede områder, får imidlertid ikke gavn af ordningen. På trods af investeringer og fremskridt er der også stadig udfordringer hvad angår adgangen for elever og studerende med handicap til det almindelige uddannelsessystem. |
| --- | --- |

(31)

På trods af at niveauet for offentlige udgifter generelt set ligger over OECD-gennemsnittet med gode resultater, er det franske uddannelsessystem præget af en betydelig andel af elever, der klarer sig dårligt, og den socioøkonomiske baggrund er fortsat en stærk indikator for elevernes resultater. Dårlige resultater og uligheder med hensyn til erhvervede færdigheder i matematik giver fortsat anledning til særlig bekymring. Ifølge nationale og internationale undersøgelser er de gennemsnitlige resultater inden for matematik faldet støt i løbet af de seneste 30 år i Frankrig. Der er taget visse skridt til at styrke tilegnelsen af grundlæggende færdigheder, bl.a. ved at styrke efter- og videreuddannelse af lærere i matematik og fransk, som blev indledt i 2019, og ved at tilføje et støttemodul på en time i matematik og fransk til det første år af sekundærtrinnet fra skoleåret 2023/24 og frem. Planen om at halvere klassestørrelserne i de første to klassetrin i dårligt stillede offentlige førskoleinstitutioner og grundskoler er næsten gennemført, og den langsigtede indvirkning på de 300 000 berørte elevers læringsresultater vurderes i øjeblikket. En betydelig andel af dårligt stillede elever, der falder uden for de prioriterede områder, får imidlertid ikke gavn af ordningen. På trods af investeringer og fremskridt er der også stadig udfordringer hvad angår adgangen for elever og studerende med handicap til det almindelige uddannelsessystem.

| (32) | I 2022 fortsatte Frankrig med at investere i lærlingeuddannelsessystemet og i yderligere arbejdsrelaterede læringsmuligheder, f.eks. reformen af erhvervsuddannelserne på sekundærtrinnet. Selv om disse foranstaltninger kan give et positivt resultat, lader deres virkning stadig vente på sig og vil kræve en større inddragelse af fagfolk og lærere i udformningen af programmerne. På trods af foranstaltninger til forbedring af uddannelsesbetingelserne, herunder en stigning i lærernes lønninger, er der fortsat betænkeligheder hvad angår lærerfagets tiltrækningskraft og den høje andel af midlertidigt ansatte, som ofte har ringere kvalifikationer og erfaring end fastansatte og utilstrækkelig adgang til uddannelsesmuligheder. Overordnet set er forholdet mellem antal lærere og elever fortsat blandt de højeste i Unionen. |
| --- | --- |

(32)

I 2022 fortsatte Frankrig med at investere i lærlingeuddannelsessystemet og i yderligere arbejdsrelaterede læringsmuligheder, f.eks. reformen af erhvervsuddannelserne på sekundærtrinnet. Selv om disse foranstaltninger kan give et positivt resultat, lader deres virkning stadig vente på sig og vil kræve en større inddragelse af fagfolk og lærere i udformningen af programmerne. På trods af foranstaltninger til forbedring af uddannelsesbetingelserne, herunder en stigning i lærernes lønninger, er der fortsat betænkeligheder hvad angår lærerfagets tiltrækningskraft og den høje andel af midlertidigt ansatte, som ofte har ringere kvalifikationer og erfaring end fastansatte og utilstrækkelig adgang til uddannelsesmuligheder. Overordnet set er forholdet mellem antal lærere og elever fortsat blandt de højeste i Unionen.

| (33) | Det franske energimiks er mindre afhængigt af fossile brændstoffer end i andre medlemsstater, selv om det stadig er afhængigt af importerede fossile brændstoffer. Frankrigs forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Frankrig kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Den aktuelle geopolitiske situation og de høje energipriser gør det også endnu mere presserende for Frankrig at intensivere sin indsats for at nå de mål for vedvarende energi, der er fastsat i landets nationale energi- og klimaplan. Med 19,1 % af det endelige bruttoenergiforbrug fra vedvarende energi nåede Frankrig ikke sit mål om en andel af vedvarende energi på 23 % i 2020. Landet er heller ikke på vej til at nå sit 2030-mål for vedvarende energi og sakker bagud med hensyn til udbredelse af vedvarende energi, navnlig til elproduktion og opvarmning. En hurtig udbredelse af vedvarende energikilder såsom sol- og vindenergi kan bidrage til Frankrigs energisikkerhed og diversificering af forsyningen ved at reducere anvendelsen af fossile brændstoffer. Den ringe udbredelse af vedvarende energi skyldes langsomme og komplicerede administrative tilladelsesprocedurer. Forsinkelser i udstedelsen af tilladelser inden for alle teknologier (onshore- og offshorevindkraft samt solenergi) hænger sammen med manglende politisk støtte til projekter, utilstrækkelig planlægning og lange og komplekse godkendelsesprocedurer. Samtidig skaber problemer med den offentlige accept og andre juridiske udfordringer også usikkerhed for investorer og udviklere. Tilladelsesprocessen kunne fremskyndes ved at tildele flere menneskelige og finansielle ressourcer til centralforvaltningen på regionalt plan samt hos de relevante myndigheder og netoperatører. Forbedrede procedurer for fysisk planlægning og en smidigere anvendelse af udbudsprocedurer er også afgørende for at sikre installationen af projekter vedrørende vedvarende energi.
  Frankrig vedtog i 2023 en lov om fremskyndelse af produktionen af vedvarende energi, hvori det anerkendes, at der er et stort behov for at udvikle vedvarende varme og gas og øge andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder for at opfylde de stigende behov for elektrificering af anvendelser. Hvis denne lov gennemføres korrekt, kan den fremme en hurtigere udbredelse af projekter inden for vedvarende energi. Dette kunne bringe Frankrig på rette kurs til at nå 2030-målene. |
| --- | --- |

(33)

Det franske energimiks er mindre afhængigt af fossile brændstoffer end i andre medlemsstater, selv om det stadig er afhængigt af importerede fossile brændstoffer. Frankrigs forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Frankrig kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Den aktuelle geopolitiske situation og de høje energipriser gør det også endnu mere presserende for Frankrig at intensivere sin indsats for at nå de mål for vedvarende energi, der er fastsat i landets nationale energi- og klimaplan. Med 19,1 % af det endelige bruttoenergiforbrug fra vedvarende energi nåede Frankrig ikke sit mål om en andel af vedvarende energi på 23 % i 2020. Landet er heller ikke på vej til at nå sit 2030-mål for vedvarende energi og sakker bagud med hensyn til udbredelse af vedvarende energi, navnlig til elproduktion og opvarmning. En hurtig udbredelse af vedvarende energikilder såsom sol- og vindenergi kan bidrage til Frankrigs energisikkerhed og diversificering af forsyningen ved at reducere anvendelsen af fossile brændstoffer. Den ringe udbredelse af vedvarende energi skyldes langsomme og komplicerede administrative tilladelsesprocedurer. Forsinkelser i udstedelsen af tilladelser inden for alle teknologier (onshore- og offshorevindkraft samt solenergi) hænger sammen med manglende politisk støtte til projekter, utilstrækkelig planlægning og lange og komplekse godkendelsesprocedurer. Samtidig skaber problemer med den offentlige accept og andre juridiske udfordringer også usikkerhed for investorer og udviklere. Tilladelsesprocessen kunne fremskyndes ved at tildele flere menneskelige og finansielle ressourcer til centralforvaltningen på regionalt plan samt hos de relevante myndigheder og netoperatører. Forbedrede procedurer for fysisk planlægning og en smidigere anvendelse af udbudsprocedurer er også afgørende for at sikre installationen af projekter vedrørende vedvarende energi.

Frankrig vedtog i 2023 en lov om fremskyndelse af produktionen af vedvarende energi, hvori det anerkendes, at der er et stort behov for at udvikle vedvarende varme og gas og øge andelen af elektricitet fra vedvarende energikilder for at opfylde de stigende behov for elektrificering af anvendelser. Hvis denne lov gennemføres korrekt, kan den fremme en hurtigere udbredelse af projekter inden for vedvarende energi. Dette kunne bringe Frankrig på rette kurs til at nå 2030-målene.

| (34) | For at bringe niveauet for sammenkobling op på målet for 2020 på 10 % vil yderligere støtte til elsammenkoblinger på tværs af landegrænser (under udvikling eller planlagt) fortsat være af afgørende betydning for integrationen af store andele af vedvarende energi. En fremrykning af investeringer i energiinfrastruktur, både indenlandsk og på tværs af landegrænser, vil bidrage til at mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og navnlig russisk gas. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye infrastruktur- og netværksinvesteringer for at lette deres langsigtede bæredygtighed via fremtidige ændringer til anvendelse af bæredygtige brændstoffer. Sammenkoblinger er afgørende for et velfungerende indre energimarked ved at samle ressourcerne for at opnå forsyningssikkerhed generelt. |
| --- | --- |

(34)

For at bringe niveauet for sammenkobling op på målet for 2020 på 10 % vil yderligere støtte til elsammenkoblinger på tværs af landegrænser (under udvikling eller planlagt) fortsat være af afgørende betydning for integrationen af store andele af vedvarende energi. En fremrykning af investeringer i energiinfrastruktur, både indenlandsk og på tværs af landegrænser, vil bidrage til at mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og navnlig russisk gas. Det anbefales så vidt muligt at fremtidssikre nye infrastruktur- og netværksinvesteringer for at lette deres langsigtede bæredygtighed via fremtidige ændringer til anvendelse af bæredygtige brændstoffer. Sammenkoblinger er afgørende for et velfungerende indre energimarked ved at samle ressourcerne for at opnå forsyningssikkerhed generelt.

| (35) | Den franske genopretnings- og resiliensplan indeholder store projekter inden for bygningsrenovering af sociale boligbyggerier og individuelle boliger samt offentlige bygninger og mindre virksomheder. Hvad angår renovering af beboelsesejendomme har de fleste projekter haft fokus på arbejde i en enkelt etape, hvilket har ført til begrænsede renoveringer. I første halvdel af 2022 omfattede kun 27 % af renoveringerne mindst to etaper, og kun 5 % var fuldstændige renoveringer. Omfattende renoveringer kan have stor betydning for at reducere energiforbruget i byggesektoren. Desuden kan en større indsats for at kanalisere offentlige og private investeringer i retning af at hjælpe lavindkomsthusholdninger til at renovere bygninger og at renovere bygningsmasse med den ringeste energimæssige ydeevne bidrage til at udrydde de 5,2 millioner mest energiineffektive boliger (boliger med en energieffektivitetsvurdering på F og G) inden 2030. Med loven om klima og modstandsdygtighed fra 2021 blev der indført en række foranstaltninger for at tilskynde til omfattende renovering af bygninger såsom forbuddet mod lejeboliger med en energieffektivitetsvurdering på G fra 2025, F fra 2028 og E fra 2034. I bestræbelserne på at opnå større energieffektivitetsgevinster kan politikrammen forbedres, således at der tilskyndes til gennemgribende renovering, og Frankrig bistås med yderligere at øge energieffektiviteten i sin bygningsmasse med særligt fokus på lavindkomsthusholdninger. |
| --- | --- |

(35)

Den franske genopretnings- og resiliensplan indeholder store projekter inden for bygningsrenovering af sociale boligbyggerier og individuelle boliger samt offentlige bygninger og mindre virksomheder. Hvad angår renovering af beboelsesejendomme har de fleste projekter haft fokus på arbejde i en enkelt etape, hvilket har ført til begrænsede renoveringer. I første halvdel af 2022 omfattede kun 27 % af renoveringerne mindst to etaper, og kun 5 % var fuldstændige renoveringer. Omfattende renoveringer kan have stor betydning for at reducere energiforbruget i byggesektoren. Desuden kan en større indsats for at kanalisere offentlige og private investeringer i retning af at hjælpe lavindkomsthusholdninger til at renovere bygninger og at renovere bygningsmasse med den ringeste energimæssige ydeevne bidrage til at udrydde de 5,2 millioner mest energiineffektive boliger (boliger med en energieffektivitetsvurdering på F og G) inden 2030. Med loven om klima og modstandsdygtighed fra 2021 blev der indført en række foranstaltninger for at tilskynde til omfattende renovering af bygninger såsom forbuddet mod lejeboliger med en energieffektivitetsvurdering på G fra 2025, F fra 2028 og E fra 2034. I bestræbelserne på at opnå større energieffektivitetsgevinster kan politikrammen forbedres, således at der tilskyndes til gennemgribende renovering, og Frankrig bistås med yderligere at øge energieffektiviteten i sin bygningsmasse med særligt fokus på lavindkomsthusholdninger.

| (36) | Frankrig tegner sig for næsten 11 % af Unionens samlede venturekapitalinvesteringer i opstartsvirksomheder og vækstvirksomheder inden for klimateknologi. På trods af den store offentlige støtte har kun 29 % af de små franske virksomheder investeret mere end 1 % af deres omsætning i at blive ressourceeffektive (40 % i gennemsnit i Unionen). Iværksættere af projekter inden for fremstilling af ren teknologi oplever en stor administrativ byrde, risiko for retstvister og lange procedurer. Det tager i gennemsnit 17 måneder at få en byggetilladelse og en miljøgodkendelse og at gennemføre den offentlige undersøgelsesproces for et industriprojekt. Proceduren er præget af hindringer, hvor projektejeren skal vente på svar fra forskellige organer (forvaltningsdomstolen, miljømyndighedens udtalelse, rapport fra den offentlige undersøger). Desuden skal der afholdes en offentlig høring om store industriprojekter. Denne proces tager mindst seks måneder, hvilket kommer oven i den tid, det tager at få byggetilladelsen og miljøgodkendelsen og gennemføre den offentlige undersøgelse. Investeringsprojekter kan også blive genstand for retssager, der kan vare flere år, hvilket kan betyde, at projekter opgives. Tilladelsesprocedurerne er nødvendige for at beskytte tungtvejende offentlige og private interesser, men de bør forenkles og fremskyndes i forbindelse med projekter inden for fremstilling af ren teknologi. Iværksættelse af administrative procedurer sideløbende med forslag til industrianlæg, der er klar til brug, kan også hjælpe med at spare tid. |
| --- | --- |

(36)

Frankrig tegner sig for næsten 11 % af Unionens samlede venturekapitalinvesteringer i opstartsvirksomheder og vækstvirksomheder inden for klimateknologi. På trods af den store offentlige støtte har kun 29 % af de små franske virksomheder investeret mere end 1 % af deres omsætning i at blive ressourceeffektive (40 % i gennemsnit i Unionen). Iværksættere af projekter inden for fremstilling af ren teknologi oplever en stor administrativ byrde, risiko for retstvister og lange procedurer. Det tager i gennemsnit 17 måneder at få en byggetilladelse og en miljøgodkendelse og at gennemføre den offentlige undersøgelsesproces for et industriprojekt. Proceduren er præget af hindringer, hvor projektejeren skal vente på svar fra forskellige organer (forvaltningsdomstolen, miljømyndighedens udtalelse, rapport fra den offentlige undersøger). Desuden skal der afholdes en offentlig høring om store industriprojekter. Denne proces tager mindst seks måneder, hvilket kommer oven i den tid, det tager at få byggetilladelsen og miljøgodkendelsen og gennemføre den offentlige undersøgelse. Investeringsprojekter kan også blive genstand for retssager, der kan vare flere år, hvilket kan betyde, at projekter opgives. Tilladelsesprocedurerne er nødvendige for at beskytte tungtvejende offentlige og private interesser, men de bør forenkles og fremskyndes i forbindelse med projekter inden for fremstilling af ren teknologi. Iværksættelse af administrative procedurer sideløbende med forslag til industrianlæg, der er klar til brug, kan også hjælpe med at spare tid.

| (37) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Frankrig inden for flere erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder civilelektroingeniører, operatører af kraftværker og ingeniører. |
| --- | --- |

(37)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Frankrig inden for flere erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder civilelektroingeniører, operatører af kraftværker og ingeniører.

| (38) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(38)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (39) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Frankrig bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(39)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Frankrig bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (40) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld og svag konkurrenceevne og lav produktivitetsvækst. Henstilling 2 og 3 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 39, |
| --- | --- |

(40)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld og svag konkurrenceevne og lav produktivitetsvækst. Henstilling 2 og 3 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 39,

HENSTILLER, at Frankrig i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2,3 % (19);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

yderligere forbedre rammebetingelserne for at fremme investeringer og innovation

2.

videreføre den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

afhjælpe manglen på færdigheder, navnlig ved at tilbyde yderligere arbejdsrelaterede læringsmuligheder og øge andelen af personer med grundlæggende færdigheder; tilpasse ressourcer og metoder til dårligt stillede elevers og skolers behov for at gøre uddannelsessystemet mere retfærdigt og inklusivt; forbedre arbejdsvilkårene for og den grundlæggende uddannelse og efter- og videreuddannelse af lærere

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer generelt; fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, navnlig med fokus på vind-, sol- og geotermiske kilder og biogas, herunder gennem produktion af vedvarende energi i lille målestok og fremme af kollektivt egetforbrug, samt fremme relaterede lagringsteknologier gennem øgede offentlige investeringer ved at lette private investeringer og afhjælpe flaskehalse for godkendelsesprocedurer; yderligere opgradere eltransmissions- og distributionsnettene og øge sammenkoblingen af elnet på tværs af grænserne; yderligere forbedre den politiske ramme for at tilskynde til gennemgribende renovering af bygninger og dekarbonisering af varmeanlæg med særligt fokus på lavindkomsthusholdninger og på den del af bygningsmassen, der har den laveste energimæssige ydeevne; opbygge understøttende lovgivningsmæssige rammer for at øge investeringerne i fremstilling af ren teknologi, herunder ved at forenkle og fremskynde tilladelsesprocedurerne; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10162/21 INIT, ST 10162/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Frankrigs stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 43).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP, hovedsagelig som følge af virkningen af kapitaloverførsler, der er foretaget inden for rammerne af den franske genopretningsplan, »France Relance«, der ikke finansieres af tilskud under faciliteten.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Frankrigs nationale reformprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 79).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Frankrig nominelt til 6,3 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP, hovedsagelig som følge af virkningen af kapitaloverførsler, der er foretaget inden for rammerne af den franske genopretningsplan, »France Relance«, der ikke finansieres af tilskud fra faciliteten, og investeringsplanen France 2030.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/97 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/97

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Kroatiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Kroatiens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/11)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Kroatien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Kroatiens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Kroatien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Kroatiens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 14. maj 2021 indgav Kroatien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Kroatiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Kroatien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 14. maj 2021 indgav Kroatien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Kroatiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Kroatien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 28. april 2023 forelagde Kroatien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Kroatiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28. april 2023 forelagde Kroatien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Kroatiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Kroatien 2023. Heri foretages der en vurdering af Kroatiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Kroatiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Kroatiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Kroatien 2023. Heri foretages der en vurdering af Kroatiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Kroatiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Kroatiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat vendte Kroatiens offentlige saldo fra et underskud på 2,5 % af BNP i 2021 til et overskud på 0,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 78,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 68,4 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat vendte Kroatiens offentlige saldo fra et underskud på 2,5 % af BNP i 2021 til et overskud på 0,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 78,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 68,4 % ved udgangen af 2022.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelse af moms og punktafgifter, mens sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede energiprislofter, kvoter til sårbare forbrugere, støtteordninger for virksomheder og social bistand til pensionister og sårbare husholdninger. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,6 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 1,3 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelse af moms og punktafgifter, mens sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede energiprislofter, kvoter til sårbare forbrugere, støtteordninger for virksomheder og social bistand til pensionister og sårbare husholdninger. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,6 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 1,3 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Kroatien i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Kroatien skulle holde væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Kroatien i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Kroatien skulle holde væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral svarende til + 0,2 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation (9). I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Kroatien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 2,6 % af BNP i 2022 (2,7 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint (10) til finanspolitikken (11). Kroatien bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken. Kroatien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral svarende til + 0,2 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation (9). I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Kroatien med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 2,6 % af BNP i 2022 (2,7 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint (10) til finanspolitikken (11). Kroatien bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken. Kroatien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,2 % i 2023 og 2,6 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 2,3 % i 2024, hvilket primært tilskrives mere konservative skøn over husholdningernes og det offentlige forbrug samt de samlede investeringer. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,2 % i 2023 og 2,6 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 2,3 % i 2024, hvilket primært tilskrives mere konservative skøn over husholdningernes og det offentlige forbrug samt de samlede investeringer.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at den offentlige saldo vil falde til et underskud på 0,7 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig den forsinkede effekt af inflationen på de offentlige udgifter, navnlig gennem indekseringsmekanismerne for offentlige lønninger, pensioner og sociale ydelser. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 68,4 % ved udgangen af 2022 til 62,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,5 % af BNP i 2023. Dette er stort set i overensstemmelse med det underskud, der blev fremskrevet i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote udgøre 63,0 % ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at den offentlige saldo vil falde til et underskud på 0,7 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig den forsinkede effekt af inflationen på de offentlige udgifter, navnlig gennem indekseringsmekanismerne for offentlige lønninger, pensioner og sociale ydelser. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 68,4 % ved udgangen af 2022 til 62,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,5 % af BNP i 2023. Dette er stort set i overensstemmelse med det underskud, der blev fremskrevet i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote udgøre 63,0 % ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, herunder på indtægtssiden: nedsættelse af moms og punktafgifter og på udgiftssiden: energiprislofter, kvoter til sårbare forbrugere, støtteordninger for virksomheder og social bistand til pensionister og sårbare husholdninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,5 % af BNP i 2023 (12). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,3 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, herunder på indtægtssiden: nedsættelse af moms og punktafgifter og på udgiftssiden: energiprislofter, kvoter til sårbare forbrugere, støtteordninger for virksomheder og social bistand til pensionister og sårbare husholdninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,5 % af BNP i 2023 (12). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,3 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Kroatien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Kroatien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Kroatien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Kroatien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Kroatien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Kroatien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en generelt neutral finanspolitisk kurs i 2022 (+ 0,2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,4 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også opretholdelsen af ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente stigninger i den offentlige sektors lønninger og sociale ydelser og lavere momssatser på andre produkter end energiprodukter. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 3,1 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,7 procentpoint (15). Kroatien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom energirenovering af bygninger, digitalisering af den offentlige forvaltning, investeringer i digital diagnostik og digitalt udstyr på hospitaler og støtte til den grønne og den digitale omstilling i erhvervslivet, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en generelt neutral finanspolitisk kurs i 2022 (+ 0,2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,4 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også opretholdelsen af ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente stigninger i den offentlige sektors lønninger og sociale ydelser og lavere momssatser på andre produkter end energiprodukter. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 3,1 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,7 procentpoint (15). Kroatien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom energirenovering af bygninger, digitalisering af den offentlige forvaltning, investeringer i digital diagnostik og digitalt udstyr på hospitaler og støtte til den grønne og den digitale omstilling i erhvervslivet, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 1,5 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig højere kapitaludgifter og en stadig forholdsvis høj indeksering af lønninger, pensioner og udgifter til social bistand. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 59,8 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med det underskud, der blev fremskrevet i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en højere offentlig gældskvote på 61,8 % ved udgangen af 2024, idet forskellen i forhold til fremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023 i vid udstrækning kan forklares ved nævnereffekten (forskellen i det nominelle BNP i 2024) og i mindre grad forskellige antagelser vedrørende stock-flow-tilpasningen. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 1,5 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig højere kapitaludgifter og en stadig forholdsvis høj indeksering af lønninger, pensioner og udgifter til social bistand. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 59,8 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med det underskud, der blev fremskrevet i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en højere offentlig gældskvote på 61,8 % ved udgangen af 2024, idet forskellen i forhold til fremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023 i vid udstrækning kan forklares ved nævnereffekten (forskellen i det nominelle BNP i 2024) og i mindre grad forskellige antagelser vedrørende stock-flow-tilpasningen.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,2 % af BNP i 2024. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (16). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 ifølge Kommissionen være hensigtsmæssig. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (17) i 2024 ikke overstige 5,1 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,5 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, vil en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024 være hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (16). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 ifølge Kommissionen være hensigtsmæssig. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (17) i 2024 ikke overstige 5,1 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,5 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, vil en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024 være hensigtsmæssig.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 6,8 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes en stigning i dynamikken med hensyn til kapital, løn og socialudgifter. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 6,8 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes en stigning i dynamikken med hensyn til kapital, løn og socialudgifter.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,6 % af BNP mellem 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter reformer (sundheds- og velfærdssektoren, forbedring af forvaltningen af statsejede virksomheder, forbedring af loven om finanspolitisk ansvarlighed) og investeringer (transport- og vandinfrastruktur, energirenovering af flerfamiliehuse, investeringer i grøn og digital omstilling samt uddannelsesinfrastruktur), som for det meste også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,6 % af BNP mellem 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter reformer (sundheds- og velfærdssektoren, forbedring af forvaltningen af statsejede virksomheder, forbedring af loven om finanspolitisk ansvarlighed) og investeringer (transport- og vandinfrastruktur, energirenovering af flerfamiliehuse, investeringer i grøn og digital omstilling samt uddannelsesinfrastruktur), som for det meste også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,8 % af BNP i 2025 og til 0,6 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 59,8 % ved udgangen af 2024 til 55,6 % ved udgangen af 2026. Den offentlige gældskvote forventes derfor at falde og forblive under 60 % i programperioden. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,8 % af BNP i 2025 og til 0,6 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 59,8 % ved udgangen af 2024 til 55,6 % ved udgangen af 2026. Den offentlige gældskvote forventes derfor at falde og forblive under 60 % i programperioden.

| (27) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Kroatien er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Kroatien indgav to betalingsanmodninger svarende til 59 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,4 mia. EUR. Kroatien forventes at forelægge en ændring af sin plan med et REPowerEU-kapitel samt yderligere foranstaltninger på andre områder, der skal finansieres af lånekomponenten. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Kroatien den 30. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 3 612 000 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Kroatiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(27)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Kroatien er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Kroatien indgav to betalingsanmodninger svarende til 59 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,4 mia. EUR. Kroatien forventes at forelægge en ændring af sin plan med et REPowerEU-kapitel samt yderligere foranstaltninger på andre områder, der skal finansieres af lånekomponenten. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Kroatien den 30. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 3 612 000 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Kroatiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (28) | Kommissionen godkendte alle Kroatiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Kroatien. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkendte alle Kroatiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Kroatien.

| (29) | Kroatien importerer ca. 53 % af den samlede energi, der forbruges hvert år, samtidig med at landet har et stort potentiale inden for vedvarende energi, navnlig fra sol, vind og geotermiske kilder. Halvdelen af landets elektricitet produceres af vandkraftværker; andelen af vindenergi er steget og nåede op på 14 %, mens andelen af solenergi er stadig kun 1 %. De vigtigste faktorer for at fremskynde udbredelsen af sol- og vindanlæg er strømliningen af godkendelsesprocedurerne og færdiggørelsen af den relevante lovgivningsmæssige ramme for at give producenter og egenforbrugere større retssikkerhed. Andre faktorer omfatter en betydelig opgradering af transmissionsnettet og udvidelse af det til den sydlige del af landet, hvor der hovedsagelig produceres vedvarende energikilder, samt indførelse af intelligent måling af små solcelleanlæg. Energiforbruget i boligsektoren er ret højt i Kroatien (35 % af det samlede energiforbrug) med 71 %, der er afhængige af gas til opvarmning. Revisionen og forenklingen af procedurerne for installation af solcelleanlæg i ejendomme med flere lejligheder samt den fremskyndede udrulning af varmepumper til opvarmning og køling er relevante foranstaltninger for energirenovering i byggesektoren. Andelen af vedvarende energikilder, der anvendes til transport, er lav (7 % i forhold til 2030-målet på 14 %), og det samme gælder jernbanetransport inden for passagertransport (2,5 % mod 8 % i Unionen). Modernisering af jernbaneinfrastrukturen og det rullende materiel og sikring af en øget udbredelse af nulemissionskøretøjer kan i høj grad bidrage til dekarboniseringen af transportsektoren. Kroatiens forbrug af naturgas er faldet med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Kroatien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(29)

Kroatien importerer ca. 53 % af den samlede energi, der forbruges hvert år, samtidig med at landet har et stort potentiale inden for vedvarende energi, navnlig fra sol, vind og geotermiske kilder. Halvdelen af landets elektricitet produceres af vandkraftværker; andelen af vindenergi er steget og nåede op på 14 %, mens andelen af solenergi er stadig kun 1 %. De vigtigste faktorer for at fremskynde udbredelsen af sol- og vindanlæg er strømliningen af godkendelsesprocedurerne og færdiggørelsen af den relevante lovgivningsmæssige ramme for at give producenter og egenforbrugere større retssikkerhed. Andre faktorer omfatter en betydelig opgradering af transmissionsnettet og udvidelse af det til den sydlige del af landet, hvor der hovedsagelig produceres vedvarende energikilder, samt indførelse af intelligent måling af små solcelleanlæg. Energiforbruget i boligsektoren er ret højt i Kroatien (35 % af det samlede energiforbrug) med 71 %, der er afhængige af gas til opvarmning. Revisionen og forenklingen af procedurerne for installation af solcelleanlæg i ejendomme med flere lejligheder samt den fremskyndede udrulning af varmepumper til opvarmning og køling er relevante foranstaltninger for energirenovering i byggesektoren. Andelen af vedvarende energikilder, der anvendes til transport, er lav (7 % i forhold til 2030-målet på 14 %), og det samme gælder jernbanetransport inden for passagertransport (2,5 % mod 8 % i Unionen). Modernisering af jernbaneinfrastrukturen og det rullende materiel og sikring af en øget udbredelse af nulemissionskøretøjer kan i høj grad bidrage til dekarboniseringen af transportsektoren. Kroatiens forbrug af naturgas er faldet med 22 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Kroatien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19).

| (30) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Kroatien for 31 erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder i anlægs- samt fremstillingssektoren (begge under EU-gennemsnittet). |
| --- | --- |

(30)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Kroatien for 31 erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder i anlægs- samt fremstillingssektoren (begge under EU-gennemsnittet).

| (31) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(31)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1.

| (32) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Kroatien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(32)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Kroatien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Kroatien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 5,1 % (21);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

fortsætte den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på uden ophold at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

reducere den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, navnlig vind-, sol- og geotermiske kilder, ved at færdiggøre den ufuldstændige lovgivningsmæssige ramme, strømline de administrative procedurer for udstedelse af tilladelser, forenkle procedurerne for installation af vedvarende energikilder (f.eks. solcelleanlæg) i ejendomme med flere lejligheder og skabe større retssikkerhed; støtte kapacitet til produktion af vedvarende energi i lille målestok; yderligere opgradere eltransmissions- og distributionsnettene, navnlig ved at forbedre transmissionsforbindelserne mellem den nordlige og den sydlige del af landet og fremme udrulningen af intelligente målere; fremskynde gennemførelsen af energieffektivitetsforanstaltninger, herunder installation af varmepumper; mindske afhængigheden af fossile brændstoffer i transportsektoren ved at fremme bæredygtige løsninger, navnlig jernbanetransport og elektrificering af vejtransport; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10687/2021 INIT; ST 10687/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 48).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Kroatien oplevede også en kraftig vækst i realt BNP i 2022.

9

(10)  Nationalt finansierede investeringer havde et kontraktivt bidrag til den finanspolitiske kurs på grund af et fald i de lokale myndigheders investeringsudgifter.

10

(11)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,5 procentpoint af BNP. Dette skyldtes til dels en engangsomkostning i forbindelse med en international voldgiftssag.

11

(12)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

12

(13)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Kroatiens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Kroatiens konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 88).

13

(14)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Kroatien, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 10,3 %.

14

(15)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,5 procentpoint af BNP. Dette skyldes til dels en basiseffekt af højere udgifter i 2022 som følge af en engangsforanstaltning, mens der i 2023 forventes en reduktion af overførslerne til forsyningsselskaber.

15

(16)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

16

(17)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/105 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/105

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Italiens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/12)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Italien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Den 14. december 2022 vedtog Kommissionen en udtalelse om Italiens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog den 22. november 2022 også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Italien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Den 14. december 2022 vedtog Kommissionen en udtalelse om Italiens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog den 22. november 2022 også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Italien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Italiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Italien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Italien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Italiens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Italien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 2. maj 2023 forelagde Italien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Italiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 2. maj 2023 forelagde Italien sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Italiens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Italien 2023. Heri foretages der en vurdering af Italiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Italiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Italiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Italien 2023. Heri foretages der en vurdering af Italiens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Italiens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Italiens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Italien i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Italien er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Selv om der er konstateret visse forbedringer, er Italien navnlig stadig præget af sårbarheder i forbindelse med stor offentlig gæld og svag produktivitetsvækst i en situation med skrøbelige arbejdsmarkeder og visse svagheder i den finansielle sektor, som har betydning ud over landegrænserne. Italiens mangeårige sårbarheder er blevet reduceret noget i løbet af de senere år, men er fortsat betydelige og forventes ikke at aftage hurtigt. Vedvarende lav produktivitetsvækst har været en vigtig årsag til Italiens langvarige svage økonomiske vækst, hvilket hæmmer nedbringelsen af den offentlige gæld, svækker beskæftigelsesmulighederne og påvirker bankernes balancer. Den offentlige gældskvote faldt yderligere i 2022 i takt med det økonomiske opsving. Den er dog fortsat høj og udgør en betydelig udfordring med hensyn til finanspolitisk holdbarhed. Den offentlige gældskvote forventes at falde yderligere inden 2024, men at stige på mellemlang sigt, hvis der ikke træffes konsolideringsforanstaltninger. Regeringen har gennemført flere foranstaltninger for at støtte finanssektorens modstandsdygtighed, og omfanget af misligholdte lån er faldet betydeligt, men bankerne er stadig meget eksponeret mod statsgælden. Der er gjort visse fremskridt med politikker, der skal afhjælpe skævheder, men der behov for en vedvarende indsats, og gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen er fortsat den vigtigste politiske prioritet, da den indebærer omfattende reformer og investeringer. Hvis den høje offentlige gæld skal nedbringes, kræver det i en situation med stigende udgifter til rentebetaling og stigende aldersrelaterede omkostninger, at der anlægges en flerstrenget tilgang med en forsvarlig finanspolitik med tilstrækkelige primære overskud, vækstfremmende investeringer og reformer, større efterlevelse af skattereglerne og en effektiv udnyttelse af nationale ressourcer og Unionens ressourcer. Italien står over udfordringer, som udover en fortsat stærk gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen kræver en ekstra politisk indsats, navnlig på områderne beskatning, finanspolitiske rammer og pensionssystemer, samt på områder som demografi, arbejdsmarked og energi. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Italien i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Italien er berørt af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer. Selv om der er konstateret visse forbedringer, er Italien navnlig stadig præget af sårbarheder i forbindelse med stor offentlig gæld og svag produktivitetsvækst i en situation med skrøbelige arbejdsmarkeder og visse svagheder i den finansielle sektor, som har betydning ud over landegrænserne. Italiens mangeårige sårbarheder er blevet reduceret noget i løbet af de senere år, men er fortsat betydelige og forventes ikke at aftage hurtigt. Vedvarende lav produktivitetsvækst har været en vigtig årsag til Italiens langvarige svage økonomiske vækst, hvilket hæmmer nedbringelsen af den offentlige gæld, svækker beskæftigelsesmulighederne og påvirker bankernes balancer. Den offentlige gældskvote faldt yderligere i 2022 i takt med det økonomiske opsving. Den er dog fortsat høj og udgør en betydelig udfordring med hensyn til finanspolitisk holdbarhed. Den offentlige gældskvote forventes at falde yderligere inden 2024, men at stige på mellemlang sigt, hvis der ikke træffes konsolideringsforanstaltninger. Regeringen har gennemført flere foranstaltninger for at støtte finanssektorens modstandsdygtighed, og omfanget af misligholdte lån er faldet betydeligt, men bankerne er stadig meget eksponeret mod statsgælden. Der er gjort visse fremskridt med politikker, der skal afhjælpe skævheder, men der behov for en vedvarende indsats, og gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen er fortsat den vigtigste politiske prioritet, da den indebærer omfattende reformer og investeringer. Hvis den høje offentlige gæld skal nedbringes, kræver det i en situation med stigende udgifter til rentebetaling og stigende aldersrelaterede omkostninger, at der anlægges en flerstrenget tilgang med en forsvarlig finanspolitik med tilstrækkelige primære overskud, vækstfremmende investeringer og reformer, større efterlevelse af skattereglerne og en effektiv udnyttelse af nationale ressourcer og Unionens ressourcer. Italien står over udfordringer, som udover en fortsat stærk gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen kræver en ekstra politisk indsats, navnlig på områderne beskatning, finanspolitiske rammer og pensionssystemer, samt på områder som demografi, arbejdsmarked og energi.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Italiens offentlige underskud fra 9,0 % af BNP i 2021 til 8,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 149,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 144,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten blev der redegjort for budgetsituationen i Italien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke overholdt gældsreduktionsmålet. I rapporten blev det konkluderet, at underskuds- og gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Italien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Italiens offentlige underskud fra 9,0 % af BNP i 2021 til 8,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 149,9 % af BNP ved udgangen af 2021 til 144,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten blev der redegjort for budgetsituationen i Italien, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, samtidig med at den offentlige gæld oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP og ikke overholdt gældsreduktionsmålet. I rapporten blev det konkluderet, at underskuds- og gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Italien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af den nye statistiske behandling af visse skattefradrag for boligrenovering, som nu registreres som kapitaloverførsler og mest tilfalder 2021-2022 (7). Den er også blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger kontrol af de generelle systemomkostninger i el- og gassektoren, en nedsættelse af momssatsen på gas, en nedsættelse af punktafgifter på brændstofpriser og en nedsættelse af socialsikringsbidrag for arbejdstagere under en vis indkomsttærskel, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede tilskud til el- og gasselskaber, en udvidelse af den »sociale bonus« til lavindkomsthusholdninger til dækning af el- og gasregningerne, indtægtsbestemte tilskud til arbejdstagere, pensionister og arbejdsløse samt en stigning af alderspensionerne på 2 % i oktober 2022 forud for den lovbestemte inflationsrelaterede indeksering, der normalt skal finde sted i 2023. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og energileverandørers ekstraordinære fortjeneste samt af indtægter fra kompensationsmekanismen på prisen for el fra vedvarende energikilder og af anvendelsen af en kompensationsmekaniske i elsektoren, der skulle gennemføre Rådets forordning (EU) 2022/1854 (8) om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt den forventede omkostning til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,1 % af BNP i 2022 fra 3,4 % i 2021, da regeringerne udfasede størstedelen af de foranstaltninger, der var truffet som reaktion på covid-19-krisen. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af den nye statistiske behandling af visse skattefradrag for boligrenovering, som nu registreres som kapitaloverførsler og mest tilfalder 2021-2022 (7). Den er også blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger kontrol af de generelle systemomkostninger i el- og gassektoren, en nedsættelse af momssatsen på gas, en nedsættelse af punktafgifter på brændstofpriser og en nedsættelse af socialsikringsbidrag for arbejdstagere under en vis indkomsttærskel, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede tilskud til el- og gasselskaber, en udvidelse af den »sociale bonus« til lavindkomsthusholdninger til dækning af el- og gasregningerne, indtægtsbestemte tilskud til arbejdstagere, pensionister og arbejdsløse samt en stigning af alderspensionerne på 2 % i oktober 2022 forud for den lovbestemte inflationsrelaterede indeksering, der normalt skal finde sted i 2023. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og energileverandørers ekstraordinære fortjeneste samt af indtægter fra kompensationsmekanismen på prisen for el fra vedvarende energikilder og af anvendelsen af en kompensationsmekaniske i elsektoren, der skulle gennemføre Rådets forordning (EU) 2022/1854 (8) om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt den forventede omkostning til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,1 % af BNP i 2022 fra 3,4 % i 2021, da regeringerne udfasede størstedelen af de foranstaltninger, der var truffet som reaktion på covid-19-krisen.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Italien (9) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Italien opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Italien skulle begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Italien (9) i 2022 skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsvarlig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Italien opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Italien skulle begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (10) i 2022 understøttende, nemlig – 3,2 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Italien med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,9 % af BNP i 2022 (0,4 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (11). Italien bevarede derfor de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2,2 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Italien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationale finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (10) i 2022 understøttende, nemlig – 3,2 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Italien med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,9 % af BNP i 2022 (0,4 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (11). Italien bevarede derfor de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2,2 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Italien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationale finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for både 2023 og 2024. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,0 % i 2023 og 1,5 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lidt højere realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og en lidt lavere på 1,1 % i 2024, primært på grund af et lavere investeringsbidrag, som regeringen forventer vil vokse med 3,4 % fra år til år, mens Kommissionen forventer en vækst på 1,4 %. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for både 2023 og 2024. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,0 % i 2023 og 1,5 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lidt højere realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og en lidt lavere på 1,1 % i 2024, primært på grund af et lavere investeringsbidrag, som regeringen forventer vil vokse med 3,4 % fra år til år, mens Kommissionen forventer en vækst på 1,4 %.

| (18) | I stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 4,5 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig faldet i kapitaloverførsler i forbindelse med skattefradrag til støtte for private investeringer i boligeffektivitet, et fald i lønudgifter som følge af fornyelsen med tilbagevirkende kraft af offentlige kontrakter i perioden 2019-2021, for hvilke en betydelig del af restancerne blev registreret i 2022, en reduktion af produktionssubsidier sammen med lavere skattefradrag til el- og gasselskaber og lavere renteudgifter, primært som følge af lavere udbytte på statsobligationer, der er indekseret efter inflationen. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 144,4 % ved udgangen af 2022 til 142,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,5 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 140,4 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes en højere nominel vækst i BNP i Kommissionens forårsprognose 2023. |
| --- | --- |

(18)

I stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 4,5 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig faldet i kapitaloverførsler i forbindelse med skattefradrag til støtte for private investeringer i boligeffektivitet, et fald i lønudgifter som følge af fornyelsen med tilbagevirkende kraft af offentlige kontrakter i perioden 2019-2021, for hvilke en betydelig del af restancerne blev registreret i 2022, en reduktion af produktionssubsidier sammen med lavere skattefradrag til el- og gasselskaber og lavere renteudgifter, primært som følge af lavere udbytte på statsobligationer, der er indekseret efter inflationen. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 144,4 % ved udgangen af 2022 til 142,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,5 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 140,4 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes en højere nominel vækst i BNP i Kommissionens forårsprognose 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022, navnlig tilskud til el- og gasselskaber, foranstaltninger til at kontrollere de generelle systemomkostninger i gassektoren, en nedsættelse af momssatsen på gas og en nedsættelse af de sociale bidrag for arbejdstagere under en vis indkomstgrænse samt og nye foranstaltninger såsom et opvarmningstillæg til alle husholdninger til perioden mellem oktober og december 2023. Udgifterne til disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af skatten på energiproducenters og energileverandørers ekstraordinære fortjeneste. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (12). De fleste foranstaltninger i 2023 er rettet mod de mest sårbare husholdninger og virksomheder, selv om størstedelen af energistøtteforanstaltningerne ikke fuldt ud har bevaret prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,7 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 1,2 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra den fulde udfasning af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,1 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er forlænget fra 2022, navnlig tilskud til el- og gasselskaber, foranstaltninger til at kontrollere de generelle systemomkostninger i gassektoren, en nedsættelse af momssatsen på gas og en nedsættelse af de sociale bidrag for arbejdstagere under en vis indkomstgrænse samt og nye foranstaltninger såsom et opvarmningstillæg til alle husholdninger til perioden mellem oktober og december 2023. Udgifterne til disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af skatten på energiproducenters og energileverandørers ekstraordinære fortjeneste. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (12). De fleste foranstaltninger i 2023 er rettet mod de mest sårbare husholdninger og virksomheder, selv om størstedelen af energistøtteforanstaltningerne ikke fuldt ud har bevaret prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,7 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 1,2 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra den fulde udfasning af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,1 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Italien i 2023 skulle sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Italien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Italien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Italien i 2023 skulle sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Italien være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Italien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være kontraktiv (+ 2,6 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 3,2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,9 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede nettoomkostninger (med 1,5 procentpoint af BNP) ved støtteforanstaltningerne (målrettede og generelle) til husholdninger og virksomheder som følge af energiprisstigninger. De vigtigste drivkræfter bag væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er stigningen i pensionsudgifterne som følge af den delvise indeksering i forhold til det forgangne års inflation (15) samt de yderligere nedskæringer, som det for nylig blev vedtaget at foretage i skattekilen på arbejde for lavtlønnede arbejdstagere og arbejdstagere i mellemindkomstgruppen. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (16). Italien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Italien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energiforsyningssikkerheden, som f.eks. investeringer i jernbanenettet, vedvarende energi, brint, elnettet, bæredygtig mobilitet, beskyttelse af land- og vandressourcer samt investeringer i cloudinfrastrukturen for den offentlige forvaltning, som delvis finansieres via faciliteten og andre EU-midler. I lyset af de ødelæggende oversvømmelser, som ramte Italien i maj 2023, vil omkostningerne til direkte nødhjælp i forbindelse med disse oversvømmelser blive taget i betragtning ved efterfølgende vurderinger af, om henstillingen efterleves, og de vil i princippet blive betragtet som midlertidige foranstaltninger og engangsforanstaltninger (17). |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være kontraktiv (+ 2,6 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 3,2 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,9 % af BNP til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede nettoomkostninger (med 1,5 procentpoint af BNP) ved støtteforanstaltningerne (målrettede og generelle) til husholdninger og virksomheder som følge af energiprisstigninger. De vigtigste drivkræfter bag væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er stigningen i pensionsudgifterne som følge af den delvise indeksering i forhold til det forgangne års inflation (15) samt de yderligere nedskæringer, som det for nylig blev vedtaget at foretage i skattekilen på arbejde for lavtlønnede arbejdstagere og arbejdstagere i mellemindkomstgruppen. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (16). Italien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Italien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energiforsyningssikkerheden, som f.eks. investeringer i jernbanenettet, vedvarende energi, brint, elnettet, bæredygtig mobilitet, beskyttelse af land- og vandressourcer samt investeringer i cloudinfrastrukturen for den offentlige forvaltning, som delvis finansieres via faciliteten og andre EU-midler. I lyset af de ødelæggende oversvømmelser, som ramte Italien i maj 2023, vil omkostningerne til direkte nødhjælp i forbindelse med disse oversvømmelser blive taget i betragtning ved efterfølgende vurderinger af, om henstillingen efterleves, og de vil i princippet blive betragtet som midlertidige foranstaltninger og engangsforanstaltninger (17).

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært reduktionen i udgifterne til forbrug i produktionen og til skattefradrag til el- og gasselskaber. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 141,4 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med det underskud, der er varslet i stabilitetsprogrammet for 2023, selv om Kommissionens forårsprognose 2023 ikke omfatter planlagte underskudsforøgende foranstaltninger, der udgør 0,2 % af BNP, og for hvilke detaljerne endnu ikke er kendt. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 140,3 % ved udgangen af 2024. Forskellen skyldes en højere nominel vækst i BNP i Kommissionens prognose. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært reduktionen i udgifterne til forbrug i produktionen og til skattefradrag til el- og gasselskaber. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 141,4 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med det underskud, der er varslet i stabilitetsprogrammet for 2023, selv om Kommissionens forårsprognose 2023 ikke omfatter planlagte underskudsforøgende foranstaltninger, der udgør 0,2 % af BNP, og for hvilke detaljerne endnu ikke er kendt. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 140,3 % ved udgangen af 2024. Forskellen skyldes en højere nominel vækst i BNP i Kommissionens prognose.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (18). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 ikke overstige 1,3 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (18). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 ikke overstige 1,3 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 0,8 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. I lyset af de ødelæggende oversvømmelser, som ramte Italien i maj 2023, vil omkostningerne til direkte nødhjælp i forbindelse med disse oversvømmelser blive taget i betragtning ved efterfølgende vurderinger af, om henstillingen efterleves, og de vil i princippet blive betragtet som midlertidige foranstaltninger og engangsforanstaltninger. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 0,8 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. I lyset af de ødelæggende oversvømmelser, som ramte Italien i maj 2023, vil omkostningerne til direkte nødhjælp i forbindelse med disse oversvømmelser blive taget i betragtning ved efterfølgende vurderinger af, om henstillingen efterleves, og de vil i princippet blive betragtet som midlertidige foranstaltninger og engangsforanstaltninger.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,3 % af BNP i 2023 til 3,8 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, herunder gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformen af udbudsloven, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen, og skattesystemet, som indgår i den lov fra marts 2023, der skal muliggøre reformen (»loven, der skal muliggøre skattereformen«). |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,3 % af BNP i 2023 til 3,8 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, herunder gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformen af udbudsloven, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen, og skattesystemet, som indgår i den lov fra marts 2023, der skal muliggøre reformen (»loven, der skal muliggøre skattereformen«).

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,0 % af BNP i 2025 og til 2,5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at overskride 3 % af BNP fra 2025. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 141,4 % ved udgangen af 2024 til 140,4 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,0 % af BNP i 2025 og til 2,5 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at overskride 3 % af BNP fra 2025. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 141,4 % ved udgangen af 2024 til 140,4 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Italiens skattekile på arbejde er fortsat høj på alle indkomstniveauer sammenlignet med andre medlemsstater på trods af den sænkelse af den personlige indkomstskat, der blev indført i 2022. Udvidelsen af ordningen med fast beskatning til selvstændige erhvervsdrivende har desuden skabt tvivl om, hvorvidt skattesystemet er rimeligt og effektivt. Indførelsen af en ny ordning med fast beskatning af indkomststigninger for 2023 har også øget kompleksiteten. I marts 2023 vedtog regeringen en ny lov, der skulle gøre det muligt at foretage en generel reform af skattesystemet (»loven, der skal muliggøre skattereformen«). Den forventes at afhjælpe nogle af de længere varende svagheder, bl.a. ved at mindske skatten på arbejdskraft og forenkle og strømline skatteudgifterne og selskabsskatten. Når denne reform gennemføres, er det vigtigt at bevare og forenkle det progressive skattesystem, øge incitamentet til at arbejde, forbedre overholdelsen af skattereglerne og sikre budgetneutralitet. I den forbindelse er der mulighed for at øge indtægterne fra andre kilder, som er mindre skadelige for væksten, f.eks. ejendom, moms og tilladelse til at anvende statsejede aktiver i kystområder, for at mindske skattebyrden på arbejde på en budgetneutral måde. Det er også muligt at forbedre udformningen af miljøafgifter, som på trods af forholdsvis høje indtægter ikke i tilstrækkelig grad fremmer overgangen til renere teknologier til dels på grund af den udbredte brug af miljøskadelige subsidier. Det er derudover vigtigt at løse et længere varende problem, som ikke behandles i den lov, der skal muliggøre skattereformen, nemlig de generelt set forældede matrikelværdier, som danner grundlag for beregningen af ejendomsskat. |
| --- | --- |

(28)

Italiens skattekile på arbejde er fortsat høj på alle indkomstniveauer sammenlignet med andre medlemsstater på trods af den sænkelse af den personlige indkomstskat, der blev indført i 2022. Udvidelsen af ordningen med fast beskatning til selvstændige erhvervsdrivende har desuden skabt tvivl om, hvorvidt skattesystemet er rimeligt og effektivt. Indførelsen af en ny ordning med fast beskatning af indkomststigninger for 2023 har også øget kompleksiteten. I marts 2023 vedtog regeringen en ny lov, der skulle gøre det muligt at foretage en generel reform af skattesystemet (»loven, der skal muliggøre skattereformen«). Den forventes at afhjælpe nogle af de længere varende svagheder, bl.a. ved at mindske skatten på arbejdskraft og forenkle og strømline skatteudgifterne og selskabsskatten. Når denne reform gennemføres, er det vigtigt at bevare og forenkle det progressive skattesystem, øge incitamentet til at arbejde, forbedre overholdelsen af skattereglerne og sikre budgetneutralitet. I den forbindelse er der mulighed for at øge indtægterne fra andre kilder, som er mindre skadelige for væksten, f.eks. ejendom, moms og tilladelse til at anvende statsejede aktiver i kystområder, for at mindske skattebyrden på arbejde på en budgetneutral måde. Det er også muligt at forbedre udformningen af miljøafgifter, som på trods af forholdsvis høje indtægter ikke i tilstrækkelig grad fremmer overgangen til renere teknologier til dels på grund af den udbredte brug af miljøskadelige subsidier. Det er derudover vigtigt at løse et længere varende problem, som ikke behandles i den lov, der skal muliggøre skattereformen, nemlig de generelt set forældede matrikelværdier, som danner grundlag for beregningen af ejendomsskat.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Italien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Italien har indgivet tre betalingsanmodninger, som svarer til 151 milepæle og mål i planen og har resulteret i en samlet udbetaling på 42 mia. EUR (beløbet henviser til de to første betalingsanmodninger, der er indgivet, mens den tredje er ved at blive vurderet). En hurtig gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og forhandlingerne om ændringerne heraf er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Det er vigtigt for Italien at styrke den administrative kapacitet, især på lokalt plan, til fortsat at opfylde forpligtelserne i genopretnings- og resiliensplanen, og det er fortsat vigtigt at have en effektiv og fuld operationel forvaltningsramme, hvis denne plan skal gennemføres gnidningsløst og rettidigt. Det er fortsat afgørende at kortlægge potentielle forsinkelser og problemer med gennemførelsen tidligt i forløbet og rettidigt at træffe foranstaltninger for at afhjælpe dem. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Italien den 31. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om yderligere lånestøtte under faciliteten. Forhandlingerne om tillægget og REPowerEU-kapitlet er i gang, selv om Italien har ikke forelagt noget officielt forslag. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Italiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Italien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Italien har indgivet tre betalingsanmodninger, som svarer til 151 milepæle og mål i planen og har resulteret i en samlet udbetaling på 42 mia. EUR (beløbet henviser til de to første betalingsanmodninger, der er indgivet, mens den tredje er ved at blive vurderet). En hurtig gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og forhandlingerne om ændringerne heraf er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Det er vigtigt for Italien at styrke den administrative kapacitet, især på lokalt plan, til fortsat at opfylde forpligtelserne i genopretnings- og resiliensplanen, og det er fortsat vigtigt at have en effektiv og fuld operationel forvaltningsramme, hvis denne plan skal gennemføres gnidningsløst og rettidigt. Det er fortsat afgørende at kortlægge potentielle forsinkelser og problemer med gennemførelsen tidligt i forløbet og rettidigt at træffe foranstaltninger for at afhjælpe dem. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Italien den 31. marts 2023, at det havde til hensigt at anmode om yderligere lånestøtte under faciliteten. Forhandlingerne om tillægget og REPowerEU-kapitlet er i gang, selv om Italien har ikke forelagt noget officielt forslag. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Italiens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte næsten alle Italiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 og ét i 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Italien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte næsten alle Italiens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022 og ét i 2023. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Italien.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Italien også over for en række yderligere udfordringer, der knytter sig til energipolitikken og den grønne omstilling, navnlig med hensyn til større brug af vedvarende energi, gastransmission, energieffektivitet, tilvejebringelse og erhvervelse grønne færdigheder og bæredygtig transport. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Italien også over for en række yderligere udfordringer, der knytter sig til energipolitikken og den grønne omstilling, navnlig med hensyn til større brug af vedvarende energi, gastransmission, energieffektivitet, tilvejebringelse og erhvervelse grønne færdigheder og bæredygtig transport.

| (32) | Kapaciteten inden for vedvarende energi er vokset meget langsomt det seneste år, og fossile brændstoffer udgør fortsat en væsentlig andel af energimikset. Italien har vedtaget visse ændringer af de gældende regler for godkendelser i forbindelse med vedvarende energi for at øge brugen af vedvarende energi. Der er brug for en større indsats for at sikre sammenhæng mellem administrative og lovgivningsmæssige regler både på nationalt og lokalt plan samt deres relevans for den nyeste energiteknologi. F.eks. bør alle relaterede normer konsolideres i én tekst (»Testo unico«), samtidig bør de retningslinjer, som myndigheder under det statslige niveau skal følge for at evaluere projekter, ajourføres. Endelig er der behov for yderligere investeringer for at kunne modernisere det nationale net og etablere sammenkoblinger mellem hovedlandet, Sicilien og Sardinien, således at den forventede større produktionskapacitet kan udnyttes, og den dermed forbundne stigning i produktionen af vedvarende energi kan absorberes. |
| --- | --- |

(32)

Kapaciteten inden for vedvarende energi er vokset meget langsomt det seneste år, og fossile brændstoffer udgør fortsat en væsentlig andel af energimikset. Italien har vedtaget visse ændringer af de gældende regler for godkendelser i forbindelse med vedvarende energi for at øge brugen af vedvarende energi. Der er brug for en større indsats for at sikre sammenhæng mellem administrative og lovgivningsmæssige regler både på nationalt og lokalt plan samt deres relevans for den nyeste energiteknologi. F.eks. bør alle relaterede normer konsolideres i én tekst (»Testo unico«), samtidig bør de retningslinjer, som myndigheder under det statslige niveau skal følge for at evaluere projekter, ajourføres. Endelig er der behov for yderligere investeringer for at kunne modernisere det nationale net og etablere sammenkoblinger mellem hovedlandet, Sicilien og Sardinien, således at den forventede større produktionskapacitet kan udnyttes, og den dermed forbundne stigning i produktionen af vedvarende energi kan absorberes.

| (33) | Der er fortsat flaskehalse i gasnettet. Italien drøfter investeringer med partnere i Nordafrika for at øge importkapaciteten i eksisterende rørledninger og gassammenkoblinger. Dette ville bidrage til at diversificere importen og dermed styrke forsyningssikkerheden. Der er dog behov for yderligere investeringer for at afvikle flaskehalse i det etablerede indenlandske net, som ikke har transmissionskapacitet til at distribuere nye gasindtag fra den sydlige til den nordlige del af landet. Investeringerne i infrastrukturen for fossile brændstoffer skal begrænses til det strengt nødvendige og udformes således, at de er fremtidssikrede for at undgå, at landet låses fast i teknologier, der ikke stemmer overens med klimamålene eller øger omkostningerne ved energiomstillingen. |
| --- | --- |

(33)

Der er fortsat flaskehalse i gasnettet. Italien drøfter investeringer med partnere i Nordafrika for at øge importkapaciteten i eksisterende rørledninger og gassammenkoblinger. Dette ville bidrage til at diversificere importen og dermed styrke forsyningssikkerheden. Der er dog behov for yderligere investeringer for at afvikle flaskehalse i det etablerede indenlandske net, som ikke har transmissionskapacitet til at distribuere nye gasindtag fra den sydlige til den nordlige del af landet. Investeringerne i infrastrukturen for fossile brændstoffer skal begrænses til det strengt nødvendige og udformes således, at de er fremtidssikrede for at undgå, at landet låses fast i teknologier, der ikke stemmer overens med klimamålene eller øger omkostningerne ved energiomstillingen.

| (34) | Italiens forbrug af naturgas er faldet med 19 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de seneste 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (19). Italien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (20). Der skal træffes målrettede foranstaltninger til at forbedre bygningers energieffektivitet. Der er gode muligheder for at gøre Italiens bygningsmasse mere energieffektiv, navnlig hvad angår den store andel af gamle og energiintensive bygninger. Gældende foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen bør suppleres af andre foranstaltninger såsom målrettede ordninger, der skal give incitament til at gøre de dårligste bygninger mere energieffektive, bl.a. kommercielle bygninger og sociale boliger, samtidig med at det sikres, at sårbare husstande nyder gavn af disse foranstaltninger, og at der ikke sker tilbageskred. Disse foranstaltninger vil især gavne små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, som ofte ikke har den tekniske eller økonomiske kapacitet til at forbedre deres energieffektivitet. De samme foranstaltninger vil også bidrage til at mindske energifattigdommen, som kunne nedbringes yderligere ved hjælp af andre foranstaltninger, f.eks. ved hjælp af centrale kontaktpunkter, der yder personlig vejledning i energibesparelser. Energieffektivitetsgevinster vil også nyde godt af en større markedsovervågning af miljøvenligt design og energimærkning. |
| --- | --- |

(34)

Italiens forbrug af naturgas er faldet med 19 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de seneste 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (19). Italien kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (20). Der skal træffes målrettede foranstaltninger til at forbedre bygningers energieffektivitet. Der er gode muligheder for at gøre Italiens bygningsmasse mere energieffektiv, navnlig hvad angår den store andel af gamle og energiintensive bygninger. Gældende foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen bør suppleres af andre foranstaltninger såsom målrettede ordninger, der skal give incitament til at gøre de dårligste bygninger mere energieffektive, bl.a. kommercielle bygninger og sociale boliger, samtidig med at det sikres, at sårbare husstande nyder gavn af disse foranstaltninger, og at der ikke sker tilbageskred. Disse foranstaltninger vil især gavne små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, som ofte ikke har den tekniske eller økonomiske kapacitet til at forbedre deres energieffektivitet. De samme foranstaltninger vil også bidrage til at mindske energifattigdommen, som kunne nedbringes yderligere ved hjælp af andre foranstaltninger, f.eks. ved hjælp af centrale kontaktpunkter, der yder personlig vejledning i energibesparelser. Energieffektivitetsgevinster vil også nyde godt af en større markedsovervågning af miljøvenligt design og energimærkning.

| (35) | Manglerne i infrastrukturen og de miljøskadelige tilskud, bl.a. til vejtransport, er stadig betydelige og fremmer ikke omlægningen til mere bæredygtige transportløsninger. Antallet af ladestationer ligger f.eks. stadig under EU-gennemsnittet. Blandt miljøskadelige tilskud kan nævnes den faste beskatning af privat brug af firmabiler og godtgørelse af punktafgifter på diesel, der anvendes til godstransport. Hvis markedet for nulemissionskøretøjer skal konsolideres, er det vigtigt fortsat at gøre en indsats for at få indført flere ladestationer og fjerne miljøskadelige tilskud. |
| --- | --- |

(35)

Manglerne i infrastrukturen og de miljøskadelige tilskud, bl.a. til vejtransport, er stadig betydelige og fremmer ikke omlægningen til mere bæredygtige transportløsninger. Antallet af ladestationer ligger f.eks. stadig under EU-gennemsnittet. Blandt miljøskadelige tilskud kan nævnes den faste beskatning af privat brug af firmabiler og godtgørelse af punktafgifter på diesel, der anvendes til godstransport. Hvis markedet for nulemissionskøretøjer skal konsolideres, er det vigtigt fortsat at gøre en indsats for at få indført flere ladestationer og fjerne miljøskadelige tilskud.

| (36) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Italien er der mangel på både faglært og ufaglært arbejdskraft, som er afgørende for den grønne omstilling. Samtidig når uddannelsesstøtten ofte ikke ud til de arbejdstagere, som der er størst sandsynlighed for vil blive berørt af den grønne omstilling. Manglen på færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling i den offentlige sektor, især på lokalt plan, begrænser også grønne investeringer. Der er store regionale forskelle i Italien, som risikerer at blive endnu større, hvis de lokale arbejdsmarkeder ikke formår at udnytte mulighederne ved den grønne omstilling. Det er vigtigt at fremme færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling, bl.a. med hensyn til bæredygtig jordbundsforvaltning, når følgerne af klimaændringerne skal håndteres, navnlig alvorlige tilfælde af oversvømmelser og vedvarende tørke. |
| --- | --- |

(36)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Italien er der mangel på både faglært og ufaglært arbejdskraft, som er afgørende for den grønne omstilling. Samtidig når uddannelsesstøtten ofte ikke ud til de arbejdstagere, som der er størst sandsynlighed for vil blive berørt af den grønne omstilling. Manglen på færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling i den offentlige sektor, især på lokalt plan, begrænser også grønne investeringer. Der er store regionale forskelle i Italien, som risikerer at blive endnu større, hvis de lokale arbejdsmarkeder ikke formår at udnytte mulighederne ved den grønne omstilling. Det er vigtigt at fremme færdigheder i forbindelse med den grønne omstilling, bl.a. med hensyn til bæredygtig jordbundsforvaltning, når følgerne af klimaændringerne skal håndteres, navnlig alvorlige tilfælde af oversvømmelser og vedvarende tørke.

| (37) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(37)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1.

| (38) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Italien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(38)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Italien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (39) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld og svag konkurrenceevne og lav produktivitetsvækst. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 38, |
| --- | --- |

(39)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld og svag konkurrenceevne og lav produktivitetsvækst. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 38,

HENSTILLER, at Italien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 1,3 % (22);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der øger produktiviteten og skaber højere bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

reducere skatteudgifterne på arbejde yderligere og behørigt gennemføre den lov, der skal muliggøre skattereformen, samtidig med at det progressive skattesystem bevares og gøres mere retfærdigt, bl.a. ved at strømline og reducere skatteudgifterne, navnlig moms og miljøskadelige tilskud, og ved at gøre skatteloven enklere; tilpasse matrikelværdierne til de aktuelle markedsværdier

2.

sikre effektiv forvaltning og styrke den administrative kapacitet, især på lokalt plan, for at muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen; afslutte REPowerEU-kapitlet hurtigt, således at gennemførelsen heraf kan påbegyndes snarest; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer generelt; strømline godkendelsesprocedurer for at fremskynde produktionen af yderligere vedvarende energi og øge sammenkoblingen af elnet for at kunne absorbere den; øge kapaciteten til intern gastransmission for at diversificere energiimporten og styrke forsyningssikkerheden; øge energieffektiviteten i bolig- og erhvervssektoren, bl.a. ved mere målrettede incitamentsordninger, der navnlig er rettet mod de mest sårbare husholdninger og dårligste bygninger; fremme bæredygtig mobilitet, bl.a. ved at fjerne miljøskadelige tilskud og fremme etableringen af ladestationer; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10160/21 INIT; ST 10160/21 ADD 1; ST 10160/21 ADD 1 REV 1; ST 10160/21 ADD 1 REV 2; ST 10160/21 ADD 1 REV 2 COR 1.

6

(7)  Den nye statistiske behandling indebar en opjustering af underskuddet med 1,8 procentpoint af BNP i 2021. I 2022 anslås de skattefradrag, der fulgte af den nye statistiske behandling, at have haft en underskudsforøgende virkning på 2,6 procentpoint af BNP.

7

(8)  Rådets forordning (EU) 2022/1854 af 6. oktober 2022 om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser (EUT L 261 I af 7.10.2022, s. 1).

8

(9)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 53).

9

(10)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

10

(11)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP. Dette skyldes stigningen i udgifterne til skattefradrag for boligrenovering, som registreres som en kapitaloverførsel.

11

(12)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

12

(13)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Italiens nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Italiens stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 96).

13

(14)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Italien nominelt til 6,4 %.

14

(15)  Lov nr. 197/2022 indeholder bestemmelser om en delvis revision af den indekseringsmekanisme for pensioner tildelt i perioden 2023-2024, som begrænsede virkningen af inflationen på budgetfremskrivningerne.

15

(16)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 2,3 procentpoint af BNP. Dette skyldes den forventede reduktion i udgifterne til skattefradrag for boligrenoveringer.

16

(17)  Jf. definitionen af en engangsforanstaltning i Europa-Kommissionens rapport om offentlige finanser i ØMU, 2015.

17

(18)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

19

(20)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

20

(21)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

21

(22)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

22

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/116 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/116

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Cyperns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/13)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Cypern blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er derfor nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Cyperns udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Cypern blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er derfor nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Cyperns udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 17. maj 2021 indgav Cypern sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Cyperns genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Cypern på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 17. maj 2021 indgav Cypern sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Cyperns genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Cypern på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 9. maj 2023 forelagde Cypern sit nationale reformprogram for 2023 og den 2. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Cyperns halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 9. maj 2023 forelagde Cypern sit nationale reformprogram for 2023 og den 2. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Cyperns halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Cypern 2023. Heri foretages der en vurdering af Cyperns fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Cyperns gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Cyperns fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Cypern 2023. Heri foretages der en vurdering af Cyperns fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Cyperns gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Cyperns fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Cypern i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Cypern er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarheden i forbindelse med den private og den offentlige gæld og udlandsgælden er samlet set blevet mindre, men den giver fortsat anledning til bekymring. Navnlig er den høje gæld, herunder i form af misligholdte lån, faldet betydeligt, og den forventes at fortsætte med at falde, mens underskuddet på de løbende poster fortsat er et problem. Den private gæld har været faldende siden 2015, undtagen i 2020 under covid-19-krisen, og den forventes fortsat at falde i 2023 og 2024, hvilket understøttes af nominel BNP-vækst. Højere renter kan imidlertid lægge pres på serviceringen af gælden, da lån med variabel rente er fremherskende. Den private gæld og udlandsgælden påvirkes af tilstedeværelsen af enheder med særligt formål i Cypern, som øger gældsniveauet, men udgør en begrænset risiko for økonomien. Omfanget af misligholdte lån hos bankerne er faldet markant i de seneste år takket være salg af misligholdte lån, afskrivninger, kontante tilbagebetalinger, afhjælpning og konvertering af gæld til aktiver. Den offentlige gæld er faldet støt, og den er faldet til under niveauet før pandemien og forventes at falde yderligere i 2023 og 2024. På trods af opsvinget i turismen steg det store underskud på de løbende poster i 2022, hvilket afspejler en robust indenlandsk efterspørgsel samt høje energipriser, og underskuddet forventes at falde noget i 2023 og 2024, men at forblive stort. Den politiske reaktion har været positiv. En række foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen forventes at bidrage til at diversificere økonomien, støtte vækst i eksporten og reducere den for høje afhængighed af olieimport. Som led i genopretnings- og resiliensplanen blev der i midten af 2022 vedtaget en pakke med ændringer af lovgivningen om kreditovertagende virksomheder og kreditservicevirksomheder, som forbedrer deres arbejdsmiljø og støtter nedbringelsen af omfanget af misligholdte lån. Efter flere forlængelser ophørte suspensionen af tvangsauktioner i februar: en effektiv ramme for tvangsauktioner er afgørende for at tilskynde låntagerne til at deltage i omstrukturering af lån, reducere omfanget af misligholdte lån i økonomien yderligere, bidrage til at nedbringe den private gældsætning og øge betalingsdisciplinen. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Cypern i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Cypern er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Sårbarheden i forbindelse med den private og den offentlige gæld og udlandsgælden er samlet set blevet mindre, men den giver fortsat anledning til bekymring. Navnlig er den høje gæld, herunder i form af misligholdte lån, faldet betydeligt, og den forventes at fortsætte med at falde, mens underskuddet på de løbende poster fortsat er et problem. Den private gæld har været faldende siden 2015, undtagen i 2020 under covid-19-krisen, og den forventes fortsat at falde i 2023 og 2024, hvilket understøttes af nominel BNP-vækst. Højere renter kan imidlertid lægge pres på serviceringen af gælden, da lån med variabel rente er fremherskende. Den private gæld og udlandsgælden påvirkes af tilstedeværelsen af enheder med særligt formål i Cypern, som øger gældsniveauet, men udgør en begrænset risiko for økonomien. Omfanget af misligholdte lån hos bankerne er faldet markant i de seneste år takket være salg af misligholdte lån, afskrivninger, kontante tilbagebetalinger, afhjælpning og konvertering af gæld til aktiver. Den offentlige gæld er faldet støt, og den er faldet til under niveauet før pandemien og forventes at falde yderligere i 2023 og 2024. På trods af opsvinget i turismen steg det store underskud på de løbende poster i 2022, hvilket afspejler en robust indenlandsk efterspørgsel samt høje energipriser, og underskuddet forventes at falde noget i 2023 og 2024, men at forblive stort. Den politiske reaktion har været positiv. En række foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen forventes at bidrage til at diversificere økonomien, støtte vækst i eksporten og reducere den for høje afhængighed af olieimport. Som led i genopretnings- og resiliensplanen blev der i midten af 2022 vedtaget en pakke med ændringer af lovgivningen om kreditovertagende virksomheder og kreditservicevirksomheder, som forbedrer deres arbejdsmiljø og støtter nedbringelsen af omfanget af misligholdte lån. Efter flere forlængelser ophørte suspensionen af tvangsauktioner i februar: en effektiv ramme for tvangsauktioner er afgørende for at tilskynde låntagerne til at deltage i omstrukturering af lån, reducere omfanget af misligholdte lån i økonomien yderligere, bidrage til at nedbringe den private gældsætning og øge betalingsdisciplinen.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat vendte Cyperns offentlige saldo fra et underskud på 2,0 % af BNP i 2021 til et overskud på 2,1 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 101,2 % af BNP ved udgangen af 2021 til 86,5 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat vendte Cyperns offentlige saldo fra et underskud på 2,0 % af BNP i 2021 til et overskud på 2,1 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 101,2 % af BNP ved udgangen af 2021 til 86,5 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede dette indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger i form af en nedsættelse af punktafgiften på brændstofprodukter (benzin og diesel med 7 cent pr. liter og brændsel til opvarmning med 5,37 cent pr. liter) for alle forbrugere og en nedsættelse af momssatsen for husstandenes elforbrug fra 19 % til 9 % (med en yderligere reduktion for sårbare husholdninger til 5 %), mens det omfattede udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger i form af en subsidiering af stigningen i eltaksterne, der dækkede mellem 50 % og 100 % af stigningen. Med henblik på gennemførelsen af denne subsidieringsforanstaltning gennemfører regeringen betalinger til Cyperns fuldt ud statsejede elektricitetsmyndighed. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved alle disse foranstaltninger til 0,7 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,3 % af BNP i 2022 fra 2,9 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede dette indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger i form af en nedsættelse af punktafgiften på brændstofprodukter (benzin og diesel med 7 cent pr. liter og brændsel til opvarmning med 5,37 cent pr. liter) for alle forbrugere og en nedsættelse af momssatsen for husstandenes elforbrug fra 19 % til 9 % (med en yderligere reduktion for sårbare husholdninger til 5 %), mens det omfattede udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger i form af en subsidiering af stigningen i eltaksterne, der dækkede mellem 50 % og 100 % af stigningen. Med henblik på gennemførelsen af denne subsidieringsforanstaltning gennemfører regeringen betalinger til Cyperns fuldt ud statsejede elektricitetsmyndighed. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved alle disse foranstaltninger til 0,7 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,3 % af BNP i 2022 fra 2,9 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Cypern i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Cypern i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 neutral, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Cypern med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,4 % af BNP i 2022 (1,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret af tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes startfasen af den nye programmeringsperiode for andre EU-midler. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Cypern bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig ydede væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et neutralt bidrag til finanspolitikken. Cypern har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 neutral, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Cypern med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,4 % af BNP i 2022 (1,6 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret af tilskud fra genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes startfasen af den nye programmeringsperiode for andre EU-midler. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Cypern bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig ydede væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et neutralt bidrag til finanspolitikken. Cypern har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,8 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der i Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 2,3 % i 2023 og 2,7 % i 2024, hvilket primært tilskrives den indenlandske efterspørgsels lavere bidrag til væksten. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,8 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der i Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 2,3 % i 2023 og 2,7 % i 2024, hvilket primært tilskrives den indenlandske efterspørgsels lavere bidrag til væksten.

| (18) | I sit stabilitetsprogram for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud vil falde marginalt fra 2,1 % i 2022 til 2,0 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 86,5 % ved udgangen af 2022 til 81,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 1,8 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 80,4 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sit stabilitetsprogram for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud vil falde marginalt fra 2,1 % i 2022 til 2,0 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 86,5 % ved udgangen af 2022 til 81,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt overskud på 1,8 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 80,4 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det er foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, navnlig en nedsættelse af punktafgiften på brændstofprodukter for alle forbrugere og en subsidiering af stigningen i eltaksterne. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,4 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,0 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det er foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, navnlig en nedsættelse af punktafgiften på brændstofprodukter for alle forbrugere og en subsidiering af stigningen i eltaksterne. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,4 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,0 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022).

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Cypern træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Cypern bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Cypern at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Cypern træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Cypern bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Cypern at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være stort set neutral (– 0,1 % af BNP). Den finanspolitisk kurs i 2022 var neutral (0,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et neutralt bidrag på 0,0 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 0,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,8 procentpoint (13). Cypern planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. et markedsstyringssystem for det cypriotiske elmarked, opførelse af nye energieffektive bygninger, herunder et nyt hospital for mental sundhed, energieffektivitetsopgradering af skoler og forbedring af vandsikkerheden for regionerne Nicosia og Larnaca via anlæggelsen af et reservoir, og dette finansieres delvis af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være stort set neutral (– 0,1 % af BNP). Den finanspolitisk kurs i 2022 var neutral (0,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et neutralt bidrag på 0,0 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 0,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,8 procentpoint (13). Cypern planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. et markedsstyringssystem for det cypriotiske elmarked, opførelse af nye energieffektive bygninger, herunder et nyt hospital for mental sundhed, energieffektivitetsopgradering af skoler og forbedring af vandsikkerheden for regionerne Nicosia og Larnaca via anlæggelsen af et reservoir, og dette finansieres delvis af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,3 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig stigningen i socialsikringsbidragene fra den 1. januar 2024. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 72,9 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 2,1 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 72,5 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at stige til 2,3 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig stigningen i socialsikringsbidragene fra den 1. januar 2024. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 72,9 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt overskud på 2,1 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med overskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 72,5 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge programmet planlægger Cypern at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning – en strukturel budgetsaldo på 0,0 % af BNP – i 2023 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en strukturel saldo på + 0,9 % af BNP i 2023 og + 1,3 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. En forsigtig finanspolitik i 2024 vil også bidrage til at styrke stillingen over for udlandet. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge programmet planlægger Cypern at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning – en strukturel budgetsaldo på 0,0 % af BNP – i 2023 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der en strukturel saldo på + 0,9 % af BNP i 2023 og + 1,3 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. En forsigtig finanspolitik i 2024 vil også bidrage til at styrke stillingen over for udlandet.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter (14) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,6 % i 2024. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter (14) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,6 % i 2024.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,0 % af BNP i 2023 til 2,8 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler et konstant nominelt investeringsniveau ved et højere BNP. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,0 % af BNP i 2023 til 2,8 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler et konstant nominelt investeringsniveau ved et højere BNP.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at forblive konstant på 2,3 % af BNP i 2025 og at stige til 2,4 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 72,9 % ved udgangen af 2024 til 60,1 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige overskud at forblive konstant på 2,3 % af BNP i 2025 og at stige til 2,4 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 72,9 % ved udgangen af 2024 til 60,1 % ved udgangen af 2026.

| (28) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Cypern er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Cypern indgav en betalingsanmodning svarende til 14 milepæle i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 85 mio. EUR. Cyperns genopretnings- og resiliensplan er forholdsvis omfattende og af kompleks karakter. For at minimere risikoen for forsinkelser er en stærk styring og løbende overvågning af genopretnings- og resiliensplanen helt central. Cyperns genopretnings- og resiliensplan forventes at blive revideret, så den omfatter REPowerEU-foranstaltninger og tager hensyn til det nedsatte maksimale finansielle bidrag. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Cyperns strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(28)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Cypern er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Cypern indgav en betalingsanmodning svarende til 14 milepæle i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 85 mio. EUR. Cyperns genopretnings- og resiliensplan er forholdsvis omfattende og af kompleks karakter. For at minimere risikoen for forsinkelser er en stærk styring og løbende overvågning af genopretnings- og resiliensplanen helt central. Cyperns genopretnings- og resiliensplan forventes at blive revideret, så den omfatter REPowerEU-foranstaltninger og tager hensyn til det nedsatte maksimale finansielle bidrag. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Cyperns strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (29) | Kommissionen godkendte alle Cyperns programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Cypern. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkendte alle Cyperns programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Cypern.

| (30) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Cypern også over for andre udfordringer, der knytter sig til erhvervsklimaet, navnlig med hensyn til forvaltningen af statsejede virksomheder, anvendelsen af vedvarende energi, opgraderingen og moderniseringen af elnettet, energisammenkoblinger, energieffektivitet, bæredygtig transport og færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(30)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Cypern også over for andre udfordringer, der knytter sig til erhvervsklimaet, navnlig med hensyn til forvaltningen af statsejede virksomheder, anvendelsen af vedvarende energi, opgraderingen og moderniseringen af elnettet, energisammenkoblinger, energieffektivitet, bæredygtig transport og færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling.

| (31) | Der er mangler i forvaltningssystemet for så vidt angår internationale standarder, f.eks. OECD's retningslinjer for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder og Verdensbankens værktøjskasse for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder. Navnlig vil øget gennemsigtighed og større ansvarlighed for de finansielle resultater og offentlige mål øge de statsejede virksomheders effektivitet, og det samme gælder gennemførelsen af bedste praksis såsom en meritbaseret og gennemsigtig proces for udnævnelser til statsejede virksomheders ledelsesorganer. En flytning af ejerskabsfunktionen for de statsejede virksomheder fra de politikorienterede fagministerier til et særligt centralt organ eller som minimum oprettelse af en central overvågningsenhed i finansministeriet vil også forbedre den nuværende situation. En forbedring af forvaltningen vil bidrage til at sikre, at centrale offentlige investeringsprojekter, der gennemføres af statsejede virksomheder, afsluttes i tide, hvilket vil lette den grønne og den digitale omstilling. Ved at træffe foranstaltninger vedrørende statsejede virksomheder vil forvaltningen i Cypern blive mere effektiv og markedet for lokale og udenlandske virksomheder mere retfærdigt og gennemsigtigt. Dette er i overensstemmelse med målene i den langsigtede strategi for Cypern og den handlingsplan, der understøtter den (inden for rammerne af initiativet for modernisering af halvoffentlige virksomheder og skabelse af de rette incitamenter til innovation og effektivitet). Politikker, der har til formål at forbedre forvaltningen af statsejede virksomheder, kan også bidrage til at øge den offentlige sektors effektivitet. Cypern har anmodet om teknisk bistand fra Den Internationale Valutafond med hensyn til forvaltningen af statsejede virksomheder. |
| --- | --- |

(31)

Der er mangler i forvaltningssystemet for så vidt angår internationale standarder, f.eks. OECD's retningslinjer for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder og Verdensbankens værktøjskasse for virksomhedsledelse i statsejede virksomheder. Navnlig vil øget gennemsigtighed og større ansvarlighed for de finansielle resultater og offentlige mål øge de statsejede virksomheders effektivitet, og det samme gælder gennemførelsen af bedste praksis såsom en meritbaseret og gennemsigtig proces for udnævnelser til statsejede virksomheders ledelsesorganer. En flytning af ejerskabsfunktionen for de statsejede virksomheder fra de politikorienterede fagministerier til et særligt centralt organ eller som minimum oprettelse af en central overvågningsenhed i finansministeriet vil også forbedre den nuværende situation. En forbedring af forvaltningen vil bidrage til at sikre, at centrale offentlige investeringsprojekter, der gennemføres af statsejede virksomheder, afsluttes i tide, hvilket vil lette den grønne og den digitale omstilling. Ved at træffe foranstaltninger vedrørende statsejede virksomheder vil forvaltningen i Cypern blive mere effektiv og markedet for lokale og udenlandske virksomheder mere retfærdigt og gennemsigtigt. Dette er i overensstemmelse med målene i den langsigtede strategi for Cypern og den handlingsplan, der understøtter den (inden for rammerne af initiativet for modernisering af halvoffentlige virksomheder og skabelse af de rette incitamenter til innovation og effektivitet). Politikker, der har til formål at forbedre forvaltningen af statsejede virksomheder, kan også bidrage til at øge den offentlige sektors effektivitet. Cypern har anmodet om teknisk bistand fra Den Internationale Valutafond med hensyn til forvaltningen af statsejede virksomheder.

| (32) | I Cypern kan de vedvarende energikilders fulde potentiale frigøres yderligere, navnlig ved at foretage yderligere investeringer i at opgradere og modernisere elnettet og ved at satse på energilagringsanlæg i netskala. Elkøbsaftaler og differencekontrakter kan være egnede økonomiske instrumenter til at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi. Cypern anvender i øjeblikket ingen gas, men olie udgør 83,2 % af energiforsyningsmikset. I betragtning af de store udsving i energipriserne på de globale markeder er det afgørende for den cypriotiske økonomis bæredygtighed at mindske den store afhængighed af olie, som landet udelukkende importerer. For at diversificere energiforsyningen og mindske importafhængigheden vil Cypern drage fordel af elsammenkoblinger og en øget anvendelse af vedvarende energikilder samt nye infrastruktur- og netinvesteringer. Derudover kan energieffektivitetspolitikkerne udvides og fremskyndes for at begrænse væksten i energiforbruget. Energieffektivitetsforanstaltninger forventes også at bidrage til at afhjælpe den energifattigdom, som en stor del af befolkningen oplever (19,4 % i 2021), bl.a. ved at anvende samhørighedsmidler, såfremt det er relevant. Cypern ville drage fordel af et skift i retning af bæredygtig transport. Øen er i øjeblikket afhængig af privat transport, og hele transportsektoren stod for 21 % af de samlede drivhusgasemissioner i 2020, mens elektriske køretøjers andel af nyregistreringer og antallet af ladestandere pr. køretøj er lavest i Unionen. Der er behov for et højere ambitionsniveau for at reducere drivhusgasemissionerne og øge anvendelsen af vedvarende energi og energieffektiviteten, hvis Cypern skal opfylde Fit for 55-målene. |
| --- | --- |

(32)

I Cypern kan de vedvarende energikilders fulde potentiale frigøres yderligere, navnlig ved at foretage yderligere investeringer i at opgradere og modernisere elnettet og ved at satse på energilagringsanlæg i netskala. Elkøbsaftaler og differencekontrakter kan være egnede økonomiske instrumenter til at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi. Cypern anvender i øjeblikket ingen gas, men olie udgør 83,2 % af energiforsyningsmikset. I betragtning af de store udsving i energipriserne på de globale markeder er det afgørende for den cypriotiske økonomis bæredygtighed at mindske den store afhængighed af olie, som landet udelukkende importerer. For at diversificere energiforsyningen og mindske importafhængigheden vil Cypern drage fordel af elsammenkoblinger og en øget anvendelse af vedvarende energikilder samt nye infrastruktur- og netinvesteringer. Derudover kan energieffektivitetspolitikkerne udvides og fremskyndes for at begrænse væksten i energiforbruget. Energieffektivitetsforanstaltninger forventes også at bidrage til at afhjælpe den energifattigdom, som en stor del af befolkningen oplever (19,4 % i 2021), bl.a. ved at anvende samhørighedsmidler, såfremt det er relevant. Cypern ville drage fordel af et skift i retning af bæredygtig transport. Øen er i øjeblikket afhængig af privat transport, og hele transportsektoren stod for 21 % af de samlede drivhusgasemissioner i 2020, mens elektriske køretøjers andel af nyregistreringer og antallet af ladestandere pr. køretøj er lavest i Unionen. Der er behov for et højere ambitionsniveau for at reducere drivhusgasemissionerne og øge anvendelsen af vedvarende energi og energieffektiviteten, hvis Cypern skal opfylde Fit for 55-målene.

| (33) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 oplevede flere erhverv med specifikke færdigheder eller viden, der er nødvendige i den grønne omstilling, mangel på arbejdskraft, og i nøglesektorer (f.eks. bygge- og anlæg og produktion) blev der registreret en stigende andel af ledige stillinger. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(33)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 oplevede flere erhverv med specifikke færdigheder eller viden, der er nødvendige i den grønne omstilling, mangel på arbejdskraft, og i nøglesektorer (f.eks. bygge- og anlæg og produktion) blev der registreret en stigende andel af ledige stillinger. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling.

| (34) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (15) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(34)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (15) afspejles i henstilling 1.

| (35) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Cypern bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(35)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Cypern bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (36) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til privat gæld, offentlig gæld og udlandsgæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 35, |
| --- | --- |

(36)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til privat gæld, offentlig gæld og udlandsgæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1, bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 35,

HENSTILLER, at Cypern i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

lette nedbringelsen af den private gæld, herunder ved at indføre en effektiv ramme for tvangsauktioner;

for perioden efter 2024, fortsætte med at gennemføre investeringer og reformer, der kan føre til en højere bæredygtig vækst, og bevare en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

fremskynde gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen, herunder ved at sikre passende administrativ kapacitet, og hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

træffe foranstaltninger til at forbedre forvaltningen af statsejede virksomheder i overensstemmelse med de internationale standarder

4.

mindske afhængigheden af fossile brændsler og diversificere energiforsyningen; udnytte alle uudnyttede muligheder for produktion af vedvarende energi bedre, fremskynde udbredelsen af vedvarende energi ved at anvende egnede økonomiske instrumenter og foretage yderligere investeringer for at opgradere og modernisere elnettet, herunder energilagringsanlæg; fremskynde udviklingen af elsammenkoblinger; udvide og fremskynde energieffektivitetsforanstaltninger for at bekæmpe bl.a. energifattigdom; udvide og fremskynde overgangen til bæredygtig transport; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10686/2021, ST 10686/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 58).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

9

(10)  Tallene angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Cyperns nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Cyperns stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 104).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Cypern, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 8,2 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

14

(15)  I henhold til artikel 5, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

15

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/125 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/125

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Letlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram

(2023/C 312/14)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Letland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Den 24. februar 2023 vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Letlands udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Letland blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Den 24. februar 2023 vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Letlands udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen også en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen også en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Letland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Letlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Letland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Letland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Letlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Letland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 25. april 2023 forelagde Letland sit nationale reformprogram for 2023 og den 17. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Letlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 25. april 2023 forelagde Letland sit nationale reformprogram for 2023 og den 17. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Letlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Letland 2023. Heri foretages der en vurdering af Letlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Letlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Letlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Letland 2023. Heri foretages der en vurdering af Letlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Letlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Letlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Letland i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Letland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med ekstern låntagning og boligområdet fortsat milde, mens sårbarhederne vedrørende konkurrenceevnen er relevante, men forventes at forblive begrænsede generelt i den nærmeste fremtid. Den seneste stigning i underskuddet på betalingsbalancens løbende poster var betydelig, men underskuddet forventes væsentligt indsnævret i 2023 og yderligere i 2024. Letlands nettostilling over for udlandet, som er blevet markant forbedret i det seneste årti, ventes at forblive stort set stabil. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis det varer ved, at svække Letlands konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Selv om væksten i boligpriserne har været for opadgående på det seneste, synes overvurderingen ikke at være betydelig. Desuden aftog væksten i boligpriserne i slutningen af 2022, udlånsaktiviteten inden for realkreditten har været svag, og husholdningernes gæld er begrænset og faldende i forhold til husstandsindkomst. Letland står over for vigtige strukturelle økonomiske udfordringer i forbindelse med et faldende udbud af arbejdskraft, hvilket har bidraget til hurtige stigninger i enhedslønomkostningerne og risikerer at forringe konkurrenceevnen på mellemlang sigt. Det politiske setup er generelt positivt, selv om en yderligere indsats kan bidrage til at imødegå risiciene som følge af de identificerede sårbarheder. Politikker til sikring af konkurrenceevnen, herunder foranstaltninger til at øge udbuddet af arbejdskraft kvalitativt og kvantitativt, er vigtige i den forbindelse. En afkortning af proceduren i forbindelse med opnåelse af byggetilladelse ville bidrage til at støtte boligudbuddet og forbedre situationen på boligmarkedet. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Letland i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Letland ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med ekstern låntagning og boligområdet fortsat milde, mens sårbarhederne vedrørende konkurrenceevnen er relevante, men forventes at forblive begrænsede generelt i den nærmeste fremtid. Den seneste stigning i underskuddet på betalingsbalancens løbende poster var betydelig, men underskuddet forventes væsentligt indsnævret i 2023 og yderligere i 2024. Letlands nettostilling over for udlandet, som er blevet markant forbedret i det seneste årti, ventes at forblive stort set stabil. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis det varer ved, at svække Letlands konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Selv om væksten i boligpriserne har været for opadgående på det seneste, synes overvurderingen ikke at være betydelig. Desuden aftog væksten i boligpriserne i slutningen af 2022, udlånsaktiviteten inden for realkreditten har været svag, og husholdningernes gæld er begrænset og faldende i forhold til husstandsindkomst. Letland står over for vigtige strukturelle økonomiske udfordringer i forbindelse med et faldende udbud af arbejdskraft, hvilket har bidraget til hurtige stigninger i enhedslønomkostningerne og risikerer at forringe konkurrenceevnen på mellemlang sigt. Det politiske setup er generelt positivt, selv om en yderligere indsats kan bidrage til at imødegå risiciene som følge af de identificerede sårbarheder. Politikker til sikring af konkurrenceevnen, herunder foranstaltninger til at øge udbuddet af arbejdskraft kvalitativt og kvantitativt, er vigtige i den forbindelse. En afkortning af proceduren i forbindelse med opnåelse af byggetilladelse ville bidrage til at støtte boligudbuddet og forbedre situationen på boligmarkedet.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Letlands offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 4,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 43,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 40,8 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Letland, eftersom landets offentlige underskud oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2022. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Letland bør tage hensyn hertil ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Letlands offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 4,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 43,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 40,8 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Letland, eftersom landets offentlige underskud oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2022. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Letland bør tage hensyn hertil ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger kompensation i forbindelse med opvarmning (baseret på den anvendte energikilde) og reduktion af husstandenes elregninger, månedlige ydelser til sårbare husstande og familier med børn og tidligere indeksering af pensioner samt tilskud til energiintensive virksomheder og kompensation for stigende elomkostninger for virksomheder. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,2 % af BNP i 2022 fra 5,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger kompensation i forbindelse med opvarmning (baseret på den anvendte energikilde) og reduktion af husstandenes elregninger, månedlige ydelser til sårbare husstande og familier med børn og tidligere indeksering af pensioner samt tilskud til energiintensive virksomheder og kompensation for stigende elomkostninger for virksomheder. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,2 % af BNP i 2022 fra 5,0 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Letland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Letland holder væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Letland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede endvidere, at Letland holder væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 neutral, nemlig 0,0 % af BNP, hvilket var hensigtsmæssigt i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Letland med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). På grund af kapacitetsbegrænsninger og stigende byggepriser blev visse investeringer finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 forsinket, hvilket førte til et lille fald i udgifterne. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 1,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Letland har dermed ikke opretholdt nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,3 procentpoint til finanspolitikken. Letland har dermed holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 neutral, nemlig 0,0 % af BNP, hvilket var hensigtsmæssigt i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Letland med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). På grund af kapacitetsbegrænsninger og stigende byggepriser blev visse investeringer finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 forsinket, hvilket førte til et lille fald i udgifterne. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 1,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Letland har dermed ikke opretholdt nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,3 procentpoint til finanspolitikken. Letland har dermed holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og derefter. Regeringen forventer et stagnerende realt BNP i 2023 og en vækst heri på 2,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en højere realvækst i BNP på 1,4 % i 2023 og 2,8 % i 2024, hvilket afspejler indarbejdelsen af nye tal, der ikke er medtaget i stabilitetsprogrammet for 2023, nemlig dels reviderede data for BNP-væksten i 2022, dels flashestimatet for første kvartal 2023, som begge indebærer en højere BNP-vækst end tidligere forventet. I nominelle termer er der imidlertid større overensstemmelse mellem den forventede BNP-vækst i begge prognoser, idet der ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes en vækst på 11,7 % og 5,5 % i henholdsvis 2023 og 2024 og i Kommissionens forårsprognose 2023 en vækst på 10,5 % og 5,6 % for de pågældende år. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og derefter. Regeringen forventer et stagnerende realt BNP i 2023 og en vækst heri på 2,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en højere realvækst i BNP på 1,4 % i 2023 og 2,8 % i 2024, hvilket afspejler indarbejdelsen af nye tal, der ikke er medtaget i stabilitetsprogrammet for 2023, nemlig dels reviderede data for BNP-væksten i 2022, dels flashestimatet for første kvartal 2023, som begge indebærer en højere BNP-vækst end tidligere forventet. I nominelle termer er der imidlertid større overensstemmelse mellem den forventede BNP-vækst i begge prognoser, idet der ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes en vækst på 11,7 % og 5,5 % i henholdsvis 2023 og 2024 og i Kommissionens forårsprognose 2023 en vækst på 10,5 % og 5,6 % for de pågældende år.

| (18) | I stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 4,0 % af BNP i 2023. Tilpasningen af underskuddet i 2023 afspejler hovedsagelig udviklingen på udgiftssiden. Der forventes et underskudsformindskende bidrag fra udfasningen af de fleste pandemirelaterede støtteforanstaltninger og bortfaldet i 2023 af engangsudgiften fra 2022 til oprettelse af en national gasreserve. Disse besparelser opvejes delvist af udgiftsforanstaltninger, der indgår i budgetpakken for 2023, såsom lønstigninger til ansatte i den offentlige forvaltning og sundhedspersonale, højere løbende udgifter til sundhedstjenester samt videnskab, forskning og videregående uddannelse, hvortil kommer en omfattende offentlig investeringspakke for forsvar og intern sikkerhed. Desuden ventes der højere udgifter til pensioner og godtgørelser som følge af højere indekskoefficienter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 40,8 % ved udgangen af 2022 til 39,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,8 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være en smule højere ved udgangen af 2023, nemlig på 39,8 %. |
| --- | --- |

(18)

I stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 4,0 % af BNP i 2023. Tilpasningen af underskuddet i 2023 afspejler hovedsagelig udviklingen på udgiftssiden. Der forventes et underskudsformindskende bidrag fra udfasningen af de fleste pandemirelaterede støtteforanstaltninger og bortfaldet i 2023 af engangsudgiften fra 2022 til oprettelse af en national gasreserve. Disse besparelser opvejes delvist af udgiftsforanstaltninger, der indgår i budgetpakken for 2023, såsom lønstigninger til ansatte i den offentlige forvaltning og sundhedspersonale, højere løbende udgifter til sundhedstjenester samt videnskab, forskning og videregående uddannelse, hvortil kommer en omfattende offentlig investeringspakke for forsvar og intern sikkerhed. Desuden ventes der højere udgifter til pensioner og godtgørelser som følge af højere indekskoefficienter. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 40,8 % ved udgangen af 2022 til 39,6 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,8 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være en smule højere ved udgangen af 2023, nemlig på 39,8 %.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består hovedsagelig af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,2 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består hovedsagelig af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,0 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,5 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,2 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Letland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Letland skal være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Letland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Letland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Letland skal være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Letland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (-0,9 % af BNP) i en situation med høj inflation. Den finanspolitisk kurs i 2022 var neutral (0,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,5 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger ved de målrettede støtteforanstaltninger til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, svarende til 0,4 % af BNP. Dette omfatter også højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes udgiftsforanstaltninger, der indgår i budgetpakken for 2023, såsom lønstigninger til ansatte i den offentlige forvaltning og sundhedspersonale, yderligere løbende udgifter til finansiering af det onkologiske område samt videnskab og forskning foruden andre diskretionære løbende udgifter til national forvaltning og højere udgifter til pensioner og godtgørelser. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 1,0 procentpoint (13).
  Letland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed – såsom køb af elektriske køretøjer til offentlig transport, forbedring af energieffektiviteten i ejendomme med flere lejligheder og i erhvervsejendomme, modernisering af eltransmissions- og -distributionsnettene, styrkelse af redningstjenesternes reaktionskapacitet, centralisering af forvaltning af digitale platforme og systemer i den offentlige sektor, udvikling af digitale færdigheder og digitalisering af processer i virksomheder, udvikling af bredbåndsinfrastruktur samt fremme af digitalisering i uddannelsessektoren. Disse offentlige investeringer finansieres i vid udstrækning af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (-0,9 % af BNP) i en situation med høj inflation. Den finanspolitisk kurs i 2022 var neutral (0,0 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,5 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger ved de målrettede støtteforanstaltninger til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, svarende til 0,4 % af BNP. Dette omfatter også højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes udgiftsforanstaltninger, der indgår i budgetpakken for 2023, såsom lønstigninger til ansatte i den offentlige forvaltning og sundhedspersonale, yderligere løbende udgifter til finansiering af det onkologiske område samt videnskab og forskning foruden andre diskretionære løbende udgifter til national forvaltning og højere udgifter til pensioner og godtgørelser. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 1,0 procentpoint (13).

Letland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed – såsom køb af elektriske køretøjer til offentlig transport, forbedring af energieffektiviteten i ejendomme med flere lejligheder og i erhvervsejendomme, modernisering af eltransmissions- og -distributionsnettene, styrkelse af redningstjenesternes reaktionskapacitet, centralisering af forvaltning af digitale platforme og systemer i den offentlige sektor, udvikling af digitale færdigheder og digitalisering af processer i virksomheder, udvikling af bredbåndsinfrastruktur samt fremme af digitalisering i uddannelsessektoren. Disse offentlige investeringer finansieres i vid udstrækning af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,5 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af støtteforanstaltninger for at afbøde virkningerne af de høje energipriser, fraværet af løbende udgifter i forbindelse med covid-19-pandemien samt det forhold, at investeringer til støtte for genopretningen efter pandemien ophører i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige en smule til 39,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,7 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være højere ved udgangen af 2024, nemlig 40,5 %, hovedsagelig på grund af et lavere nominelt BNP. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,5 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af støtteforanstaltninger for at afbøde virkningerne af de høje energipriser, fraværet af løbende udgifter i forbindelse med covid-19-pandemien samt det forhold, at investeringer til støtte for genopretningen efter pandemien ophører i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige en smule til 39,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,7 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være højere ved udgangen af 2024, nemlig 40,5 %, hovedsagelig på grund af et lavere nominelt BNP.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring og i overensstemmelse med Kommissionens metode bør væksten i nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 3,0 %, som det afspejles i denne henstilling. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet for euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, vil en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024 være hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdien på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring og i overensstemmelse med Kommissionens metode bør væksten i nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 3,0 %, som det afspejles i denne henstilling. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet for euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,0 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, vil en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024 være hensigtsmæssig.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik forventes det i Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter stiger til 1,3 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik forventes det i Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter stiger til 1,3 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 5,5 % af BNP i 2023 til 6,1 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og højere investeringer, der finansieres af Unionen, herunder gennem faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 5,5 % af BNP i 2023 til 6,1 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og højere investeringer, der finansieres af Unionen, herunder gennem faciliteten.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,2 % af BNP i 2025 og til 0,7 % i 2026. Derfor ventes det offentlige underskud at falde til under 3 % af BNP i 2024 og holde sig under 3 % af BNP i programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 39,7 % ved udgangen af 2024 til 38,9 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,2 % af BNP i 2025 og til 0,7 % i 2026. Derfor ventes det offentlige underskud at falde til under 3 % af BNP i 2024 og holde sig under 3 % af BNP i programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 39,7 % ved udgangen af 2024 til 38,9 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Letlands skatteindtægter i forhold til landets BNP ligger betydeligt under EU-gennemsnittet. Dette begrænser udbuddet af offentlige tjenester, navnlig inden for sundhedspleje og social beskyttelse. Kapital og ejendom er forholdsvis underbeskattet sammenlignet med EU-gennemsnittet, hvilket giver mulighed for at øge skatteindtægterne. Trods relativt høje satser for beskatning af arbejdsindkomst har Letland desuden forholdsvis få indtægter fra denne kilde. Det tyder på, at der er behov for en fortsat indsats for at forbedre overholdelsen af skattereglerne og bekæmpe den sorte økonomi. Fattigdommen og uligheden er stadig høje, navnlig på grund af lave udgifter til social beskyttelse. Det sociale sikkerhedsnet er blevet forbedret, men risikoen for fattigdom eller social udstødelse er fortsat høj, navnlig for de mest sårbare. Risikoen for fattigdom eller social udstødelse blandt ældre er den højeste i Unionen (45,9 % i Letland sammenlignet med 19,5 % i Unionen i 2021) og er også fortsat meget høj for personer med handicap (41,2 % i Letland sammenlignet med 29,7 % i Unionen i 2021). Adgangen til og kvaliteten af individuelle behovsbaserede sociale tjenester udgør stadig en udfordring på grund af manglen på socialarbejdere og disses store arbejdsbyrde samt forskelle mellem kommunerne. Langtidsplejesystemet er fragmenteret, og der gøres begrænsede fremskridt med hensyn til overgangen fra institutionel pleje til hjemmepleje og lokalsamfundsbaserede tjenester. Tilstrækkeligheden af og adgangen til socialt boligbyggeri er begrænset på grund af utilstrækkelig langsigtet finansiering. De offentlige udgifter til sundhedspleje i forhold til BNP er lave sammenlignet med EU-gennemsnittet og forventes i de mellemfristede budgetplaner at falde fra 5,6 % af BNP i 2022 til 3,6 % i 2026, jf. stabilitetsprogrammet for 2023. Dette er også betydeligt lavere end det offentlige udgiftsniveau, der er behov for til sundhedspleje senest i 2027, nemlig 6 % af BNP som omhandlet i de lettiske retningslinjer for folkesundhedspolitikken 2021-2027. Faldet skyldes hovedsagelig den gradvise udfasning af de midlertidige covid-19-støtteforanstaltninger, men der mangler også planer for holdbar finansiering af sundhedspleje. Letland oplever desuden mangel på personale i sundhedssektoren, navnlig sygeplejersker. Følgelig er rettidig og lige adgang til sundhedspleje begrænset. |
| --- | --- |

(28)

Letlands skatteindtægter i forhold til landets BNP ligger betydeligt under EU-gennemsnittet. Dette begrænser udbuddet af offentlige tjenester, navnlig inden for sundhedspleje og social beskyttelse. Kapital og ejendom er forholdsvis underbeskattet sammenlignet med EU-gennemsnittet, hvilket giver mulighed for at øge skatteindtægterne. Trods relativt høje satser for beskatning af arbejdsindkomst har Letland desuden forholdsvis få indtægter fra denne kilde. Det tyder på, at der er behov for en fortsat indsats for at forbedre overholdelsen af skattereglerne og bekæmpe den sorte økonomi. Fattigdommen og uligheden er stadig høje, navnlig på grund af lave udgifter til social beskyttelse. Det sociale sikkerhedsnet er blevet forbedret, men risikoen for fattigdom eller social udstødelse er fortsat høj, navnlig for de mest sårbare. Risikoen for fattigdom eller social udstødelse blandt ældre er den højeste i Unionen (45,9 % i Letland sammenlignet med 19,5 % i Unionen i 2021) og er også fortsat meget høj for personer med handicap (41,2 % i Letland sammenlignet med 29,7 % i Unionen i 2021). Adgangen til og kvaliteten af individuelle behovsbaserede sociale tjenester udgør stadig en udfordring på grund af manglen på socialarbejdere og disses store arbejdsbyrde samt forskelle mellem kommunerne. Langtidsplejesystemet er fragmenteret, og der gøres begrænsede fremskridt med hensyn til overgangen fra institutionel pleje til hjemmepleje og lokalsamfundsbaserede tjenester. Tilstrækkeligheden af og adgangen til socialt boligbyggeri er begrænset på grund af utilstrækkelig langsigtet finansiering. De offentlige udgifter til sundhedspleje i forhold til BNP er lave sammenlignet med EU-gennemsnittet og forventes i de mellemfristede budgetplaner at falde fra 5,6 % af BNP i 2022 til 3,6 % i 2026, jf. stabilitetsprogrammet for 2023. Dette er også betydeligt lavere end det offentlige udgiftsniveau, der er behov for til sundhedspleje senest i 2027, nemlig 6 % af BNP som omhandlet i de lettiske retningslinjer for folkesundhedspolitikken 2021-2027. Faldet skyldes hovedsagelig den gradvise udfasning af de midlertidige covid-19-støtteforanstaltninger, men der mangler også planer for holdbar finansiering af sundhedspleje. Letland oplever desuden mangel på personale i sundhedssektoren, navnlig sygeplejersker. Følgelig er rettidig og lige adgang til sundhedspleje begrænset.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Letland er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Letland har indgivet én betalingsanmodning svarende til ni milepæle, hvilket medfører en samlet udbetaling på 201 mio. EUR. På grund af objektive omstændigheder i forbindelse med stigninger i priserne på energi og byggematerialer og begrænsninger i forsyningskæden som følge af Ruslands angrebskrig mod Ukraine agter Letland at indgive ændringer af planen samt at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel med henblik på at fremskynde dekarboniseringen af økonomien og mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Letlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Letland er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Letland har indgivet én betalingsanmodning svarende til ni milepæle, hvilket medfører en samlet udbetaling på 201 mio. EUR. På grund af objektive omstændigheder i forbindelse med stigninger i priserne på energi og byggematerialer og begrænsninger i forsyningskæden som følge af Ruslands angrebskrig mod Ukraine agter Letland at indgive ændringer af planen samt at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel med henblik på at fremskynde dekarboniseringen af økonomien og mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Letlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Letlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Letland. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Letlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Letland.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Letland over for udfordringer vedrørende adgang til finansiering, energi og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Letland over for udfordringer vedrørende adgang til finansiering, energi og den grønne omstilling.

| (32) | Kreditstrømmen i den private sektor udgjorde 1 % af BNP i 2021, hvilket var betydeligt lavere end den økonomiske vækst. Dette medfører en yderligere nedbringelse af gælden i den private sektor, som er blandt de laveste i Unionen. Den svage kreditvækst afspejler til en vis grad en svag efterspørgsel, men påvirkes også af en række udfordringer på udbudssiden. Små og mellemstore virksomheder har fundet det særlig vanskeligt at opnå kredit. Dette skyldes til dels deres højere kreditrisiko, men også de høje kreditomkostninger og bureaukrati. Desuden gør den ringe likviditet af de aktiver, der kan stilles som sikkerhed, det særlig vanskeligt at opnå kredit uden for Rigaregionen. Dette skaber en væsentlig hindring i forbindelse med såvel realkreditlån som udlån til virksomheder. Den politiske indsats har primært sigtet mod at støtte långivning ved at kombinere den med offentlige tilskud. Dette medfører imidlertid betydelige omkostninger for statsbudgettet og er derfor ikke en holdbar måde at fremme långivningen på. En lempelse af begrænsningerne i kreditgivningen kræver generelle forbedringer af gennemsigtigheden og tillid til erhvervsklimaet, herunder en reduktion i størrelsen af den sorte økonomi. Desuden vil en forbedring af insolvensbehandlingen med henblik på at øge omfanget af virksomhedsomstruktureringer og muligvis højere inddrivelsesrater for lån mindske den oplevede risiko for bankerne og sætte skub i långivningen. Målrettede låne- og garantiordninger kan bidrage til at mindske bankers likviditetsrisici, når de accepterer sikkerhedsstillelse på forholdsvis illikvide markeder. Offentlige låneordninger for strategisk vigtige investeringsområder såsom den grønne omstilling og regionaludvikling kan øge den effektive konkurrence på bankmarkedet eller afhjælpe en markedsfejl, hvor bankfinansiering er enten for dyr eller ikke tilgængelig. Desuden er offentlige garanti- og låneordninger en langt mere omkostningseffektiv måde at støtte privat låntagning på end tilskudsordninger. Ud over hindringerne for bankfinansiering er det lettiske marked for alternative finansieringskilder underudviklet, hvilket rummer mulighed for at forbedre virksomhedernes adgang til finansiering. |
| --- | --- |

(32)

Kreditstrømmen i den private sektor udgjorde 1 % af BNP i 2021, hvilket var betydeligt lavere end den økonomiske vækst. Dette medfører en yderligere nedbringelse af gælden i den private sektor, som er blandt de laveste i Unionen. Den svage kreditvækst afspejler til en vis grad en svag efterspørgsel, men påvirkes også af en række udfordringer på udbudssiden. Små og mellemstore virksomheder har fundet det særlig vanskeligt at opnå kredit. Dette skyldes til dels deres højere kreditrisiko, men også de høje kreditomkostninger og bureaukrati. Desuden gør den ringe likviditet af de aktiver, der kan stilles som sikkerhed, det særlig vanskeligt at opnå kredit uden for Rigaregionen. Dette skaber en væsentlig hindring i forbindelse med såvel realkreditlån som udlån til virksomheder. Den politiske indsats har primært sigtet mod at støtte långivning ved at kombinere den med offentlige tilskud. Dette medfører imidlertid betydelige omkostninger for statsbudgettet og er derfor ikke en holdbar måde at fremme långivningen på. En lempelse af begrænsningerne i kreditgivningen kræver generelle forbedringer af gennemsigtigheden og tillid til erhvervsklimaet, herunder en reduktion i størrelsen af den sorte økonomi. Desuden vil en forbedring af insolvensbehandlingen med henblik på at øge omfanget af virksomhedsomstruktureringer og muligvis højere inddrivelsesrater for lån mindske den oplevede risiko for bankerne og sætte skub i långivningen. Målrettede låne- og garantiordninger kan bidrage til at mindske bankers likviditetsrisici, når de accepterer sikkerhedsstillelse på forholdsvis illikvide markeder. Offentlige låneordninger for strategisk vigtige investeringsområder såsom den grønne omstilling og regionaludvikling kan øge den effektive konkurrence på bankmarkedet eller afhjælpe en markedsfejl, hvor bankfinansiering er enten for dyr eller ikke tilgængelig. Desuden er offentlige garanti- og låneordninger en langt mere omkostningseffektiv måde at støtte privat låntagning på end tilskudsordninger. Ud over hindringerne for bankfinansiering er det lettiske marked for alternative finansieringskilder underudviklet, hvilket rummer mulighed for at forbedre virksomhedernes adgang til finansiering.

| (33) | Letland har sikret sin uafhængighed af russisk gas efter parlamentets beslutning i juli 2022 om at ophøre med at købe russisk naturgas fra den 1. januar 2023. Indenlandske gasleverandører har været i stand til at finde alternative naturgaskilder i form af importeret flydende naturgas (LNG) fra LNG-terminalen i Klaipeda, Litauen, og den nye LNG-terminal i Ingå (Inkoo), Finland. Den nuværende situation har vist, at der er behov for at fremskynde den langsomme udrulning af anlæg til elproduktion fra vedvarende energikilder. Letland har en af de højeste andele af vedvarende energi i Unionen, selv om denne andel stagnerede fra 2020 til 2021. Letland vil drage fordel af at fremskynde sin indsats med hensyn til udbredelsen af vind- og solenergi, som er den mest levedygtige og langsigtede løsning til at øge andelen af vedvarende energi. Letlands genopretnings- og resiliensplan omfatter allerede foranstaltninger, der skal fjerne lovgivningsmæssige hindringer for udbredelsen af onshore vindenergi. Der kan dog gøres en yderligere indsats for at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi til elproduktion, opvarmning og køling. Dette vil indebære en modernisering af elnettet, fremme af decentraliseret elproduktion fra vedvarende energikilder, fleksibilitet i elsystemet (intelligent elforbrug og lagring), yderligere forbedring af tilladelsesprocedurerne og etablering af en retlig ramme og incitamenter til fremme af energifællesskaber. En fuldførelse af Letlands synkronisering med Unionens elnet vil øge transmissionskapaciteten, således at en stigende andel af vedvarende offshore og onshore energikilder kan integreres i nettet. Det lettiske elnet er ligesom i andre baltiske medlemsstater fortsat eksponeret, da det er synkroniseret med BRELL-nettet (Belarus, Rusland, Estland, Litauen og Letland). Der gøres fremskridt med den regionale synkronisering af elnettet med resten af Unionen, men den mangler stadig at blive fuldført. Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Estland og Litauen. Letlands forbrug af naturgas faldt med 30 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Letland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(33)

Letland har sikret sin uafhængighed af russisk gas efter parlamentets beslutning i juli 2022 om at ophøre med at købe russisk naturgas fra den 1. januar 2023. Indenlandske gasleverandører har været i stand til at finde alternative naturgaskilder i form af importeret flydende naturgas (LNG) fra LNG-terminalen i Klaipeda, Litauen, og den nye LNG-terminal i Ingå (Inkoo), Finland. Den nuværende situation har vist, at der er behov for at fremskynde den langsomme udrulning af anlæg til elproduktion fra vedvarende energikilder. Letland har en af de højeste andele af vedvarende energi i Unionen, selv om denne andel stagnerede fra 2020 til 2021. Letland vil drage fordel af at fremskynde sin indsats med hensyn til udbredelsen af vind- og solenergi, som er den mest levedygtige og langsigtede løsning til at øge andelen af vedvarende energi. Letlands genopretnings- og resiliensplan omfatter allerede foranstaltninger, der skal fjerne lovgivningsmæssige hindringer for udbredelsen af onshore vindenergi. Der kan dog gøres en yderligere indsats for at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi til elproduktion, opvarmning og køling. Dette vil indebære en modernisering af elnettet, fremme af decentraliseret elproduktion fra vedvarende energikilder, fleksibilitet i elsystemet (intelligent elforbrug og lagring), yderligere forbedring af tilladelsesprocedurerne og etablering af en retlig ramme og incitamenter til fremme af energifællesskaber. En fuldførelse af Letlands synkronisering med Unionens elnet vil øge transmissionskapaciteten, således at en stigende andel af vedvarende offshore og onshore energikilder kan integreres i nettet. Det lettiske elnet er ligesom i andre baltiske medlemsstater fortsat eksponeret, da det er synkroniseret med BRELL-nettet (Belarus, Rusland, Estland, Litauen og Letland). Der gøres fremskridt med den regionale synkronisering af elnettet med resten af Unionen, men den mangler stadig at blive fuldført. Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Estland og Litauen. Letlands forbrug af naturgas faldt med 30 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Letland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16).

| (34) | Letland bør fremskynde sin indsats for at øge energieffektivitetsforanstaltningerne med henblik på at dekarbonisere sin bygningsmasse samt transport- og industrisektorerne og indføre nye finansierings- og støtteforanstaltninger for at nå renoveringsmålene i landets langsigtede renoveringsstrategi. |
| --- | --- |

(34)

Letland bør fremskynde sin indsats for at øge energieffektivitetsforanstaltningerne med henblik på at dekarbonisere sin bygningsmasse samt transport- og industrisektorerne og indføre nye finansierings- og støtteforanstaltninger for at nå renoveringsmålene i landets langsigtede renoveringsstrategi.

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i 25 ud af 436 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder elektrikere og maskiningeniører. Manglen på arbejdskraft blev rapporteret som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i 25 ud af 436 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling, herunder elektrikere og maskiningeniører. Manglen på arbejdskraft blev rapporteret som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1.

| (37) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Letland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(37)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Letland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Letland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 3,0 % (18);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der fremmer en højere bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

udvide beskatningen, herunder af ejendom og kapital, og styrke tilstrækkeligheden af sundhedspleje og social beskyttelse

2.

fortsætte den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på uden ophold at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre adgangen til finansiering for små og mellemstore virksomheder gennem offentlige låne- og garantiordninger, der skal fremme investeringer af strategisk betydning, navnlig inden for den grønne omstilling og regionaludviklingen

4.

reducere den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, navnlig onshore og offshore vindkraft samt solenergi, og styrke energieffektivitetsforanstaltningerne, f.eks. gennem nye finansierings- og støtteforanstaltninger, med henblik på opfyldelse af målene i den langsigtede renoveringsstrategi; sikre tilstrækkelig sammenkoblingskapacitet til at øge forsyningssikkerheden og fortsætte synkroniseringen med Unionens elnet; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10157/2021 INIT; ST 10157/2021 ADD 1; ST 10157/2021 ADD 1 COR 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 63).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Dette kontraktive bidrag skyldes navnlig en nedgang i udgifter til investeringsprojekter, der medfinansieres af EU-midler, som også har påvirket udviklingen i den nationale medfinansiering (navnlig på lokalt plan), samt overførslen af militært udstyr til Ukraine, som registreres som en negativ fast bruttoinvestering, der udlignes ved en kapitaloverførsel.

9

Samtidig indebar andre nationalt finansierede investeringsudgifter et ekspansivt bidrag på 1,7 procentpoint af BNP. Stigningen i de øvrige investeringsudgifter skyldes i vid udstrækning to faktorer – oprettelsen af naturgasreserver til sikring af den nationale energiforsyning og overførslen af militært udstyr til Ukraine.

(10)  Tallene angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Letlands nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Letlands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 112).

11

(12)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Letlands potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 11,5 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter ventes at indebære et kontraktivt bidrag på 1,7 procentpoint af BNP, eftersom Kommissionens prognose for 2023 ikke omfatter oprettelse af naturgasreserver til sikring af energiforsyningen og militær bistand til Ukraine.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

17

(18)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

18

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/135 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/135

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Litauens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/15)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Litauen blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Litauens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Litauen blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Litauens udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 14. maj 2021 indgav Litauen sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 20. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Litauens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Litauen på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 14. maj 2021 indgav Litauen sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 20. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Litauens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Litauen på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 27. april 2023 forelagde Litauen sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Litauens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 27. april 2023 forelagde Litauen sit nationale reformprogram for 2023 og den 28. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Litauens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Litauen 2023. Heri foretages der en vurdering af Litauens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Litauens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Litauens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Litauen 2023. Heri foretages der en vurdering af Litauens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Litauens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Litauens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Litauen i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Litauen ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne med hensyn til priskonkurrenceevnen, betalingsbalancen og udviklingen i boligpriserne på det seneste tiltaget, men synes generelt at være beherskede på nuværende tidspunkt. Økonomien var stærkt påvirket af energiprischokket med en hurtigt stigende inflation. Litauens konkurrenceevne forventes dog langsomt genoprettet, efterhånden som energipriserne falder. De løbende poster forværredes markant i 2022 som følge af de stigende energiimportpriser, men forventes at nærme sig balance i år. På længere sigt vil mindre underskud på betalingsbalancens løbende poster ikke bringe den eksterne holdbarhed i fare i betragtning af den sunde nettostilling over for udlandet. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis de varer ved, at svække Litauens konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Boligpriserne er steget kraftigt siden pandemien, men der er ingen tegn på overvurdering, og presset på priserne er nu aftagende på grund af rentestigningerne og den igangværende økonomiske recession. Desuden er husholdningernes gæld lav, banksektoren er velkapitaliseret og yderst rentabel, og dens andel af misligholdte lån er lav. Det politiske setup er generelt positivt, om end nogle politikker kunne bidrage til at afhjælpe de risici, der følger af de identificerede sårbarheder. Det er i den forbindelse vigtigt fortsat at føre en finanspolitik og en makroprudentiel politik, som er konjunkturudjævnende, og som styrkes, når det er nødvendigt. Samtidig kan større fokus på at fremme konkurrencen på det indenlandske marked og på politikker til at øge kvaliteten og kvantiteten af arbejdskraftudbuddet bidrage til at styre presset på priserne og enhedslønomkostningerne. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Litauen i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Litauen ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne med hensyn til priskonkurrenceevnen, betalingsbalancen og udviklingen i boligpriserne på det seneste tiltaget, men synes generelt at være beherskede på nuværende tidspunkt. Økonomien var stærkt påvirket af energiprischokket med en hurtigt stigende inflation. Litauens konkurrenceevne forventes dog langsomt genoprettet, efterhånden som energipriserne falder. De løbende poster forværredes markant i 2022 som følge af de stigende energiimportpriser, men forventes at nærme sig balance i år. På længere sigt vil mindre underskud på betalingsbalancens løbende poster ikke bringe den eksterne holdbarhed i fare i betragtning af den sunde nettostilling over for udlandet. Ikke desto mindre risikerer inflationen og lønpresset, hvis de varer ved, at svække Litauens konkurrenceevne, især da kerneinflationen ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Boligpriserne er steget kraftigt siden pandemien, men der er ingen tegn på overvurdering, og presset på priserne er nu aftagende på grund af rentestigningerne og den igangværende økonomiske recession. Desuden er husholdningernes gæld lav, banksektoren er velkapitaliseret og yderst rentabel, og dens andel af misligholdte lån er lav. Det politiske setup er generelt positivt, om end nogle politikker kunne bidrage til at afhjælpe de risici, der følger af de identificerede sårbarheder. Det er i den forbindelse vigtigt fortsat at føre en finanspolitik og en makroprudentiel politik, som er konjunkturudjævnende, og som styrkes, når det er nødvendigt. Samtidig kan større fokus på at fremme konkurrencen på det indenlandske marked og på politikker til at øge kvaliteten og kvantiteten af arbejdskraftudbuddet bidrage til at styre presset på priserne og enhedslønomkostningerne.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Litauens offentlige underskud fra 1,2 % af BNP i 2021 til 0,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 43,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 38,4 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Litauens offentlige underskud fra 1,2 % af BNP i 2021 til 0,6 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 43,7 % af BNP ved udgangen af 2021 til 38,4 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I den indtægtsreducerende kategori omfattede sådanne finanspolitiske foranstaltninger i 2022 momskompensation vedrørende fjernvarme til husholdninger, mens der på den udgiftsforøgende side indgik lofter over husholdningers og erhvervskunders eltakster og husholdningers naturgastakster samt tilskud til virksomheder med aktiviteter i sektorer, der er påvirket af høje energipriser. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,3 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,3 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,4 % af BNP i 2022 fra 0,6 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I den indtægtsreducerende kategori omfattede sådanne finanspolitiske foranstaltninger i 2022 momskompensation vedrørende fjernvarme til husholdninger, mens der på den udgiftsforøgende side indgik lofter over husholdningers og erhvervskunders eltakster og husholdningers naturgastakster samt tilskud til virksomheder med aktiviteter i sektorer, der er påvirket af høje energipriser. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,3 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,3 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,4 % af BNP i 2022 fra 0,6 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Litauen i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Litauen skulle holde væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Litauen i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. Rådet henstillede desuden, at Litauen skulle holde væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 kontraktiv svarende til 0,9 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Litauen med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Litauen har dermed opretholdt nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,9 procentpoint til finanspolitikken. Litauen har dermed holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under tilstrækkelig kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 kontraktiv svarende til 0,9 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Litauen med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,1 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til finanspolitikken (9). Litauen har dermed opretholdt nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,9 procentpoint til finanspolitikken. Litauen har dermed holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under tilstrækkelig kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,5 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Til sammenligning ventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en tilsvarende realvækst i BNP på 0,5 % i 2023, men en lavere realvækst i BNP på 2,7 % i 2024, hvilket hovedsagelig skyldes en langsommere forventet vækst i forbrug og investeringer i 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,5 % i 2023 og 3,0 % i 2024. Til sammenligning ventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en tilsvarende realvækst i BNP på 0,5 % i 2023, men en lavere realvækst i BNP på 2,7 % i 2024, hvilket hovedsagelig skyldes en langsommere forventet vækst i forbrug og investeringer i 2024.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 2,2 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig udgiftsforøgende foranstaltninger, der har til formål at støtte lavindkomsthusstande (f.eks. stigninger i sociale ydelser og pensioner), samt anslåede lavere indtægter fra skatter og socialsikringsbidrag (i forhold til BNP). Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 38,4 % ved udgangen af 2022 til 37,8 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes ifølge stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere forventede indtægter fra socialsikringsbidrag og lidt lavere forventede offentlige udgifter til rå-og hjælpestoffer og investeringer. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 37,1 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere forventet offentligt underskud. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 2,2 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig udgiftsforøgende foranstaltninger, der har til formål at støtte lavindkomsthusstande (f.eks. stigninger i sociale ydelser og pensioner), samt anslåede lavere indtægter fra skatter og socialsikringsbidrag (i forhold til BNP). Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 38,4 % ved udgangen af 2022 til 37,8 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes ifølge stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere forventede indtægter fra socialsikringsbidrag og lidt lavere forventede offentlige udgifter til rå-og hjælpestoffer og investeringer. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 37,1 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes et lavere forventet offentligt underskud.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig prislofter for husholdningers og erhvervsforbrugeres el- og naturgastakster. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,7 % af BNP i 2023 (10). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11). Budgetomkostninger til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine ventes med 0,3 % af BNP at forblive stabil i 2023. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig prislofter for husholdningers og erhvervsforbrugeres el- og naturgastakster. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,7 % af BNP i 2023 (10). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11). Budgetomkostninger til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine ventes med 0,3 % af BNP at forblive stabil i 2023.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Litauen træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Litauen være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Litauen at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Litauen træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Litauen være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Litauen at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette sker, efter at finanspolitikken i 2022 fulgte en kontraktiv kurs (+ 0,9 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,0 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Litauen planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom investeringer i udvikling af lokale vedvarende energikilder og etablering af infrastruktur til lagring af elektricitet, hvilket vil lette Litauens bestræbelser på at afbryde forbindelsen til det elnet, der er synkroniseret med de russiske og belarusiske systemer. Disse investeringsprojekter finansieres delvis af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette sker, efter at finanspolitikken i 2022 fulgte en kontraktiv kurs (+ 0,9 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,4 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,0 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Litauen planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom investeringer i udvikling af lokale vedvarende energikilder og etablering af infrastruktur til lagring af elektricitet, hvilket vil lette Litauens bestræbelser på at afbryde forbindelsen til det elnet, der er synkroniseret med de russiske og belarusiske systemer. Disse investeringsprojekter finansieres delvis af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 1,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært udfasningen af de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale konsekvenser af stigningen i energipriserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 37,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 1,4 % af BNP. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af lavere offentlige udgifter til rå-og hjælpestoffer og et højere nominelt BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 36,6 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 1,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært udfasningen af de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale konsekvenser af stigningen i energipriserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 37,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 1,4 % af BNP. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af lavere offentlige udgifter til rå-og hjælpestoffer og et højere nominelt BNP. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 36,6 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen går også ud fra, at næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases (nettoomkostninger på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen går også ud fra, at næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases (nettoomkostninger på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | I stabilitetsprogrammet for 2023 planlægger Litauen at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning – en strukturel budgetsaldo på – 1,0 % af BNP (14) – i 2023 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes en strukturel saldo på – 0,6 % af BNP i 2023 og på – 0,3 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. En forsigtig finanspolitik i 2024 vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet for euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved. |
| --- | --- |

(24)

I stabilitetsprogrammet for 2023 planlægger Litauen at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning – en strukturel budgetsaldo på – 1,0 % af BNP (14) – i 2023 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes en strukturel saldo på – 0,6 % af BNP i 2023 og på – 0,3 % af BNP i 2024, dvs. over den mellemfristede budgetmålsætning. En forsigtig finanspolitik i 2024 vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet for euroområdet, og som kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,7 % i 2024. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,7 % i 2024.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 4,0 % af BNP i 2023 til 3,9 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler såvel lavere nationalt finansierede investeringer som lavere investeringer finansieret af Unionen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 4,0 % af BNP i 2023 til 3,9 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler såvel lavere nationalt finansierede investeringer som lavere investeringer finansieret af Unionen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,4 % af BNP i 2025 og til 0,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 37,7 % ved udgangen af 2024 til 38,6 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,4 % af BNP i 2025 og til 0,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 37,7 % ved udgangen af 2024 til 38,6 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Litauens skatteindtægter i forhold til BNP ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, hvilket begrænser de offentlige midler, der er til rådighed til sundhedspleje, social beskyttelse og generelle offentlige tjenester. Momsgabet (forskellen mellem de forventede momsindtægter og det opkrævede beløb) er stadig et af de højeste i Unionen, selv om foreløbige skøn viser, at det muligvis er faldet betydeligt i 2021. I 2021 udgjorde indtægterne fra ejendomsskatter, som er blandt de skatter, der er mindst skadelige for væksten, kun 0,3 % af BNP, hvilket er ca. syv gange lavere end EU-gennemsnittet. Litauen opkrævede selskabsskatter svarende til halvdelen af EU-gennemsnittet (i forhold til BNP), havde nogle af de laveste transportafgifter i Unionen og er en af de få medlemsstater uden en årlig bilskat. De offentlige udgifter til social beskyttelse steg i perioden 2015-2021, men ligger stadig betydeligt under EU-gennemsnittet. Dette afspejles i relativt lave sociale ydelser med begrænset dækning og alderspensioner, der er blandt de laveste i Unionen i forhold til lønindtægten. Udgifterne til generelle offentlige tjenester er særligt lave og udgør i forhold til BNP knapt halvdelen af, hvad der i gennemsnit afsættes hertil i Unionen. Utilstrækkelige finansielle midler til sundhedspleje resulterer i lange ventetider og et stort uopfyldt behov for lægebehandling, høj egenbetaling for patienterne og manglende mulighed for at tilbyde konkurrencedygtige lønninger til sundhedspersonale. I 2021-2023 indførte Litauen flere store permanente udgiftsforanstaltninger (såsom stigninger i de offentlige lønninger, i pensioner og andre sociale ydelser), som ikke modsvares i tilstrækkelig grad af tilsvarende finansieringsforanstaltninger, hvilket kan udgøre en risiko for Litauens finanspolitiske holdbarhed på lang sigt. |
| --- | --- |

(28)

Litauens skatteindtægter i forhold til BNP ligger betydeligt under EU-gennemsnittet, hvilket begrænser de offentlige midler, der er til rådighed til sundhedspleje, social beskyttelse og generelle offentlige tjenester. Momsgabet (forskellen mellem de forventede momsindtægter og det opkrævede beløb) er stadig et af de højeste i Unionen, selv om foreløbige skøn viser, at det muligvis er faldet betydeligt i 2021. I 2021 udgjorde indtægterne fra ejendomsskatter, som er blandt de skatter, der er mindst skadelige for væksten, kun 0,3 % af BNP, hvilket er ca. syv gange lavere end EU-gennemsnittet. Litauen opkrævede selskabsskatter svarende til halvdelen af EU-gennemsnittet (i forhold til BNP), havde nogle af de laveste transportafgifter i Unionen og er en af de få medlemsstater uden en årlig bilskat. De offentlige udgifter til social beskyttelse steg i perioden 2015-2021, men ligger stadig betydeligt under EU-gennemsnittet. Dette afspejles i relativt lave sociale ydelser med begrænset dækning og alderspensioner, der er blandt de laveste i Unionen i forhold til lønindtægten. Udgifterne til generelle offentlige tjenester er særligt lave og udgør i forhold til BNP knapt halvdelen af, hvad der i gennemsnit afsættes hertil i Unionen. Utilstrækkelige finansielle midler til sundhedspleje resulterer i lange ventetider og et stort uopfyldt behov for lægebehandling, høj egenbetaling for patienterne og manglende mulighed for at tilbyde konkurrencedygtige lønninger til sundhedspersonale. I 2021-2023 indførte Litauen flere store permanente udgiftsforanstaltninger (såsom stigninger i de offentlige lønninger, i pensioner og andre sociale ydelser), som ikke modsvares i tilstrækkelig grad af tilsvarende finansieringsforanstaltninger, hvilket kan udgøre en risiko for Litauens finanspolitiske holdbarhed på lang sigt.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Litauen er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Den 30. november 2022 indgav Litauen en første betalingsanmodning, og Kommissionen vedtog en positiv vurdering for 31 ud af 33 milepæle omfattende seks af planens syv komponenter, hvorimod to milepæle vedrørende skattereformer blev vurderet til ikke at være opfyldt på tilfredsstillende vis. Kommissionen har derfor aktiveret proceduren i forbindelse med suspension af betalinger, som giver Litauen yderligere tid til at opfylde disse milepæle, samtidig med at landet modtager en delvis betaling på 542,3 mio. EUR (ekskl. forfinansiering) i forbindelse med de milepæle, der er opfyldt på tilfredsstillende vis. På grund af objektive omstændigheder i forbindelse med stigninger i priserne på energi og byggematerialer og begrænsninger i forsyningskæden som følge af Ruslands aggression mod Ukraine agter Litauen at indgive ændringer af planen samt et REPowerEU-kapitel med henblik på at fremskynde dekarboniseringen af økonomien og mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 gav Litauen den 30. marts 2023 udtryk for sin hensigt om at anmode om supplerende lånestøtte på 1 800 000 000 EUR inden for rammerne af faciliteten. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Litauens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Litauen er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Den 30. november 2022 indgav Litauen en første betalingsanmodning, og Kommissionen vedtog en positiv vurdering for 31 ud af 33 milepæle omfattende seks af planens syv komponenter, hvorimod to milepæle vedrørende skattereformer blev vurderet til ikke at være opfyldt på tilfredsstillende vis. Kommissionen har derfor aktiveret proceduren i forbindelse med suspension af betalinger, som giver Litauen yderligere tid til at opfylde disse milepæle, samtidig med at landet modtager en delvis betaling på 542,3 mio. EUR (ekskl. forfinansiering) i forbindelse med de milepæle, der er opfyldt på tilfredsstillende vis. På grund af objektive omstændigheder i forbindelse med stigninger i priserne på energi og byggematerialer og begrænsninger i forsyningskæden som følge af Ruslands aggression mod Ukraine agter Litauen at indgive ændringer af planen samt et REPowerEU-kapitel med henblik på at fremskynde dekarboniseringen af økonomien og mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 gav Litauen den 30. marts 2023 udtryk for sin hensigt om at anmode om supplerende lånestøtte på 1 800 000 000 EUR inden for rammerne af faciliteten. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Litauens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Litauens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Litauen. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Litauens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Litauen.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Litauen over for en række andre udfordringer vedrørende sundhedsvæsenet, sociale tjenester og socialt boligbyggeri samt energi og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Litauen over for en række andre udfordringer vedrørende sundhedsvæsenet, sociale tjenester og socialt boligbyggeri samt energi og den grønne omstilling.

| (32) | Til Litauens resultater på sundhedsområdet tæller en af de laveste middellevetider i Unionen. Den dødelighed, der kan forebygges og behandles, er fortsat høj i Litauen i forhold til EU-gennemsnittet. Litauen har et højt niveau af undgåelige hospitalsindlæggelser og den højeste dødelighed som følge af selvmord i Unionen. Dette understreger behovet for at forbedre sundhedsplejens effektivitet og for flere forebyggende foranstaltninger i den litauiske sundhedstilgang. Udfordringerne i sundhedssektoren forværres af mangel på arbejdskraft, manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer og en ulige fordeling af sundhedspersonalet, hvilket begrænser adgangen til og leveringen af primær sundhedspleje. Litauens genopretnings- og resiliensplan omfatter væsentlige foranstaltninger såsom en reform, der skal omdanne hospitalsnettet og de akutmedicinske tjenester, samt investeringer i modernisering af sundhedsfaciliteter og etablering af infrastruktur vedrørende klyngecentre for smitsomme sygdomme. Disse foranstaltninger forventes at bidrage til at tackle nogle af de vigtigste udfordringer, når de er gennemført. Ud over de foranstaltninger, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, er der imidlertid behov for en supplerende indsats for yderligere at styrke den primære sundhedspleje og udvide den forebyggende, herunder for at gøre sundhedsvæsenet mere modstandsdygtigt. |
| --- | --- |

(32)

Til Litauens resultater på sundhedsområdet tæller en af de laveste middellevetider i Unionen. Den dødelighed, der kan forebygges og behandles, er fortsat høj i Litauen i forhold til EU-gennemsnittet. Litauen har et højt niveau af undgåelige hospitalsindlæggelser og den højeste dødelighed som følge af selvmord i Unionen. Dette understreger behovet for at forbedre sundhedsplejens effektivitet og for flere forebyggende foranstaltninger i den litauiske sundhedstilgang. Udfordringerne i sundhedssektoren forværres af mangel på arbejdskraft, manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer og en ulige fordeling af sundhedspersonalet, hvilket begrænser adgangen til og leveringen af primær sundhedspleje. Litauens genopretnings- og resiliensplan omfatter væsentlige foranstaltninger såsom en reform, der skal omdanne hospitalsnettet og de akutmedicinske tjenester, samt investeringer i modernisering af sundhedsfaciliteter og etablering af infrastruktur vedrørende klyngecentre for smitsomme sygdomme. Disse foranstaltninger forventes at bidrage til at tackle nogle af de vigtigste udfordringer, når de er gennemført. Ud over de foranstaltninger, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, er der imidlertid behov for en supplerende indsats for yderligere at styrke den primære sundhedspleje og udvide den forebyggende, herunder for at gøre sundhedsvæsenet mere modstandsdygtigt.

| (33) | Planlægningen og udbuddet af sociale tjenester hindres af, at kommunerne ikke i tilstrækkelig grad inddrager ikkestatslige organisationer, og at integrationen af social bistand og uddannelsesforanstaltninger i den aktive arbejdsmarkedspolitik, navnlig for de arbejdsløse, stadig er utilstrækkelig. Litauen har gjort visse fremskridt i forbindelse med gennemførelsen i nogle kommuner af pilotprojekter vedrørende levering af integrerede tjenester til arbejdsløse, og det blev henstillet til alle kommuner at anvende metoden fra disse projekter på deres beskæftigelsesfremmende programmer fra 2023. Selv om dette er et skridt i den rigtige retning, er virkningen endnu ikke synlig, og der er behov for en yderligere indsats. Genopretnings- og resiliensplanen omfatter væsentlige foranstaltninger såsom en reform af mindsteindkomstordningen og skatte- og socialsikringssystemet samt en øget arbejdsløshedsforsikringsdækning. Disse foranstaltninger forventes at bidrage til at tackle nogle af de vigtigste udfordringer med hensyn til social beskyttelse, når de er gennemført. Ud over de foranstaltninger, der indgår i planen, er der imidlertid behov for en yderligere indsats for at forbedre planlægningen og udbuddet af sociale tjenester. |
| --- | --- |

(33)

Planlægningen og udbuddet af sociale tjenester hindres af, at kommunerne ikke i tilstrækkelig grad inddrager ikkestatslige organisationer, og at integrationen af social bistand og uddannelsesforanstaltninger i den aktive arbejdsmarkedspolitik, navnlig for de arbejdsløse, stadig er utilstrækkelig. Litauen har gjort visse fremskridt i forbindelse med gennemførelsen i nogle kommuner af pilotprojekter vedrørende levering af integrerede tjenester til arbejdsløse, og det blev henstillet til alle kommuner at anvende metoden fra disse projekter på deres beskæftigelsesfremmende programmer fra 2023. Selv om dette er et skridt i den rigtige retning, er virkningen endnu ikke synlig, og der er behov for en yderligere indsats. Genopretnings- og resiliensplanen omfatter væsentlige foranstaltninger såsom en reform af mindsteindkomstordningen og skatte- og socialsikringssystemet samt en øget arbejdsløshedsforsikringsdækning. Disse foranstaltninger forventes at bidrage til at tackle nogle af de vigtigste udfordringer med hensyn til social beskyttelse, når de er gennemført. Ud over de foranstaltninger, der indgår i planen, er der imidlertid behov for en yderligere indsats for at forbedre planlægningen og udbuddet af sociale tjenester.

| (34) | Adgangen til socialt boligbyggeri er begrænset i Litauen. Omkring 9 700 familier (næsten 19 000 personer) ventede på en bolig i socialt boligbyggeri ved udgangen af 2022, og den gennemsnitlige ventetid var på 5,85 år. Den generelle kvalitet af socialt boligbyggeri er fortsat lav. Selv om Litauen har truffet visse reformforanstaltninger vedrørende denne sektor, herunder indført en ret til at prioritere familier med enlige forsørgere, forhøjet grænserne for indkomst og formue ved vurdering af støtteberettigelsen og tilføjet særlige bestemmelser gældende i tilfælde af en national nødsituation eller karantæne, mangler der på nuværende tidspunkt en overordnet strategi for, hvordan denne kroniske mangel kan tackles og kvaliteten af socialt boligbyggeri kan øges. |
| --- | --- |

(34)

Adgangen til socialt boligbyggeri er begrænset i Litauen. Omkring 9 700 familier (næsten 19 000 personer) ventede på en bolig i socialt boligbyggeri ved udgangen af 2022, og den gennemsnitlige ventetid var på 5,85 år. Den generelle kvalitet af socialt boligbyggeri er fortsat lav. Selv om Litauen har truffet visse reformforanstaltninger vedrørende denne sektor, herunder indført en ret til at prioritere familier med enlige forsørgere, forhøjet grænserne for indkomst og formue ved vurdering af støtteberettigelsen og tilføjet særlige bestemmelser gældende i tilfælde af en national nødsituation eller karantæne, mangler der på nuværende tidspunkt en overordnet strategi for, hvordan denne kroniske mangel kan tackles og kvaliteten af socialt boligbyggeri kan øges.

| (35) | Efter Ruslands invasion af Ukraine har Litauen med held afstået fra import af gas, olie, elektricitet og kul fra Rusland ved at omdirigere energiimporten gennem LNG-terminalen i Klaipėda, olieterminalen i Būtingė, den nye gassammenkobling med Polen, den forbedrede sammenkobling med Letland og de eksisterende elsammenkoblinger med Polen, Letland og Sverige. Litauens forbrug af naturgas er faldet med 41 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (15), hovedsagelig på grund af faldet i gasefterspørgslen fra landets kemiske industri som følge af de voldsomt stigende energipriser. Litauen kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (16). Ikke desto mindre er Litauen i sin energiforsyning fortsat stærkt afhængig af importeret energi. Landet importerer ca. to tredjedele af sit bruttobehov for el og næsten al olie og gas. Olie og gas udgør desuden tre fjerdedele af landets energimiks. |
| --- | --- |

(35)

Efter Ruslands invasion af Ukraine har Litauen med held afstået fra import af gas, olie, elektricitet og kul fra Rusland ved at omdirigere energiimporten gennem LNG-terminalen i Klaipėda, olieterminalen i Būtingė, den nye gassammenkobling med Polen, den forbedrede sammenkobling med Letland og de eksisterende elsammenkoblinger med Polen, Letland og Sverige. Litauens forbrug af naturgas er faldet med 41 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (15), hovedsagelig på grund af faldet i gasefterspørgslen fra landets kemiske industri som følge af de voldsomt stigende energipriser. Litauen kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (16). Ikke desto mindre er Litauen i sin energiforsyning fortsat stærkt afhængig af importeret energi. Landet importerer ca. to tredjedele af sit bruttobehov for el og næsten al olie og gas. Olie og gas udgør desuden tre fjerdedele af landets energimiks.

| (36) | Den store efterspørgsel efter energi skyldes en stor og forældet transportflåde, underudnyttelse af offentlig transport og jernbaner, en omfattende energiineffektiv bygningsmasse og en meget energiintensiv industri. Industrien tegnede sig for 58 % af Litauens samlede gasforbrug før energikrisen. En supplerende indsats for at reducere energiintensiteten i disse sektorer ved at fremme den industrielle omstilling, herunder innovative produktionsprocesser, og yderligere styrke anvendelsen af vedvarende energi vil mindske Litauens afhængighed af importeret energi. Incitamenterne til at vælge mindre forurenende køretøjer er fortsat svage i Litauen, og det offentlige transportsystem er fragmenteret og lider under manglende koordinering. Derfor er det fortsat en prioritet at fremme mindre forurenende transportmidler. Samtidig er renoveringsprocenten for ejendomme med flere lejligheder fortsat for lav til at nå målene om klimaneutralitet i sektoren senest i 2050. Dette viser, at der er behov for forbedrede procedurer og incitamenter til at renovere og for at støtte den private sektors kapacitet til at gennemføre renoveringsprojekter. Litauen er fortsat blandt de lande i Unionen, der klarer sig dårligst med hensyn til energifattigdom, hvilket kan blive forværret yderligere i tilfælde af endnu en længerevarende stigning i energipriserne, og hvis den langsomme renovering fortsætter. |
| --- | --- |

(36)

Den store efterspørgsel efter energi skyldes en stor og forældet transportflåde, underudnyttelse af offentlig transport og jernbaner, en omfattende energiineffektiv bygningsmasse og en meget energiintensiv industri. Industrien tegnede sig for 58 % af Litauens samlede gasforbrug før energikrisen. En supplerende indsats for at reducere energiintensiteten i disse sektorer ved at fremme den industrielle omstilling, herunder innovative produktionsprocesser, og yderligere styrke anvendelsen af vedvarende energi vil mindske Litauens afhængighed af importeret energi. Incitamenterne til at vælge mindre forurenende køretøjer er fortsat svage i Litauen, og det offentlige transportsystem er fragmenteret og lider under manglende koordinering. Derfor er det fortsat en prioritet at fremme mindre forurenende transportmidler. Samtidig er renoveringsprocenten for ejendomme med flere lejligheder fortsat for lav til at nå målene om klimaneutralitet i sektoren senest i 2050. Dette viser, at der er behov for forbedrede procedurer og incitamenter til at renovere og for at støtte den private sektors kapacitet til at gennemføre renoveringsprojekter. Litauen er fortsat blandt de lande i Unionen, der klarer sig dårligst med hensyn til energifattigdom, hvilket kan blive forværret yderligere i tilfælde af endnu en længerevarende stigning i energipriserne, og hvis den langsomme renovering fortsætter.

| (37) | Det litauiske elnet er ligesom i andre baltiske medlemsstater fortsat eksponeret, da det er synkroniseret med BRELL-nettet. Der gøres fremskridt med den regionale synkronisering af elnettet med resten af Unionen, men den mangler stadig at blive fuldført (forventet fuldførelse inden udgangen af 2025). Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Letland og Estland. Litauen er i færd med at øge den indenlandske energiproduktion. Der er taget skridt til at strømline tilladelsesprocedurerne og fremme elproduktion fra vedvarende energikilder, hvilket har resulteret i store stigninger i sol- og vindenergiproduktionskapaciteten mellem 2020 og 2021. Der er imidlertid behov for en yderligere forhøjelse af ambitionsniveauet med hensyn til at reducere drivhusgasemissioner og øge målene for vedvarende energi og energieffektivitet, hvis Litauen skal opfylde Fit for 55-målene. |
| --- | --- |

(37)

Det litauiske elnet er ligesom i andre baltiske medlemsstater fortsat eksponeret, da det er synkroniseret med BRELL-nettet. Der gøres fremskridt med den regionale synkronisering af elnettet med resten af Unionen, men den mangler stadig at blive fuldført (forventet fuldførelse inden udgangen af 2025). Med henblik herpå er det nødvendigt at samarbejde med Letland og Estland. Litauen er i færd med at øge den indenlandske energiproduktion. Der er taget skridt til at strømline tilladelsesprocedurerne og fremme elproduktion fra vedvarende energikilder, hvilket har resulteret i store stigninger i sol- og vindenergiproduktionskapaciteten mellem 2020 og 2021. Der er imidlertid behov for en yderligere forhøjelse af ambitionsniveauet med hensyn til at reducere drivhusgasemissioner og øge målene for vedvarende energi og energieffektivitet, hvis Litauen skal opfylde Fit for 55-målene.

| (38) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Siden 2015 er andelen af ledige stillinger steget i de fleste nøglesektorer, f.eks. bygge- og anlægssektoren (fra 0,8 % til 1,5 % i 2021) og fremstilling (fra 1,4 % til 1,8 % i 2021). I 2021 lå andelen dog stadig under EU-gennemsnittet på henholdsvis 3,6 % og 1,9 %. I de senere år er der blevet rapporteret om mangel på arbejdskraft i Litauen inden for 28 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling. I særdeleshed er manglen på arbejdskraft blevet rapporteret som en faktor, der har begrænset produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren i 2022. |
| --- | --- |

(38)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Siden 2015 er andelen af ledige stillinger steget i de fleste nøglesektorer, f.eks. bygge- og anlægssektoren (fra 0,8 % til 1,5 % i 2021) og fremstilling (fra 1,4 % til 1,8 % i 2021). I 2021 lå andelen dog stadig under EU-gennemsnittet på henholdsvis 3,6 % og 1,9 %. I de senere år er der blevet rapporteret om mangel på arbejdskraft i Litauen inden for 28 erhverv, der kræver bestemte former for færdigheder eller viden i forbindelse med den grønne omstilling. I særdeleshed er manglen på arbejdskraft blevet rapporteret som en faktor, der har begrænset produktionen i industrien og bygge- og anlægssektoren i 2022.

| (39) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(39)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1.

| (40) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Litauen bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(40)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Litauen bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Litauen i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

samtidig med at der opretholdes en sund finanspolitisk stilling i 2024, bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

for perioden efter 2024, fortsætte med at gennemføre investeringer og reformer, der kan føre til en højere bæredygtig vækst, og bevare en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

styrke tilstrækkeligheden af sundhedspleje og social beskyttelse og forbedre de generelle offentlige tjenester

2.

fortsætte den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på uden ophold at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

styrke den primære sundhedspleje og udvide den forebyggende pleje, bl.a. for at gøre sundhedsvæsenet mere modstandsdygtigt; forbedre planlægningen og udbuddet af sociale tjenester; forbedre adgangen til og kvaliteten af socialt boligbyggeri

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer og importeret energi yderligere ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, navnlig ved at sikre tilstrækkelig netkapacitet og -adgang, sikre omstilling og dekarbonisering af industriproduktionen og øge udbredelsen af offentlig og bæredygtig transport samt ved at gøre bygninger mere energieffektive med henblik på bl.a. at mindske energifattigdom; sikre tilstrækkelig elsammenkoblingskapacitet for at øge forsyningssikkerheden og fortsætte synkroniseringen med Unionens elnet som planlagt; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10477/2021 INIT; ST 10477/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 68).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

9

(10)  Tallene angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Litauens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Litauens stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 120).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Litauen, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 14,0 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

13

(14)  Den strukturelle saldo (konjunkturkorrigeret saldo ekskl. engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger), som Kommissionen har genberegnet efter den i fællesskab aftalte metode, peger i retning af et strukturelt underskud på 0,6 % af BNP i 2023 og 0,2 % i 2024.

14

(15)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

16

(17)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

17

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/145 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/145

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Luxembourgs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/16)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Luxembourg blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Luxembourgs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Luxembourg blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Luxembourgs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 21. april 2021 indgav Luxembourg sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Luxembourgs genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Luxembourg på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 21. april 2021 indgav Luxembourg sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Luxembourgs genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Luxembourg på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 28. april 2023 forelagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2023 og den 27. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Luxembourgs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28. april 2023 forelagde Luxembourg sit nationale reformprogram for 2023 og den 27. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Luxembourgs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Luxembourg 2023. Heri foretages der en vurdering af Luxembourgs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Luxembourgs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Luxembourgs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Luxembourg 2023. Heri foretages der en vurdering af Luxembourgs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Luxembourgs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Luxembourgs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Luxembourg i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Luxembourg ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med høje boligpriser og høj gæld i husholdningerne steget i den seneste tid, men synes foreløbig generelt at være under kontrol og forventes at aftage på mellemlang sigt. En stærk befolkningstilvækst sammen med øget adgang til realkreditlån, der fremmes af finanspolitisk støtte, har øget efterspørgslen efter boliger, mens udbuddet er blevet begrænset af manglen på jord til bebyggelse og af, at jordejere holder fast i deres jord. Det voksende gab mellem efterspørgslen og udbuddet på boligområdet har resulteret i kraftige stigninger i boligpriserne med stigende risiko for overvurderede og mindre overkommelige priser. I slutningen af 2022 faldt boligpriserne tydeligt, og antallet af boligtransaktioner faldt kraftigt, da rentestigningen medførte et skift på markedet. Der forventes imidlertid ikke en stærk korrektion af boligpriserne, da indkomstniveauet fortsat er højt, og knapheden på udbudssiden forventes at fortsætte. Husholdningernes gæld er meget høj set i forhold til den disponible indkomst og har været stigende, mens låntagningen er faldet en del i slutningen af 2022. Husholdningernes finansielle aktiver er også betydelige, gældsætningen stiger i takt med indkomst- og formueniveauet, og banksektoren er sund, hvilket samlet set mindsker de makrofinansielle risici. Yderligere politiske tiltag, f.eks. optrapning og prioritering af vedtagelsen og gennemførelsen af de seneste foranstaltninger, bl.a. løbende beskatning for at øge udbuddet af byggegrunde, kombineret med den igangværende reform af den fysiske planlægning, kan bidrage til at øge boligudbuddet, navnlig gennem udbud af socialt boligbyggeri til overkommelige priser rettet mod dem, der har størst behov. Udlejningsmarkedet kunne også gøres mere effektivt. Desuden vil en reduktion af rentefradraget på realkreditlån, som for nylig blev hævet betydeligt, mindske de skattemæssige incitamenter til at optage lån, der bidrager til høje boligpriser. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Luxembourg i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Luxembourg ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med høje boligpriser og høj gæld i husholdningerne steget i den seneste tid, men synes foreløbig generelt at være under kontrol og forventes at aftage på mellemlang sigt. En stærk befolkningstilvækst sammen med øget adgang til realkreditlån, der fremmes af finanspolitisk støtte, har øget efterspørgslen efter boliger, mens udbuddet er blevet begrænset af manglen på jord til bebyggelse og af, at jordejere holder fast i deres jord. Det voksende gab mellem efterspørgslen og udbuddet på boligområdet har resulteret i kraftige stigninger i boligpriserne med stigende risiko for overvurderede og mindre overkommelige priser. I slutningen af 2022 faldt boligpriserne tydeligt, og antallet af boligtransaktioner faldt kraftigt, da rentestigningen medførte et skift på markedet. Der forventes imidlertid ikke en stærk korrektion af boligpriserne, da indkomstniveauet fortsat er højt, og knapheden på udbudssiden forventes at fortsætte. Husholdningernes gæld er meget høj set i forhold til den disponible indkomst og har været stigende, mens låntagningen er faldet en del i slutningen af 2022. Husholdningernes finansielle aktiver er også betydelige, gældsætningen stiger i takt med indkomst- og formueniveauet, og banksektoren er sund, hvilket samlet set mindsker de makrofinansielle risici. Yderligere politiske tiltag, f.eks. optrapning og prioritering af vedtagelsen og gennemførelsen af de seneste foranstaltninger, bl.a. løbende beskatning for at øge udbuddet af byggegrunde, kombineret med den igangværende reform af den fysiske planlægning, kan bidrage til at øge boligudbuddet, navnlig gennem udbud af socialt boligbyggeri til overkommelige priser rettet mod dem, der har størst behov. Udlejningsmarkedet kunne også gøres mere effektivt. Desuden vil en reduktion af rentefradraget på realkreditlån, som for nylig blev hævet betydeligt, mindske de skattemæssige incitamenter til at optage lån, der bidrager til høje boligpriser.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Luxembourgs offentlige overskud fra 0,7 % af BNP i 2021 til 0,2 % i 2022, mens den offentlige gæld steg en smule fra 24,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 24,6 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Luxembourgs offentlige overskud fra 0,7 % af BNP i 2021 til 0,2 % i 2022, mens den offentlige gæld steg en smule fra 24,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 24,6 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en nedsættelse af produktafgifterne for at sænke forbrugerpriserne på benzin, diesel og fyringsolie med 7,5 eurocent pr. liter, samtidig omfattede sådanne udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger en energirelateret skattenedsættelse (7), støtte til virksomheder, der var påvirket af stigende energipriser, og begrænsning af prisstigningerne på gas. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,2 % af BNP i 2022 fra 1,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en nedsættelse af produktafgifterne for at sænke forbrugerpriserne på benzin, diesel og fyringsolie med 7,5 eurocent pr. liter, samtidig omfattede sådanne udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger en energirelateret skattenedsættelse (7), støtte til virksomheder, der var påvirket af stigende energipriser, og begrænsning af prisstigningerne på gas. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,2 % af BNP i 2022 fra 1,0 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Luxembourg i 2022 (8) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Luxembourg i 2022 (8) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 understøttende, nemlig – 0,9 % af BNP, som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Luxembourg med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,1 % af BNP i 2022 (0,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til den finanspolitiske kurs (10). Luxembourg bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,5 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig bidrog tilskud, andre løbende udgifter og forbrug i produktionen også (0,3 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Luxembourg holdt derfor ikke væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter tilstrækkeligt under kontrol. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 understøttende, nemlig – 0,9 % af BNP, som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Luxembourg med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,1 % af BNP i 2022 (0,1 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et neutralt bidrag til den finanspolitiske kurs (10). Luxembourg bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 0,5 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Samtidig bidrog tilskud, andre løbende udgifter og forbrug i produktionen også (0,3 % af BNP) til væksten i de primære løbende nettoudgifter. Luxembourg holdt derfor ikke væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter tilstrækkeligt under kontrol. Det betydelige ekspansive bidrag fra nationalt finansierede løbende udgifter skyldtes kun delvist foranstaltningerne til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af stigningen i energipriserne samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og 3,8 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 2,4 % i 2024, hvilket primært tilskrives lavere bidrag til væksten fra nettoeksporten i 2023 og den indenlandske efterspørgsel i 2024 (11). |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og 3,8 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 2,4 % i 2024, hvilket primært tilskrives lavere bidrag til væksten fra nettoeksporten i 2023 og den indenlandske efterspørgsel i 2024 (11).

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at den offentlige saldo vil falde til et underskud på 1,5 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig yderligere foranstaltninger til støtte for husholdningernes og virksomhedernes indkomster i kølvandet på høje energipriser og inflation. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 24,6 % ved udgangen af 2022 til 26,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er en smule højere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en lidt lavere skatteindtægt. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være en smule lavere ved udgangen af 2023, nemlig 25,9 %. Forskellen skyldes en højere vækst i det nominelle BNP i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at den offentlige saldo vil falde til et underskud på 1,5 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig yderligere foranstaltninger til støtte for husholdningernes og virksomhedernes indkomster i kølvandet på høje energipriser og inflation. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 24,6 % ved udgangen af 2022 til 26,1 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2023. Dette er en smule højere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en lidt lavere skatteindtægt. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være en smule lavere ved udgangen af 2023, nemlig 25,9 %. Forskellen skyldes en højere vækst i det nominelle BNP i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig begrænsning af prisstigningerne på gas ved hjælp af tilskud til husholdningernes energiomkostninger og netafgifter, stabilisering af elpriserne gennem tilskud til husholdninger og foranstaltninger til støtte for virksomheder, samt nye foranstaltninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,1 % af BNP i 2023 (12). Nogle af foranstaltningerne i 2023 er rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, men de fleste bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,6 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,4 % af BNP i 2022). |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig begrænsning af prisstigningerne på gas ved hjælp af tilskud til husholdningernes energiomkostninger og netafgifter, stabilisering af elpriserne gennem tilskud til husholdninger og foranstaltninger til støtte for virksomheder, samt nye foranstaltninger. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,1 % af BNP i 2023 (12). Nogle af foranstaltningerne i 2023 er rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, men de fleste bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (13), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,6 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,4 % af BNP i 2022).

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Luxembourg træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Luxembourg bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Luxembourg at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Luxembourg træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (14), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Luxembourg bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Luxembourg at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,9 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette omfatter en stigning på 0,3 % af BNP i omkostningerne til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor kun delvis den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også bl.a. sociale ydelser bortset fra naturalier, tilskud i forbindelse med ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger i den offentlige sektor, et engangsbidrag til EU-budgettet og en nedsættelse af momssatserne. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint. Luxembourg planlægger at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (15). Der planlægges offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, f.eks. elektrificering af den offentlige transport, styrkelse af sporvogns- og jernbanenettet, en klima- og energifond til støtte for erhvervelse af solcellepaneler, digitalisering af offentlige tjenester og sikker digital kommunikation (kvanteteknologi), som delvis finansieres af genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,5 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,9 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette omfatter en stigning på 0,3 % af BNP i omkostningerne til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor kun delvis den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også bl.a. sociale ydelser bortset fra naturalier, tilskud i forbindelse med ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger i den offentlige sektor, et engangsbidrag til EU-budgettet og en nedsættelse af momssatserne. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint. Luxembourg planlægger at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (15). Der planlægges offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, f.eks. elektrificering af den offentlige transport, styrkelse af sporvogns- og jernbanenettet, en klima- og energifond til støtte for erhvervelse af solcellepaneler, digitalisering af offentlige tjenester og sikker digital kommunikation (kvanteteknologi), som delvis finansieres af genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 1,7 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig forlængelsen af støtteforanstaltningerne for at afbøde følgerne af inflationsstigningen for husholdningernes og virksomhedernes indkomster. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 27,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,5 % af BNP i 2024. Dette er en smule lavere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en lavere stigning i aflønningen af ansatte og sociale ydelser. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 27,0 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 1,7 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig forlængelsen af støtteforanstaltningerne for at afbøde følgerne af inflationsstigningen for husholdningernes og virksomhedernes indkomster. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 27,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,5 % af BNP i 2024. Dette er en smule lavere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en lavere stigning i aflønningen af ansatte og sociale ydelser. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 27,0 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 er det planen at forlænge energistøtteforanstaltningerne indtil udgangen af 2024. Kommissionen antager i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,5 % af BNP i 2024 (16), sammenlignet med 1,1 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De fleste af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 er det planen at forlænge energistøtteforanstaltningerne indtil udgangen af 2024. Kommissionen antager i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,5 % af BNP i 2024 (16), sammenlignet med 1,1 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De fleste af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (17). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (18) i 2024 ikke overstige 4,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,1 % af BNP i 2023) udfases i 2023, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationale finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (17). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (18) i 2024 ikke overstige 4,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,1 % af BNP i 2023) udfases i 2023, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationale finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,9 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,9 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,5 % af BNP i 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, som forventes at bidrage til bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer til fremme af energiomstillingen og den digitale omstilling, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,5 % af BNP i 2023 og 2024. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, som forventes at bidrage til bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer til fremme af energiomstillingen og den digitale omstilling, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,0 % af BNP i 2025 og til 0,8 % i 2026 for derefter at stige en smule til 0,9 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 27,5 % ved udgangen af 2024 til 29,0 % ved udgangen af 2027. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,0 % af BNP i 2025 og til 0,8 % i 2026 for derefter at stige en smule til 0,9 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 27,5 % ved udgangen af 2024 til 29,0 % ved udgangen af 2027.

| (28) | Den demografiske udviklings indvirkning på de offentlige udgifter vil blive mere akut i de kommende årtier, da antallet af pensionister pr. arbejdstager forventes at stige støt som følge af den aldrende befolkning og faldet i nettomigrationsstrømmene. I et scenario uden politikændringer vil Luxembourg stå over for en af Unionens største stigninger i pensionsudgifternes andel af BNP, der forventes at blive fordoblet til omkring 18 % af BNP i 2070, hvilket er den højeste i Unionen. Dette vil medføre en betydelig stigning i den offentlige gæld, der bringer holdbarheden i de offentlige finanser i fare. Genopretnings- og resiliensplanen behandler ikke pensionssystemets langsigtede bæredygtighed. Navnlig behandler denne plan ikke de negative virkninger af førtidspensionsordninger og finansielle incitamenter til at forlade arbejdsmarkedet tidligt, der bidrager til den lave beskæftigelsesfrekvens blandt ældre arbejdstagere. En forhøjelse af den faktiske pensionsalder vil have en gavnlig makroøkonomisk virkning og potentiale til at reducere pensionsudgifterne, da en højere andel af ældre arbejdstagere i beskæftigelse vil understøtte den økonomiske vækst. Bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning i Unionen er afgørende for at: i) forhindre konkurrenceforvridning mellem virksomheder, ii) sikre en retfærdig behandling af skatteyderne og iii) beskytte de offentlige finanser. Luxembourg er en lille, åben økonomi med en stor international finanssektor, hvilket i vid udstrækning forklarer de betydelige finansielle strømme. Disse strømme afspejler imidlertid også tilstedeværelsen af mange udenlandsk ejede virksomheder i landet, der er involverede i koncerninterne likviditetsaktiviteter. Et særligt problem er fraværet af kildeskat eller tilsvarende foranstaltninger angående rente- og royaltybetalinger til jurisdiktioner med en skattesats på nul eller lav skat ud over de lande, der er opført på EU-listen over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner (19). Udgående rente- og royaltybetalinger fra selskaber med hjemsted i Luxembourg til tredjelandsjurisdiktioner kan være pålagt lav eller ingen beskatning, hvis disse betalinger ikke beskattes eller beskattes på et lavt niveau i modtagerjurisdiktionen. Luxembourg har truffet visse forholdsregler for at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning. Hidtil har disse foranstaltninger dog ikke været tilstrækkelige til at rette op på de elementer i skattesystemet, som multinationale selskaber kan udnytte med henblik på aggressiv skatteplanlægning. |
| --- | --- |

(28)

Den demografiske udviklings indvirkning på de offentlige udgifter vil blive mere akut i de kommende årtier, da antallet af pensionister pr. arbejdstager forventes at stige støt som følge af den aldrende befolkning og faldet i nettomigrationsstrømmene. I et scenario uden politikændringer vil Luxembourg stå over for en af Unionens største stigninger i pensionsudgifternes andel af BNP, der forventes at blive fordoblet til omkring 18 % af BNP i 2070, hvilket er den højeste i Unionen. Dette vil medføre en betydelig stigning i den offentlige gæld, der bringer holdbarheden i de offentlige finanser i fare. Genopretnings- og resiliensplanen behandler ikke pensionssystemets langsigtede bæredygtighed. Navnlig behandler denne plan ikke de negative virkninger af førtidspensionsordninger og finansielle incitamenter til at forlade arbejdsmarkedet tidligt, der bidrager til den lave beskæftigelsesfrekvens blandt ældre arbejdstagere. En forhøjelse af den faktiske pensionsalder vil have en gavnlig makroøkonomisk virkning og potentiale til at reducere pensionsudgifterne, da en højere andel af ældre arbejdstagere i beskæftigelse vil understøtte den økonomiske vækst. Bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning i Unionen er afgørende for at: i) forhindre konkurrenceforvridning mellem virksomheder, ii) sikre en retfærdig behandling af skatteyderne og iii) beskytte de offentlige finanser. Luxembourg er en lille, åben økonomi med en stor international finanssektor, hvilket i vid udstrækning forklarer de betydelige finansielle strømme. Disse strømme afspejler imidlertid også tilstedeværelsen af mange udenlandsk ejede virksomheder i landet, der er involverede i koncerninterne likviditetsaktiviteter. Et særligt problem er fraværet af kildeskat eller tilsvarende foranstaltninger angående rente- og royaltybetalinger til jurisdiktioner med en skattesats på nul eller lav skat ud over de lande, der er opført på EU-listen over ikkesamarbejdsvillige jurisdiktioner (19). Udgående rente- og royaltybetalinger fra selskaber med hjemsted i Luxembourg til tredjelandsjurisdiktioner kan være pålagt lav eller ingen beskatning, hvis disse betalinger ikke beskattes eller beskattes på et lavt niveau i modtagerjurisdiktionen. Luxembourg har truffet visse forholdsregler for at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning. Hidtil har disse foranstaltninger dog ikke været tilstrækkelige til at rette op på de elementer i skattesystemet, som multinationale selskaber kan udnytte med henblik på aggressiv skatteplanlægning.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Luxembourg er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Den 28. december 2022 indgav Luxembourg sin første betalingsanmodning, der vedrørte 26 milepæle og mål i Rådets gennemførelsesafgørelse, med henblik på udbetaling af 20 mio. EUR under faciliteten. Kommissionen offentliggjorde en positiv foreløbig vurdering den 28. april 2023. Betalingsanmodningen er til drøftelse i Rådet. De pågældende milepæle og mål omfatter ikrafttrædelsen af reformen »boligpagten 2.0«, der har til formål at øge kommunernes udbud af lejeboliger til en overkommelig pris, investering i digitalisering af den offentlige sektor og udvikling af ultrasikker kommunikation, opkvalificering af arbejdsstyrken med lanceringen af programmet "FutureSkills" samt en reform vedrørende køb af renere køretøjer. Den 11. november 2022 forelagde Luxembourg en ændring af genopretnings- og resiliensplanen, som blev godkendt af Rådet den 17. januar 2023. Luxembourg forventes at fremlægge et REPowerEU-kapitel og har allerede besluttet at overføre 128,5 mio. EUR fra brexittilpasningsreserven til faciliteten til finansiering af gennemførelsen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Luxembourgs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Luxembourg er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Den 28. december 2022 indgav Luxembourg sin første betalingsanmodning, der vedrørte 26 milepæle og mål i Rådets gennemførelsesafgørelse, med henblik på udbetaling af 20 mio. EUR under faciliteten. Kommissionen offentliggjorde en positiv foreløbig vurdering den 28. april 2023. Betalingsanmodningen er til drøftelse i Rådet. De pågældende milepæle og mål omfatter ikrafttrædelsen af reformen »boligpagten 2.0«, der har til formål at øge kommunernes udbud af lejeboliger til en overkommelig pris, investering i digitalisering af den offentlige sektor og udvikling af ultrasikker kommunikation, opkvalificering af arbejdsstyrken med lanceringen af programmet "FutureSkills" samt en reform vedrørende køb af renere køretøjer. Den 11. november 2022 forelagde Luxembourg en ændring af genopretnings- og resiliensplanen, som blev godkendt af Rådet den 17. januar 2023. Luxembourg forventes at fremlægge et REPowerEU-kapitel og har allerede besluttet at overføre 128,5 mio. EUR fra brexittilpasningsreserven til faciliteten til finansiering af gennemførelsen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Luxembourgs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Luxembourgs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Luxembourg. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Luxembourgs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Luxembourg.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Luxembourg også over for andre udfordringer, navnlig de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, der hovedsagelig hænger sammen med pensionssystemet, juridiske smuthuller, der kan udnyttes af multinationale selskaber med henblik på aggressiv skatteplanlægning, sårbarheder i forbindelse med høje boligpriser og husholdningernes gæld, svagheder i uddannelsessystemet, der skaber øget ulighed, og spørgsmål vedrørende energipolitik og den grønne omstilling, herunder potentielle hindringer for omstillingen fra fossile brændstoffer og problemer med transportnettet. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Luxembourg også over for andre udfordringer, navnlig de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, der hovedsagelig hænger sammen med pensionssystemet, juridiske smuthuller, der kan udnyttes af multinationale selskaber med henblik på aggressiv skatteplanlægning, sårbarheder i forbindelse med høje boligpriser og husholdningernes gæld, svagheder i uddannelsessystemet, der skaber øget ulighed, og spørgsmål vedrørende energipolitik og den grønne omstilling, herunder potentielle hindringer for omstillingen fra fossile brændstoffer og problemer med transportnettet.

| (32) | Elevernes grundlæggende færdigheder og generelle resultater afhænger i høj grad af deres socioøkonomiske og sproglige baggrund. Det gennemsnitlige niveau af centrale kundskaber og færdigheder i 15-årsalderen målt ved OECD's program for international elevevaluering (PISA) er betydeligt lavere i Luxembourg end EU-gennemsnittet. Kløften mellem gunstigt stillede elever og deres dårligt stillede jævnaldrende er større i Luxembourg end i noget andet EU-land. Uddannelsessystemet giver ikke alle elever de grundlæggende færdigheder, der er nødvendige for at opfylde arbejdsmarkedets behov i landet. Det sprog, der tales i det nationale skolesystem på primærtrinnet, er luxembourgsk, mens eleverne lærer at læse og skrive på tysk. Alle fag (undtagen fransk) undervises på tysk. Dette stiller meget høje krav til sprogfærdigheder i et land, hvor kun én ud af tre elever taler luxembourgsk som deres første sprog. Andelen af unge mellem 18 og 24 år, der forlod uddannelsessystemet uden at have afsluttet en sekundæruddannelse på andet trin, steg fra 6,3 % i 2018 til 8,2 % i 2022. I september 2022 iværksatte Luxembourg et pilotprojekt i fire grundskoler, hvor eleverne begynder at lære først på fransk og derefter på tysk. Hvis denne tilgang udvides til flere skoler, kan den bidrage til at forbedre resultaterne for elever, hvis første sprog ikke er fransk. Luxembourg øgede også udbuddet af pladser på offentlige internationale skoler: fra 2022/2023 er 4 % af eleverne på førskole- og grundskoletrinnet indskrevet på sådanne skoler, hvor de kan vælge mellem engelsk, fransk eller tysk som undervisningssprog. Hvis denne mulighed for undervise på ét hovedsprog blev udvidet til at omfatte en større del af skolerne, kunne det i væsentlig grad forbedre elevernes chancer for at opnå bedre resultater. |
| --- | --- |

(32)

Elevernes grundlæggende færdigheder og generelle resultater afhænger i høj grad af deres socioøkonomiske og sproglige baggrund. Det gennemsnitlige niveau af centrale kundskaber og færdigheder i 15-årsalderen målt ved OECD's program for international elevevaluering (PISA) er betydeligt lavere i Luxembourg end EU-gennemsnittet. Kløften mellem gunstigt stillede elever og deres dårligt stillede jævnaldrende er større i Luxembourg end i noget andet EU-land. Uddannelsessystemet giver ikke alle elever de grundlæggende færdigheder, der er nødvendige for at opfylde arbejdsmarkedets behov i landet. Det sprog, der tales i det nationale skolesystem på primærtrinnet, er luxembourgsk, mens eleverne lærer at læse og skrive på tysk. Alle fag (undtagen fransk) undervises på tysk. Dette stiller meget høje krav til sprogfærdigheder i et land, hvor kun én ud af tre elever taler luxembourgsk som deres første sprog. Andelen af unge mellem 18 og 24 år, der forlod uddannelsessystemet uden at have afsluttet en sekundæruddannelse på andet trin, steg fra 6,3 % i 2018 til 8,2 % i 2022. I september 2022 iværksatte Luxembourg et pilotprojekt i fire grundskoler, hvor eleverne begynder at lære først på fransk og derefter på tysk. Hvis denne tilgang udvides til flere skoler, kan den bidrage til at forbedre resultaterne for elever, hvis første sprog ikke er fransk. Luxembourg øgede også udbuddet af pladser på offentlige internationale skoler: fra 2022/2023 er 4 % af eleverne på førskole- og grundskoletrinnet indskrevet på sådanne skoler, hvor de kan vælge mellem engelsk, fransk eller tysk som undervisningssprog. Hvis denne mulighed for undervise på ét hovedsprog blev udvidet til at omfatte en større del af skolerne, kunne det i væsentlig grad forbedre elevernes chancer for at opnå bedre resultater.

| (33) | Luxembourgs energisystem er kendetegnet ved stor afhængighed af import og afhængighed af fossile brændstoffer. Landet er en stor nettoimportør af energi. Det er næsten helt og holdent afhængig af import af primærenergi med en afhængighedsgrad på 92 % i 2021. Olie tegnede sig for 69 % af Luxembourgs energimiks og naturgas 18 %, mens 12 % kom fra vedvarende energikilder, der nåede op på en kapacitet på 572 MW i 2022. Luxembourg importerer ikke olie fra Rusland. Hvad angår gas er afhængigheden af Rusland begrænset, da næsten 100 % af den gas, som Luxembourg forbruger, stammer fra Norge og Nederlandene og importeres via rørledninger fra Belgien og Tyskland. Luxembourgs forbrug af naturgas er faldet med 26 % i perioden fra august 2022 til marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (20). Luxembourg kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (21). |
| --- | --- |

(33)

Luxembourgs energisystem er kendetegnet ved stor afhængighed af import og afhængighed af fossile brændstoffer. Landet er en stor nettoimportør af energi. Det er næsten helt og holdent afhængig af import af primærenergi med en afhængighedsgrad på 92 % i 2021. Olie tegnede sig for 69 % af Luxembourgs energimiks og naturgas 18 %, mens 12 % kom fra vedvarende energikilder, der nåede op på en kapacitet på 572 MW i 2022. Luxembourg importerer ikke olie fra Rusland. Hvad angår gas er afhængigheden af Rusland begrænset, da næsten 100 % af den gas, som Luxembourg forbruger, stammer fra Norge og Nederlandene og importeres via rørledninger fra Belgien og Tyskland. Luxembourgs forbrug af naturgas er faldet med 26 % i perioden fra august 2022 til marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (20). Luxembourg kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (21).

| (34) | Luxembourg har et veludbygget net til både elektricitets- og gasforsyning, men der bliver behov for yderligere investeringer for at tilgodese den forventede stigning i efterspørgslen efter vedvarende energi og elektricitet. Luxembourg må tage udfordringen med det utilstrækkelige boligudbud op og samtidig nå sine energi- og klimamål. Der er også behov for at renovere den eksisterende bygningsmasse. Med 20,8 % af det samlede energibesparelsespotentiale (udtrykt i GWh) udgør boligbygnings- og renoveringssektoren den næststørste kilde til kumulative energibesparelsesmuligheder i 2030. Omkring 89 % af boligmassen anvender varmesystemer baseret på fossile brændstoffer (fyringsolie og naturgas). Kommunerne kommer til at spille en nøglerolle i den forbindelse. Trængsel i vejtrafikken tynger økonomien og den miljømæssige bæredygtighed. Transport tegner sig for en betydelig andel af olieforbruget og for 59 % af de samlede drivhusgasemissioner, hvilket skal sammenholdes med et EU-gennemsnit på 24 % i 2019. Luxembourg har indført nogle relevante foranstaltninger for at fremme bæredygtig transport, men yderligere, mere målrettede indgreb ville bidrage væsentligt til at mindske afhængigheden af olie samt drivhusgasemissionerne. Dette afspejles i målet for bilparken i Luxembourgs nationale energi- og klimaplan, ifølge hvilket andelen af elbiler og opladelige hybridbiler skal op på 40 % inden 2030. Luxembourg har sat sig som mål at blive klimaneutral senest i 2050. Det har gjort betydelige fremskridt i de senere år med hensyn til vedvarende energi, men er fortsat en af de medlemsstater, der har den laveste andel af disse energiformer. Ambitionsniveauet skal hæves, så drivhusgasemissionerne reduceres yderligere, og andelen af vedvarende energi og energieffektiviteten øges, for at Luxembourg kan nå sine energimål for 2030 – at skaffe 25 % af energien fra vedvarende energikilder og reducere det endelige energiforbrug i forhold til 2007 med 40 % til 44 %. |
| --- | --- |

(34)

Luxembourg har et veludbygget net til både elektricitets- og gasforsyning, men der bliver behov for yderligere investeringer for at tilgodese den forventede stigning i efterspørgslen efter vedvarende energi og elektricitet. Luxembourg må tage udfordringen med det utilstrækkelige boligudbud op og samtidig nå sine energi- og klimamål. Der er også behov for at renovere den eksisterende bygningsmasse. Med 20,8 % af det samlede energibesparelsespotentiale (udtrykt i GWh) udgør boligbygnings- og renoveringssektoren den næststørste kilde til kumulative energibesparelsesmuligheder i 2030. Omkring 89 % af boligmassen anvender varmesystemer baseret på fossile brændstoffer (fyringsolie og naturgas). Kommunerne kommer til at spille en nøglerolle i den forbindelse. Trængsel i vejtrafikken tynger økonomien og den miljømæssige bæredygtighed. Transport tegner sig for en betydelig andel af olieforbruget og for 59 % af de samlede drivhusgasemissioner, hvilket skal sammenholdes med et EU-gennemsnit på 24 % i 2019. Luxembourg har indført nogle relevante foranstaltninger for at fremme bæredygtig transport, men yderligere, mere målrettede indgreb ville bidrage væsentligt til at mindske afhængigheden af olie samt drivhusgasemissionerne. Dette afspejles i målet for bilparken i Luxembourgs nationale energi- og klimaplan, ifølge hvilket andelen af elbiler og opladelige hybridbiler skal op på 40 % inden 2030. Luxembourg har sat sig som mål at blive klimaneutral senest i 2050. Det har gjort betydelige fremskridt i de senere år med hensyn til vedvarende energi, men er fortsat en af de medlemsstater, der har den laveste andel af disse energiformer. Ambitionsniveauet skal hæves, så drivhusgasemissionerne reduceres yderligere, og andelen af vedvarende energi og energieffektiviteten øges, for at Luxembourg kan nå sine energimål for 2030 – at skaffe 25 % af energien fra vedvarende energikilder og reducere det endelige energiforbrug i forhold til 2007 med 40 % til 44 %.

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer, der er mest berørt af den grønne omstilling. Luxembourg har øget sin indsats for at opkvalificere og omskole arbejdstagere i sektorer i tilbagegang og omstilling, men der er stadig mangel på arbejdskraft inden for visse job, herunder policy- og planlægningsansvarlige. Denne mangel på arbejdskraft kan føre til en mulig flaskehals i den grønne omstilling og i gennemførelsen af REPowerEU. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer, der er mest berørt af den grønne omstilling. Luxembourg har øget sin indsats for at opkvalificere og omskole arbejdstagere i sektorer i tilbagegang og omstilling, men der er stadig mangel på arbejdskraft inden for visse job, herunder policy- og planlægningsansvarlige. Denne mangel på arbejdskraft kan føre til en mulig flaskehals i den grønne omstilling og i gennemførelsen af REPowerEU.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (22) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (22) afspejles i henstilling 1.

| (37) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Luxembourg bidrager henstilling 1, 2 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(37)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Luxembourg bidrager henstilling 1, 2 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Luxembourg i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 4,8 % (23);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

mindske de risici, der er forbundet med boligmarkedet, navnlig ved at reducere rentefradraget for realkreditlån og ved at træffe foranstaltninger til at øge udbuddet af byggegrunde; forbedre pensionssystemets holdbarhed på lang sigt, navnlig ved at begrænse mulighederne for førtidspensionering og øge beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere; øge indsatsen for effektivt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning, navnlig ved at sikre tilstrækkelig beskatning af udgående rente- og royaltybetalinger til jurisdiktioner med en skattesats på nul eller lav skat

2.

fortsætte den stabile gennemførelse af den reviderede genopretnings- og resiliensplan og hurtigst muligt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre skolesystemets resultater og fremme lige muligheder for alle elever, navnlig ved at tilpasse undervisningen til behovene hos dårligt stillede elever og elever med forskellig sproglig baggrund

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, øge eltransmissionskapaciteten, lempe tilladelsesprocedurerne og investere i energieffektivitet i både boliger og erhvervsbygninger; støtte kommunerne i at udvikle detaljerede lokalplaner for at udbrede vedvarende energi, herunder vindkraft og solceller, samt fjernvarme- og fjernkølingssystemer; yderligere fremme elektrificeringen af transport og investere i offentlige transportnet og infrastruktur; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10155/21 INIT, ST 10155/21 ADD 1.

6

(7)  Skattegodtgørelserne kan overstige de skyldige skattebeløb og berøre både skatteydere og ikkeskatteydere; de klassificeres derfor som udgifter i nationalregnskabet (ENS 2010, artikel 20.167 og 20.168).

7

(8)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 73).

8

(9)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

9

(10)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et kontraktivt bidrag på 0,4 procentpoint af BNP som følge af et fald i »andre kapitaloverførsler«, der hovedsagelig skyldtes udfasning af erhvervsstøtte og genopretningsbistand i forbindelse med covid-19-pandemien (»genopretnings- og solidaritetsfonden for virksomheder«).

10

(11)  For det nominelle BNP ser det en smule anderledes ud; Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes der en vækst i det nominelle BNP på 4,7 % i 2023 og 6,0 % i 2024, mens der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes en højere vækstrate på 7,1 % i 2023 og en tilsvarende (i forhold til 2023) vækstrate på 5,9 % i 2024.

11

(12)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

12

(13)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Luxembourgs nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 128).

13

(14)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Luxembourg, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 7,8 %.

14

(15)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag til BNP.

15

(16)  Kommissionens definition af energiforanstaltninger omfatter kun finanspolitiske foranstaltninger, der direkte påvirker energipriserne eller yder midlertidig indkomststøtte til energiforbruget. Generelle inflationsstøtteforanstaltninger klassificeres ikke som energiforanstaltninger, hvilket forklarer forskellen i de anslåede budgetomkostninger til energistøtteforanstaltninger mellem stabilitetsprogrammet for 2023 og Kommissionens forårsprognose 2023.

16

(17)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

17

(18)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

18

(19)  Rådets konklusioner om den reviderede EU-liste over ikkesamarbejdsvillige skattejurisdiktioner (EUT C 64 af 21.2.2023, s. 17).

19

(20)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

20

(21)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

21

(22)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

22

(23)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

23

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/155 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/155

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Ungarns nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/17)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Ungarn blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Ungarn blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 11. maj 2021 indgav Ungarn sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 15. december 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Ungarn på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 11. maj 2021 indgav Ungarn sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 15. december 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Ungarn på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 2. maj 2023 forelagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Ungarns halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den 1. juni 2023 trådte en ny retsplejelov i kraft. |
| --- | --- |

(10)

Den 2. maj 2023 forelagde Ungarn sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Ungarns halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den 1. juni 2023 trådte en ny retsplejelov i kraft.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Ungarn 2023. Heri foretages der en vurdering af Ungarns fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Ungarns gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Ungarns fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Ungarn 2023. Heri foretages der en vurdering af Ungarns fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Ungarns gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Ungarns fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Ungarn i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Ungarn er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med et meget stærkt prispres og de eksterne og offentlige finansieringsbehov steget og er betydelige. Inflationen er steget betydeligt og er endnu ikke begyndt at aftage synligt. Hvis inflationen forbliver høj i en længere periode, vil den yderligere underminere omkostningskonkurrenceevnen og medføre højere finansieringsomkostninger. Det store underskud på betalingsbalancens løbende poster blev kraftigt øget som følge af de højere energipriser i 2022, og den kortfristede udlandsgæld er steget. Forbedringerne på de løbende poster i 2023 og 2024 afhænger af den forventede yderligere afdæmpning af energipriserne, men underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes ikke desto mindre at forblive ustabilt i 2023 og 2024. Økonomiens høje energiintensitet er vigtig for dynamikken i de løbende poster. Det offentlige underskud har været stort, kun delvist drevet af de politiske reaktioner på pandemien og energikrisen og tegner sig for en stor del af økonomiens eksterne låntagning. Den offentlige gældskvote faldt takket være en markant nominel BNP-vækst, men dette kan blive udfordret af en afmatning i aktiviteten og vedvarende store underskud. Statens låneomkostninger er steget siden 2021, og regeringen står over for en stigende rentebyrde, mens gældens løbetid stadig er forholdsvis lav. Boligpriserne blev fordoblet over fem år, men prisstigningerne blev standset i slutningen af 2022. Sandsynligheden for et betydeligt nominelt prisfald synes imidlertid at være begrænset på baggrund af husholdningernes lave gældsætning og også i lyset af den nuværende høje inflation. Inkonsekvens i politikken har forværret de identificerede sårbarheder. En effektiv koordinering og en klar afgrænsning af de makroøkonomiske politikker, der understøttes af en stærk institutionel politisk ramme, er afgørende for at sikre finanspolitisk og ekstern holdbarhed og for at forankre forventningerne. En rettidig og fuldstændig gennemførelse af de strukturreformer, der indgår i Ungarns genopretnings- og resiliensplan, forventes at bidrage til at mindske makroøkonomiske sårbarheder og støtte vækst og tilpasning på mellemlang sigt. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Ungarn i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Ungarn er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne i forbindelse med et meget stærkt prispres og de eksterne og offentlige finansieringsbehov steget og er betydelige. Inflationen er steget betydeligt og er endnu ikke begyndt at aftage synligt. Hvis inflationen forbliver høj i en længere periode, vil den yderligere underminere omkostningskonkurrenceevnen og medføre højere finansieringsomkostninger. Det store underskud på betalingsbalancens løbende poster blev kraftigt øget som følge af de højere energipriser i 2022, og den kortfristede udlandsgæld er steget. Forbedringerne på de løbende poster i 2023 og 2024 afhænger af den forventede yderligere afdæmpning af energipriserne, men underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes ikke desto mindre at forblive ustabilt i 2023 og 2024. Økonomiens høje energiintensitet er vigtig for dynamikken i de løbende poster. Det offentlige underskud har været stort, kun delvist drevet af de politiske reaktioner på pandemien og energikrisen og tegner sig for en stor del af økonomiens eksterne låntagning. Den offentlige gældskvote faldt takket være en markant nominel BNP-vækst, men dette kan blive udfordret af en afmatning i aktiviteten og vedvarende store underskud. Statens låneomkostninger er steget siden 2021, og regeringen står over for en stigende rentebyrde, mens gældens løbetid stadig er forholdsvis lav. Boligpriserne blev fordoblet over fem år, men prisstigningerne blev standset i slutningen af 2022. Sandsynligheden for et betydeligt nominelt prisfald synes imidlertid at være begrænset på baggrund af husholdningernes lave gældsætning og også i lyset af den nuværende høje inflation. Inkonsekvens i politikken har forværret de identificerede sårbarheder. En effektiv koordinering og en klar afgrænsning af de makroøkonomiske politikker, der understøttes af en stærk institutionel politisk ramme, er afgørende for at sikre finanspolitisk og ekstern holdbarhed og for at forankre forventningerne. En rettidig og fuldstændig gennemførelse af de strukturreformer, der indgår i Ungarns genopretnings- og resiliensplan, forventes at bidrage til at mindske makroøkonomiske sårbarheder og støtte vækst og tilpasning på mellemlang sigt.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Ungarns offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 6,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 76,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 73,3 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Ungarn, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Ungarn bør tage hensyn til dette i gennemførelsen af sit budget for 2023 og i udarbejdelsen af sit budget for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Ungarns offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 6,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 76,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 73,3 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Ungarn, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Ungarn bør tage hensyn til dette i gennemførelsen af sit budget for 2023 og i udarbejdelsen af sit budget for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelse af punktafgifterne på brændstof, mens sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede subsidier til forsyningsselskaber for tab som følge af lofter over energipriser til boliger og støtteordninger for energiintensive virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på uventede fortjenester for energiproducenter og -leverandører, nemlig en midlertidig afgift på forskellen på prisen på Brentolie og Uralolie, en midlertidig beskatning af energileverandørernes indkomst og en midlertidig forøgelse af mineroyaltyen. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,0 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 1,9 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelse af punktafgifterne på brændstof, mens sådanne finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede subsidier til forsyningsselskaber for tab som følge af lofter over energipriser til boliger og støtteordninger for energiintensive virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på uventede fortjenester for energiproducenter og -leverandører, nemlig en midlertidig afgift på forskellen på prisen på Brentolie og Uralolie, en midlertidig beskatning af energileverandørernes indkomst og en midlertidig forøgelse af mineroyaltyen. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,0 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,1 % af BNP i 2022 fra 1,9 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Ungarn i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Ungarn i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med 0,4 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Ungarn med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,5 % af BNP i 2022 (2,1 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes en lavere udnyttelse af europæiske struktur- og investeringsfonde. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Ungarn bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,6 procentpoint til finanspolitikken. Ungarn har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med 0,4 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Ungarn med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,5 % af BNP i 2022 (2,1 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes en lavere udnyttelse af europæiske struktur- og investeringsfonde. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Ungarn bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,6 procentpoint til finanspolitikken. Ungarn har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,5 % i 2023 og 4,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 0,5 % i 2023 og 2,8 % i 2024, hvilket primært tilskrives forventet lavere vækst i privatforbruget på grund af lavere forventet vækst i den nominelle lønninger og lidt højere arbejdsløshed. Kommissionen forventer også lavere vækst i det offentlige forbrug og nettoeksporten. Den nominelle BNP-vækst, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er lavere i prognoseperioden på grund af den lavere forventede BNP-vækst og BNP-deflator. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,5 % i 2023 og 4,0 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lavere realvækst i BNP på 0,5 % i 2023 og 2,8 % i 2024, hvilket primært tilskrives forventet lavere vækst i privatforbruget på grund af lavere forventet vækst i den nominelle lønninger og lidt højere arbejdsløshed. Kommissionen forventer også lavere vækst i det offentlige forbrug og nettoeksporten. Den nominelle BNP-vækst, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er lavere i prognoseperioden på grund af den lavere forventede BNP-vækst og BNP-deflator.

| (18) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,9 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig højere skatteindtægter som følge af den høje inflation og midlertidige uventede fortjenester og sektorskatter, der anslås til 1,5 % af BNP i 2023. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 73,3 % ved udgangen af 2022 til 69,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,0 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 70,7 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes den lavere BNP-vækst og afledende BNP-priser i Kommissionens forårsprognose 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 3,9 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig højere skatteindtægter som følge af den høje inflation og midlertidige uventede fortjenester og sektorskatter, der anslås til 1,5 % af BNP i 2023. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 73,3 % ved udgangen af 2022 til 69,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,0 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 70,7 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes den lavere BNP-vækst og afledende BNP-priser i Kommissionens forårsprognose 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022, navnlig subsidier til forsyningsselskaber for tab som følge af lofter over energipriser til boliger og støtteordninger for energiintensive virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,2 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de fleste af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11). |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022, navnlig subsidier til forsyningsselskaber for tab som følge af lofter over energipriser til boliger og støtteordninger for energiintensive virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,2 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de fleste af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11).

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Ungarn træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Ungarn bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Ungarn at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Ungarn træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Ungarn bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Ungarn at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,4 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 4,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 2,2 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 2,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,6 procentpoint (13). Ungarn planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, selv om landet ikke forventes at fastholde nationalt finansierede investeringer. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom udvikling af elnettet, modernisering af jernbaner i forstæder, støtte til anvendelse af solcellepaneler til boliger, levering af bærbare computere til lærere og elever på folkeskole- og gymnasieniveau og digitaliseringsforanstaltninger inden for sundhedspleje, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,4 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 4,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 2,2 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 2,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,6 procentpoint (13). Ungarn planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, selv om landet ikke forventes at fastholde nationalt finansierede investeringer. Landet planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, såsom udvikling af elnettet, modernisering af jernbaner i forstæder, støtte til anvendelse af solcellepaneler til boliger, levering af bærbare computere til lærere og elever på folkeskole- og gymnasieniveau og digitaliseringsforanstaltninger inden for sundhedspleje, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig et betydeligt fald i de offentlige udgifter som andel af BNP, navnlig til faste bruttoinvesteringer, forbrug i produktionen og aflønning af ansatte. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 66,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,4 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere forventede udgifter til faste bruttoinvesteringer i overensstemmelse med de seneste tendenser og et højere forbrug i produktionen som følge af et vedvarende inflationspres. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 71,1 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig et betydeligt fald i de offentlige udgifter som andel af BNP, navnlig til faste bruttoinvesteringer, forbrug i produktionen og aflønning af ansatte. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 66,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,4 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere forventede udgifter til faste bruttoinvesteringer i overensstemmelse med de seneste tendenser og et højere forbrug i produktionen som følge af et vedvarende inflationspres. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 71,1 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal nogle af energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,4 % af BNP i 2024, sammenlignet med 1,2 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket også forventes at være i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet om at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal nogle af energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket, at nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne vil udgøre 0,4 % af BNP i 2024, sammenlignet med 1,2 % af BNP i 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket også forventes at være i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet om at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 4,4 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet og kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved, og til at sikre stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 4,4 %, som det fremgår af henstillingen. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet og kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved, og til at sikre stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 7,0 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne som følge af den fuldstændige udfasning af de energistøtteforanstaltninger, som skyldes høje udgifter til forbrug i produktionen og faste bruttoinvesteringer og den forventede udfasning af de midlertidige uventede fortjenester og sektorskatter. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 7,0 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne som følge af den fuldstændige udfasning af de energistøtteforanstaltninger, som skyldes høje udgifter til forbrug i produktionen og faste bruttoinvesteringer og den forventede udfasning af de midlertidige uventede fortjenester og sektorskatter.

| (26) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 5,1 % af BNP i 2023 til 3,7 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler såvel lavere nationalt finansierede investeringer som lavere investeringer finansieret af Unionen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 5,1 % af BNP i 2023 til 3,7 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler såvel lavere nationalt finansierede investeringer som lavere investeringer finansieret af Unionen.

| (27) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 1,9 % af BNP i 2025, til 1,4 % i 2026 og til 0,9 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 66,7 % ved udgangen af 2024 til 56,3 % ved udgangen af 2027. |
| --- | --- |

(27)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud gradvist at falde til 1,9 % af BNP i 2025, til 1,4 % i 2026 og til 0,9 % i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 66,7 % ved udgangen af 2024 til 56,3 % ved udgangen af 2027.

| (28) | Pengepolitikken, finanspolitikken og den økonomiske udviklingspolitik reagerede på de seneste økonomiske udfordringer på en ukoordineret måde og svækkede effektiviteten af den overordnede politiske reaktion. Pengepolitikken begyndte at stramme op i 2021, men den finanspolitiske ekspansion fortsatte indtil begyndelsen af 2022. Flere midlertidige politiske foranstaltninger, der er blevet indført siden 2021, havde til formål at bevare husholdningernes købekraft på en umålrettet måde gennem pris- og rentelofter og skattemæssigt dyre energisubsidier. Der blev indført prislofter for motorbrændstoffer og visse basisfødevarer. Der blev indført rentelofter for realkreditlån til variabel rente, lån til små og mellemstore virksomheder, visse studielån og store bankindskud. De fleste af disse foranstaltninger forventes at udløbe i 2023. Omkostningerne ved foranstaltningerne er hovedsagelig blevet båret af virksomhederne og den finansielle sektor gennem højere indirekte skatter, og deres konkurrencefordrejende virkninger har bidraget til lavere indenlandsk produktion og højere priser for varer, der ikke er direkte påvirket af lofterne. De har også hindret tilpasningen af efterspørgslen til et nyt økonomisk miljø. Den økonomiske udviklingspolitik har været baseret på subsidierede låneordninger for at hjælpe virksomhederne med at tilpasse sig økonomiske chok. En stor, subsidieret låneordning med fast rente blev lanceret i februar 2023 for at støtte virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Pris- og rentelofterne og den subsidierede långivning har modvirket den pengepolitiske indsats for at reducere inflationen, bl.a. ved at gøre centralbankens instrumenter mindre effektive. Den Europæiske Centralbank har konstateret, at visse lovgivningsmæssige foranstaltninger, herunder loftet for bankernes indlånsrenter, hindrer gennemførelsen af en effektiv pengepolitik. |
| --- | --- |

(28)

Pengepolitikken, finanspolitikken og den økonomiske udviklingspolitik reagerede på de seneste økonomiske udfordringer på en ukoordineret måde og svækkede effektiviteten af den overordnede politiske reaktion. Pengepolitikken begyndte at stramme op i 2021, men den finanspolitiske ekspansion fortsatte indtil begyndelsen af 2022. Flere midlertidige politiske foranstaltninger, der er blevet indført siden 2021, havde til formål at bevare husholdningernes købekraft på en umålrettet måde gennem pris- og rentelofter og skattemæssigt dyre energisubsidier. Der blev indført prislofter for motorbrændstoffer og visse basisfødevarer. Der blev indført rentelofter for realkreditlån til variabel rente, lån til små og mellemstore virksomheder, visse studielån og store bankindskud. De fleste af disse foranstaltninger forventes at udløbe i 2023. Omkostningerne ved foranstaltningerne er hovedsagelig blevet båret af virksomhederne og den finansielle sektor gennem højere indirekte skatter, og deres konkurrencefordrejende virkninger har bidraget til lavere indenlandsk produktion og højere priser for varer, der ikke er direkte påvirket af lofterne. De har også hindret tilpasningen af efterspørgslen til et nyt økonomisk miljø. Den økonomiske udviklingspolitik har været baseret på subsidierede låneordninger for at hjælpe virksomhederne med at tilpasse sig økonomiske chok. En stor, subsidieret låneordning med fast rente blev lanceret i februar 2023 for at støtte virksomheder, der står over for stigende energiomkostninger. Pris- og rentelofterne og den subsidierede långivning har modvirket den pengepolitiske indsats for at reducere inflationen, bl.a. ved at gøre centralbankens instrumenter mindre effektive. Den Europæiske Centralbank har konstateret, at visse lovgivningsmæssige foranstaltninger, herunder loftet for bankernes indlånsrenter, hindrer gennemførelsen af en effektiv pengepolitik.

| (29) | Svagheder i budgetplanlægningen og -gennemførelsen har øget finanspolitikkens ekspansive skævheder og har derfor bidraget til mange af Ungarns aktuelle makroøkonomiske udfordringer. Siden 2016 har den meget tidlige vedtagelse af de årlige budgetter forringet kvaliteten af de makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser. Forskellige budgetfleksibilitetsregler og store budgetreserver gav mulighed for højere diskretionære udgifter, hvilket forværrede finanspolitikkens procyklikalitet. Ad hoc-udgiftsbeslutninger blev ofte truffet ved regnskabsårets udgang eller blev vedtaget ved regeringsdekreter i løbet af året uden passende parlamentarisk kontrol og offentlig høring, hvilket igen reducerede budgetgennemsigtigheden. De nationale finanspolitiske rammer har ikke forhindret store offentlige underskud på grund af mangler i udformningen af de nationale finanspolitiske regler, herunder en gældsregel med procykliske træk, den svage håndhævelse af den mellemfristede budgetplanlægning, som yderligere udhules af de særlige bestemmelser i "undtagelsestilstanden", og det finanspolitiske råds begrænsede rolle og ressourcer. Det nationale finanspolitiske råds begrænsede mandat og begrænsede ressourcer begrænser dets effektivitet med hensyn til at styre offentlige drøftelser om finanspolitiske spørgsmål. |
| --- | --- |

(29)

Svagheder i budgetplanlægningen og -gennemførelsen har øget finanspolitikkens ekspansive skævheder og har derfor bidraget til mange af Ungarns aktuelle makroøkonomiske udfordringer. Siden 2016 har den meget tidlige vedtagelse af de årlige budgetter forringet kvaliteten af de makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser. Forskellige budgetfleksibilitetsregler og store budgetreserver gav mulighed for højere diskretionære udgifter, hvilket forværrede finanspolitikkens procyklikalitet. Ad hoc-udgiftsbeslutninger blev ofte truffet ved regnskabsårets udgang eller blev vedtaget ved regeringsdekreter i løbet af året uden passende parlamentarisk kontrol og offentlig høring, hvilket igen reducerede budgetgennemsigtigheden. De nationale finanspolitiske rammer har ikke forhindret store offentlige underskud på grund af mangler i udformningen af de nationale finanspolitiske regler, herunder en gældsregel med procykliske træk, den svage håndhævelse af den mellemfristede budgetplanlægning, som yderligere udhules af de særlige bestemmelser i "undtagelsestilstanden", og det finanspolitiske råds begrænsede rolle og ressourcer. Det nationale finanspolitiske råds begrænsede mandat og begrænsede ressourcer begrænser dets effektivitet med hensyn til at styre offentlige drøftelser om finanspolitiske spørgsmål.

| (30) | Boligpriserne er steget kraftigt i Ungarn i det seneste årti, mens boligudbuddet fortsat er begrænset. Svagt målrettede støtteordninger til boligkøb, som også er tilgængelige for husholdninger med højere indkomst, der allerede er i besiddelse af en bolig, har bidraget til de seneste prisstigninger. Subsidier til boligbyggeri, herunder tilskud, subsidierede lån og præferentielle momssatser, er heller ikke målrettede. |
| --- | --- |

(30)

Boligpriserne er steget kraftigt i Ungarn i det seneste årti, mens boligudbuddet fortsat er begrænset. Svagt målrettede støtteordninger til boligkøb, som også er tilgængelige for husholdninger med højere indkomst, der allerede er i besiddelse af en bolig, har bidraget til de seneste prisstigninger. Subsidier til boligbyggeri, herunder tilskud, subsidierede lån og præferentielle momssatser, er heller ikke målrettede.

| (31) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Ungarn, at det havde til hensigt at anmode om op til 6 600 000 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. En hurtig gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Det er lige så vigtigt for Ungarn at sikre tilstrækkelig administrativ kapacitet til at opfylde forpligtelserne i genopretnings- og resiliensplanen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Ungarns strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. Gennemførelsen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan er blevet væsentligt forsinket på grund af den sene vedtagelse af Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan i december 2022. En hurtig og stabil gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen vil kræve opfyldelse af 27-milepælene vedrørende styrkelse af retsvæsenets uafhængighed og beskyttelse af Unionens finansielle interesser. Det er ikke muligt at foretage betalinger i henhold til genopretnings- og resiliensplanen, før disse milepæle er gennemført fuldt ud og korrekt. Ungarns REPowerEU-tilskudstildeling beløber sig til 701,6 mio. EUR. Ungarn planlægger at anvende REPowerEU-tilskudstildeling og yderligere lån til energirelaterede investeringer. |
| --- | --- |

(31)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 tilkendegav Ungarn, at det havde til hensigt at anmode om op til 6 600 000 000 EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. En hurtig gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Det er lige så vigtigt for Ungarn at sikre tilstrækkelig administrativ kapacitet til at opfylde forpligtelserne i genopretnings- og resiliensplanen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Ungarns strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. Gennemførelsen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan er blevet væsentligt forsinket på grund af den sene vedtagelse af Rådets gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Ungarns genopretnings- og resiliensplan i december 2022. En hurtig og stabil gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen vil kræve opfyldelse af 27-milepælene vedrørende styrkelse af retsvæsenets uafhængighed og beskyttelse af Unionens finansielle interesser. Det er ikke muligt at foretage betalinger i henhold til genopretnings- og resiliensplanen, før disse milepæle er gennemført fuldt ud og korrekt. Ungarns REPowerEU-tilskudstildeling beløber sig til 701,6 mio. EUR. Ungarn planlægger at anvende REPowerEU-tilskudstildeling og yderligere lån til energirelaterede investeringer.

| (32) | Kommissionen godkendte alle Ungarns programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Ungarn. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen godkendte alle Ungarns programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Ungarn.

| (33) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Ungarn også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til fattigdom og konkurrence på arbejdsmarkedet på områderne service og energi. |
| --- | --- |

(33)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Ungarn også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til fattigdom og konkurrence på arbejdsmarkedet på områderne service og energi.

| (34) | Selv om de overordnede fattigdomsindikatorer er blevet bedre i løbet af det seneste årti, er den relative situation for visse dårligt stillede grupper såsom lavindkomsthusholdninger, børn, personer med handicap, romaer og personer, der bor i fjerntliggende landdistrikter, blevet forværret. Andelen af alvorlige materielle og sociale afsavn er en af de højeste i Unionen med betydelige forskelle mellem regionerne. Den er særlig høj blandt børn og romaer. Dårligt stillede grupper har vanskeligt ved at få adgang til passende social bistand, uddannelse, sundhedspleje og jobsøgningstjenester. Husholdninger uden stabil indkomst står over for en svækkelse af det sociale sikkerhedsnet. Skattesystemet pålægger lavtlønnede arbejdstagere en uforholdsmæssigt stor byrde. De vigtigste indtægtskilder for lavindkomsthusholdninger har ikke holdt trit med leveomkostningerne i det seneste årti. Mindsteindkomstydelsernes tilstrækkelighed er en af de laveste i Unionen. De seneste stigninger i energi- og fødevarepriserne belaster lavtlønnede uforholdsmæssigt hårdt, mens støtteforanstaltningerne hovedsagelig ikke er målrettede. Den nylige ændring af lovgivningen om social beskyttelse reducerede statens ansvar for at yde social omsorg. |
| --- | --- |

(34)

Selv om de overordnede fattigdomsindikatorer er blevet bedre i løbet af det seneste årti, er den relative situation for visse dårligt stillede grupper såsom lavindkomsthusholdninger, børn, personer med handicap, romaer og personer, der bor i fjerntliggende landdistrikter, blevet forværret. Andelen af alvorlige materielle og sociale afsavn er en af de højeste i Unionen med betydelige forskelle mellem regionerne. Den er særlig høj blandt børn og romaer. Dårligt stillede grupper har vanskeligt ved at få adgang til passende social bistand, uddannelse, sundhedspleje og jobsøgningstjenester. Husholdninger uden stabil indkomst står over for en svækkelse af det sociale sikkerhedsnet. Skattesystemet pålægger lavtlønnede arbejdstagere en uforholdsmæssigt stor byrde. De vigtigste indtægtskilder for lavindkomsthusholdninger har ikke holdt trit med leveomkostningerne i det seneste årti. Mindsteindkomstydelsernes tilstrækkelighed er en af de laveste i Unionen. De seneste stigninger i energi- og fødevarepriserne belaster lavtlønnede uforholdsmæssigt hårdt, mens støtteforanstaltningerne hovedsagelig ikke er målrettede. Den nylige ændring af lovgivningen om social beskyttelse reducerede statens ansvar for at yde social omsorg.

| (35) | Den overordnede beskæftigelsesfrekvens er forholdsvis høj, men visse dårligt stillede grupper såsom romaer, lavtuddannede, kvinder med omsorgsforpligtelser og personer med handicap har vanskeligt ved at komme ind på det åbne arbejdsmarked på grund af svaghederne inden for uddannelse, erhvervsuddannelse, sociale bistandssystemer og støttestrukturer for jobsøgende. Forskellene i beskæftigelsesfrekvensen for lavtuddannede, romaer og personer med handicap er fortsat høje. En ud af fem kvinder, der søger lønnet beskæftigelse, er udeladt fra arbejdsmarkedet på grund af omsorgsforpligtelser for børn eller omsorgskrævende personer med handicap. Fordelene ved og adgangen til effektive aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger for dårligt stillede grupper er utilstrækkelige. Ifølge en beskæftigelsesundersøgelse fra 2022 er perioden for arbejdsløshedsunderstøttelse tre måneder, mens varigheden af arbejdsløsheden i gennemsnit var 9,4 måneder. Fire ud af ti registrerede arbejdsløse er uden ydelser. Den lange gennemsnitlige registreringsperiode signalerer kapacitetsproblemer i den offentlige arbejdsformidling. Andelen af jobsøgende med ringe grundlæggende færdigheder er mere end dobbelt så stor som det nationale gennemsnit. Andelen af voksne, der deltager i læring, er fortsat lav, navnlig blandt lavtuddannede og arbejdsløse. |
| --- | --- |

(35)

Den overordnede beskæftigelsesfrekvens er forholdsvis høj, men visse dårligt stillede grupper såsom romaer, lavtuddannede, kvinder med omsorgsforpligtelser og personer med handicap har vanskeligt ved at komme ind på det åbne arbejdsmarked på grund af svaghederne inden for uddannelse, erhvervsuddannelse, sociale bistandssystemer og støttestrukturer for jobsøgende. Forskellene i beskæftigelsesfrekvensen for lavtuddannede, romaer og personer med handicap er fortsat høje. En ud af fem kvinder, der søger lønnet beskæftigelse, er udeladt fra arbejdsmarkedet på grund af omsorgsforpligtelser for børn eller omsorgskrævende personer med handicap. Fordelene ved og adgangen til effektive aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger for dårligt stillede grupper er utilstrækkelige. Ifølge en beskæftigelsesundersøgelse fra 2022 er perioden for arbejdsløshedsunderstøttelse tre måneder, mens varigheden af arbejdsløsheden i gennemsnit var 9,4 måneder. Fire ud af ti registrerede arbejdsløse er uden ydelser. Den lange gennemsnitlige registreringsperiode signalerer kapacitetsproblemer i den offentlige arbejdsformidling. Andelen af jobsøgende med ringe grundlæggende færdigheder er mere end dobbelt så stor som det nationale gennemsnit. Andelen af voksne, der deltager i læring, er fortsat lav, navnlig blandt lavtuddannede og arbejdsløse.

| (36) | Den sociale dialog er fortsat blandt de svageste i Unionen og er blevet yderligere forværret på det seneste. Det vigtigste trepartsorgan fungerer hovedsagelig som et forum for udveksling af oplysninger og konsultationer for regeringen, og det har ingen formelle retlige rammer uden nogen meningsfuld dialog bortset fra fastsættelse af mindstelønninger. Selv om manglen på lærere er en stigende udfordring, har nye lovbestemmelser indskrænket lærernes ret til kollektive tiltag og udvidet arbejdsgivernes mulighed for med tilbagevirkende kraft at afskedige lærere, der deltager i civil ulydighed, for at protestere mod arbejdsvilkår. De seneste reformer, der blev indført uden meningsfuld dialog med de relevante fagforeninger, påvirkede arbejdsvilkårene negativt og svækkede sundhedspersonalets selvrepræsentation. |
| --- | --- |

(36)

Den sociale dialog er fortsat blandt de svageste i Unionen og er blevet yderligere forværret på det seneste. Det vigtigste trepartsorgan fungerer hovedsagelig som et forum for udveksling af oplysninger og konsultationer for regeringen, og det har ingen formelle retlige rammer uden nogen meningsfuld dialog bortset fra fastsættelse af mindstelønninger. Selv om manglen på lærere er en stigende udfordring, har nye lovbestemmelser indskrænket lærernes ret til kollektive tiltag og udvidet arbejdsgivernes mulighed for med tilbagevirkende kraft at afskedige lærere, der deltager i civil ulydighed, for at protestere mod arbejdsvilkår. De seneste reformer, der blev indført uden meningsfuld dialog med de relevante fagforeninger, påvirkede arbejdsvilkårene negativt og svækkede sundhedspersonalets selvrepræsentation.

| (37) | På det seneste har der været tilfælde af offentlig indblanding på en række markeder, hvilket har svækket retssikkerheden. Disse indgreb havde tendens til at afskrække fra eller begrænse Unionens og udenlandske investeringer på visse markeder, hvilket i realiteten gjorde det muligt for statsejede virksomheder eller private virksomheder med tætte forbindelser til regeringen at købe virksomheder. Indgrebene påvirker også i alvorlig grad principperne for det indre marked og retsstatsprincippet og begrænser mulighederne for bæredygtig økonomisk vækst. F.eks. udsættes specifikke virksomheder og industrier for forskelsbehandling gennem skræddersyede skatter, prislofter og bestemmelser, der indføres med kort varsel og uden forudgående høring. Siden 2020 har regeringen også anvendt sine ekstraordinære beføjelser under »undtagelsestilstanden« til at indføre sådanne foranstaltninger. Budgetindtægterne fra sektorspecifikke skatter er betydelige. F.eks. indførte regeringen for nylig administrative prislofter og en overskudsskat på 90 % på produktionen af cement og keramiske materialer. Der er tale om industrier med en høj grad af udenlandsk ejerskab. I december 2022 forhøjede regeringen pludselig skatten for forsikrings- og medicinalvirksomheder. Bankerne blev belastet af et loft over fleksible realkreditrenter, hvilket påvirkede deres evne til at yde lån og deres rentabilitet. Der er blevet anvendt selektiv og vilkårlig administrativ kontrol, bøder og tilbageholdelse af tilladelser til at lægge unødigt pres på visse virksomheder, navnlig inden for detailhandel og transport. Der synes at mangle effektive retsmidler mod vilkårlige foranstaltninger truffet af myndighederne. Detailsektoren står fortsat over for uforudsigelige regler. Betingelserne for at tillade etablering af butikker på over 400 m2 eller ændringer heraf synes ikke at være gennemsigtige, og muligheden for domstolsprøvelse er tvivlsom. Afgiften på detailsektoren belaster større virksomheder, der ikke har deres hovedsæde i Ungarn, uforholdsmæssigt. Regeringen bruger ofte sine beføjelser til at fritage transaktioner fra fusionskontrol.
  Sådanne transaktioners indvirkning på økonomien, konkurrencen og det indre marked vurderes ikke. Kriterierne for undtagelserne er ikke fastsat på en gennemsigtig måde, og der findes ingen formel procedure for at anfægte disse kriterier eller selve beslutningen. Som følge af indgrebene er statens eller statsvenlig indenlandsk ejerskab steget inden for bankvæsen, telekommunikation, forsyningstjenester, medier, TV- og radioudsendelser på bekostning af udenlandsk ejerskab. På grundlag af meddelelser fra regeringsmedlemmer kan der forventes lignende transaktioner inden for forsikrings-, detail- og transportsektoren, navnlig vedrørende Budapest lufthavn. Den faldende tilstedeværelse af udenlandsk kapital og knowhow, navnlig i industrier med høj værditilvækst såsom bank- og telekommunikationssektoren, risikerer at begrænse Ungarns muligheder for produktivitetsvækst og innovation. |
| --- | --- |

(37)

På det seneste har der været tilfælde af offentlig indblanding på en række markeder, hvilket har svækket retssikkerheden. Disse indgreb havde tendens til at afskrække fra eller begrænse Unionens og udenlandske investeringer på visse markeder, hvilket i realiteten gjorde det muligt for statsejede virksomheder eller private virksomheder med tætte forbindelser til regeringen at købe virksomheder. Indgrebene påvirker også i alvorlig grad principperne for det indre marked og retsstatsprincippet og begrænser mulighederne for bæredygtig økonomisk vækst. F.eks. udsættes specifikke virksomheder og industrier for forskelsbehandling gennem skræddersyede skatter, prislofter og bestemmelser, der indføres med kort varsel og uden forudgående høring. Siden 2020 har regeringen også anvendt sine ekstraordinære beføjelser under »undtagelsestilstanden« til at indføre sådanne foranstaltninger. Budgetindtægterne fra sektorspecifikke skatter er betydelige. F.eks. indførte regeringen for nylig administrative prislofter og en overskudsskat på 90 % på produktionen af cement og keramiske materialer. Der er tale om industrier med en høj grad af udenlandsk ejerskab. I december 2022 forhøjede regeringen pludselig skatten for forsikrings- og medicinalvirksomheder. Bankerne blev belastet af et loft over fleksible realkreditrenter, hvilket påvirkede deres evne til at yde lån og deres rentabilitet. Der er blevet anvendt selektiv og vilkårlig administrativ kontrol, bøder og tilbageholdelse af tilladelser til at lægge unødigt pres på visse virksomheder, navnlig inden for detailhandel og transport. Der synes at mangle effektive retsmidler mod vilkårlige foranstaltninger truffet af myndighederne. Detailsektoren står fortsat over for uforudsigelige regler. Betingelserne for at tillade etablering af butikker på over 400 m2 eller ændringer heraf synes ikke at være gennemsigtige, og muligheden for domstolsprøvelse er tvivlsom. Afgiften på detailsektoren belaster større virksomheder, der ikke har deres hovedsæde i Ungarn, uforholdsmæssigt. Regeringen bruger ofte sine beføjelser til at fritage transaktioner fra fusionskontrol.

Sådanne transaktioners indvirkning på økonomien, konkurrencen og det indre marked vurderes ikke. Kriterierne for undtagelserne er ikke fastsat på en gennemsigtig måde, og der findes ingen formel procedure for at anfægte disse kriterier eller selve beslutningen. Som følge af indgrebene er statens eller statsvenlig indenlandsk ejerskab steget inden for bankvæsen, telekommunikation, forsyningstjenester, medier, TV- og radioudsendelser på bekostning af udenlandsk ejerskab. På grundlag af meddelelser fra regeringsmedlemmer kan der forventes lignende transaktioner inden for forsikrings-, detail- og transportsektoren, navnlig vedrørende Budapest lufthavn. Den faldende tilstedeværelse af udenlandsk kapital og knowhow, navnlig i industrier med høj værditilvækst såsom bank- og telekommunikationssektoren, risikerer at begrænse Ungarns muligheder for produktivitetsvækst og innovation.

| (38) | Ungarns energimiks bestemmes af olie og gas, som hver tegner sig for ca. en tredjedel af det samlede energiforbrug. Kerneenergi og vedvarende energikilder tegner sig for henholdsvis 15 % og 14 %. Ungarn er fortsat stærkt afhængig af Rusland med hensyn til fossile brændstoffer og atomkraft, og landets bestræbelser på at bevæge sig væk fra russisk afhængighed er langsomme. Tre fjerdedele af det indenlandske gasforbrug dækkes af importen fra Rusland. I 2021 undertegnede Ungarn en langsigtet gasforsyningsaftale med Gazprom og genforhandlede den i april 2023 med mulighed for yderligere mængder. En mindskelse af afhængigheden af russiske fossile brændstoffer vil kræve en betydelig yderligere indsats, navnlig for at styrke samarbejdet med nabolandene, herunder om nødvendigt om infrastruktur, for at sikre adgang til alternative fossile brændstofkilder. Elektrificering og de planlagte investeringer i energiintensive industrier vil øge behovet for elproduktion. På trods af den betydelige stigning i solenergikapaciteten i de seneste år er andelen af vedvarende energikapacitet stadig en af de laveste i Unionen. Opførelsen af vindmøller har været suspenderet og forventes at blive genoptaget efter ophævelsen af de retlige restriktioner. Den geotermiske energi er underudnyttet. De ofte skiftende lovgivningsmæssige rammer udgør en række udfordringer for udviklingen af vedvarende energi. Desuden skaber begrænsningerne i elnettets kapacitet en betydelig flaskehals for tilslutning af vedvarende energi til nettet, mens manglen på fleksibilitetsløsninger på efterspørgsels- og udbudssiden og begrænset forbrugerindflydelse skaber en stor hindring for udviklingen af ren elproduktion fra vedvarende energikilder. Suboptimal integration i Unionens balancemarked er også en forspildt mulighed for at optimere nettet med henblik på yderligere kapacitet til vedvarende energi. |
| --- | --- |

(38)

Ungarns energimiks bestemmes af olie og gas, som hver tegner sig for ca. en tredjedel af det samlede energiforbrug. Kerneenergi og vedvarende energikilder tegner sig for henholdsvis 15 % og 14 %. Ungarn er fortsat stærkt afhængig af Rusland med hensyn til fossile brændstoffer og atomkraft, og landets bestræbelser på at bevæge sig væk fra russisk afhængighed er langsomme. Tre fjerdedele af det indenlandske gasforbrug dækkes af importen fra Rusland. I 2021 undertegnede Ungarn en langsigtet gasforsyningsaftale med Gazprom og genforhandlede den i april 2023 med mulighed for yderligere mængder. En mindskelse af afhængigheden af russiske fossile brændstoffer vil kræve en betydelig yderligere indsats, navnlig for at styrke samarbejdet med nabolandene, herunder om nødvendigt om infrastruktur, for at sikre adgang til alternative fossile brændstofkilder. Elektrificering og de planlagte investeringer i energiintensive industrier vil øge behovet for elproduktion. På trods af den betydelige stigning i solenergikapaciteten i de seneste år er andelen af vedvarende energikapacitet stadig en af de laveste i Unionen. Opførelsen af vindmøller har været suspenderet og forventes at blive genoptaget efter ophævelsen af de retlige restriktioner. Den geotermiske energi er underudnyttet. De ofte skiftende lovgivningsmæssige rammer udgør en række udfordringer for udviklingen af vedvarende energi. Desuden skaber begrænsningerne i elnettets kapacitet en betydelig flaskehals for tilslutning af vedvarende energi til nettet, mens manglen på fleksibilitetsløsninger på efterspørgsels- og udbudssiden og begrænset forbrugerindflydelse skaber en stor hindring for udviklingen af ren elproduktion fra vedvarende energikilder. Suboptimal integration i Unionens balancemarked er også en forspildt mulighed for at optimere nettet med henblik på yderligere kapacitet til vedvarende energi.

| (39) | Ungarn har et betydeligt potentiale med hensyn til energieffektivitet, navnlig i beboelsesejendomme. Ungarns forbrug af naturgas er faldet med 20 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16), hvilket også skyldes foranstaltninger i den offentlige sektor og ændringen af systemet for loft over energipriser, der anvendes for husholdninger. Ungarn opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Trods de seneste ændringer giver det administrative prissystem på energi dog stadig ikke prissignaler mulighed for at fungere ordentligt og skabe tilstrækkelige incitamenter til energibesparelser. Prislofter anvendes konsekvent på alle husholdninger. Højindkomsthusstande nyder også godt af den subsidierede administrative pris, mens lavindkomstfamilier ofte bor i mindre energieffektive boliger. Målrettede ordninger for lavindkomsthusholdninger ville være mere effektive, både med hensyn til at støtte sårbare husholdninger og generere energibesparelser. |
| --- | --- |

(39)

Ungarn har et betydeligt potentiale med hensyn til energieffektivitet, navnlig i beboelsesejendomme. Ungarns forbrug af naturgas er faldet med 20 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående 5 år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16), hvilket også skyldes foranstaltninger i den offentlige sektor og ændringen af systemet for loft over energipriser, der anvendes for husholdninger. Ungarn opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). Trods de seneste ændringer giver det administrative prissystem på energi dog stadig ikke prissignaler mulighed for at fungere ordentligt og skabe tilstrækkelige incitamenter til energibesparelser. Prislofter anvendes konsekvent på alle husholdninger. Højindkomsthusstande nyder også godt af den subsidierede administrative pris, mens lavindkomstfamilier ofte bor i mindre energieffektive boliger. Målrettede ordninger for lavindkomsthusholdninger ville være mere effektive, både med hensyn til at støtte sårbare husholdninger og generere energibesparelser.

| (40) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Ungarn til 31 jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder eller viden. Samtidig er arbejdstagernes deltagelse i uddannelse i energiintensive industrier faldet betydeligt og ligger nu under EU-gennemsnittet. |
| --- | --- |

(40)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Ungarn til 31 jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder eller viden. Samtidig er arbejdstagernes deltagelse i uddannelse i energiintensive industrier faldet betydeligt og ligger nu under EU-gennemsnittet.

| (41) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(41)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (42) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til et meget højt prispres, eksterne behov og offentlige finansieringsbehov. Henstilling 2 og 4 bidrager til at adressere henstilling 1, |
| --- | --- |

(42)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til et meget højt prispres, eksterne behov og offentlige finansieringsbehov. Henstilling 2 og 4 bidrager til at adressere henstilling 1,

HENSTILLER, at Ungarn i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 4,4 % (19)

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte i perioden efter 2024 med føre en mellemsigtet finanspolitisk strategi med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, for at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

tilstræbe en effektiv koordinering og en klar afgrænsning af de makroøkonomiske politikker for at sikre finanspolitisk og ekstern holdbarhed; udfase pris- og rentelofterne for at mindske forvridende virkninger og lette en smidig transmission af pengepolitikken; målrette støtteforanstaltninger i boligsektoren mod lavindkomsthusholdninger; styrke den mellemfristede budgetramme, tilpasse udarbejdelsen af de årlige budgetter til budgetåret og begrænse skønsbeføjelsen i forbindelse med gennemførelsen af de årlige budgetter

2.

hurtigst muligt opfylde de krævede milepæle og mål vedrørende styrkelse af retsvæsenets uafhængighed og beskyttelse af Unionens finansielle interesser med henblik på at muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen; afslutte REPowerEU-kapitlet hurtigt med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre det sociale bistandssystems tilstrækkelighed, herunder arbejdsløshedsunderstøttelse; forbedre adgangen til effektive aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, navnlig opkvalificeringsmuligheder for de dårligst stillede grupper, og sikre en effektiv social dialog; forbedre de lovgivningsmæssige rammer og konkurrencen inden for tjenesteydelser ved at undgå selektive og vilkårlige administrative indgreb og anvendelsen af skræddersyet lovgivning, der giver bestemte virksomheder uberettigede fordele eller ulemper, ved systematisk at anvende konkurrencekontrol på forretningstransaktioner og ved at begrænse brugen af nødforanstaltninger til det strengt nødvendige i overensstemmelse med principperne for det indre marked og retsstatsprincippet

4.

reducere den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, herunder vindenergi, geotermisk og bæredygtig biomethan, navnlig ved at strømline godkendelsesprocedurerne, samtidig med at der gennemføres regelmæssige miljøkonsekvensvurderinger og ved at skabe gunstige og forudsigelige lovgivningsmæssige rammer; udfase subsidier til fossile brændstoffer; reformere reglerne for balancering af energimarkedet og takstfastsættelsen for at muliggøre omkostningsdækning og optimal udnyttelse af nettet. Hvor det er nødvendigt opgradere elinfrastrukturen, herunder net- og lagringskapacitet; diversificere importen af fossile brændstoffer for at mindske afhængigheden af Rusland betydeligt, herunder ved at styrke samarbejdet med andre medlemsstater, herunder om nødvendigt om infrastruktur; forbedre energieffektiviteten, navnlig i bygninger, og fortsætte bestræbelserne på at reducere det samlede gasforbrug; tilpasse det nuværende system med regulerede energipriser for at fremme energibesparelser og samtidig yde målrettet støtte til lavindkomsthusholdninger og øge de politiske bestræbelser på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 15447/22; ST 15447/22 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 78).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter ydede et ekspansivt bidrag på 1,7 procentpoint af BNP, hvilket skyldes virkningen af køb af gaslagre foretaget af en særlig enhed, der er klassificeret som en del af den offentlig forvaltning.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Ungarns nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Ungarns konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 136).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Ungarn, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 16,6 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 2,2 procentpoint af BNP. Det store fald i andre investeringsudgifter i 2023 hænger sammen med den store virkning af købet af gaslagre foretaget af en særlig enhed, der er klassificeret som en del af den offentlige forvaltning i 2022.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/167 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/167

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Maltas nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/18)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Maltas udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Malta ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Maltas udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 13. juli 2021 indgav Malta sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 5. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Maltas genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Malta på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 13. juli 2021 indgav Malta sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 5. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Maltas genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Malta på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 25. april 2023 forelagde Malta sit nationale reformprogram for 2023 og den 3. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Maltas halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 25. april 2023 forelagde Malta sit nationale reformprogram for 2023 og den 3. maj 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Maltas halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Malta 2023. Heri foretages der en vurdering af Maltas fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Maltas gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Maltas fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Malta 2023. Heri foretages der en vurdering af Maltas fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Maltas gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Maltas fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Maltas offentlige underskud fra 7,8 % af BNP i 2021 til 5,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 55,1 % af BNP ved udgangen af 2021 til 53,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Malta, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Malta bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Maltas offentlige underskud fra 7,8 % af BNP i 2021 til 5,8 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 55,1 % af BNP ved udgangen af 2021 til 53,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Malta, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Malta bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelser af de indirekte skatter på energiforbrug, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede subsidier til energiproduktion for at kompensere for prisstigningen på importeret elektricitet og CO2-emissioner. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 3,2 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger nedsættelser af de indirekte skatter på energiforbrug, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede subsidier til energiproduktion for at kompensere for prisstigningen på importeret elektricitet og CO2-emissioner. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 3,2 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Malta i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Malta i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral med – 0,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Malta med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,9 % af BNP i 2022 (1,1 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes en lavere udnyttelse af andre EU-midler. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Malta bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Malta har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral med – 0,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Malta med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,9 % af BNP i 2022 (1,1 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes en lavere udnyttelse af andre EU-midler. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Malta bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Malta har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 4,1 % i 2023 og 4,5 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 3,9 % i 2023 og 4,1 % i 2024, hvilket primært tilskrives nettoeksportens lavere bidrag til væksten. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 4,1 % i 2023 og 4,5 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 3,9 % i 2023 og 4,1 % i 2024, hvilket primært tilskrives nettoeksportens lavere bidrag til væksten.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 5,0 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig stigningen i andre indtægter, herunder overskuddet fra landets ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret, mens faldet i subsidier, herunder den forventede udfasning af omkostningerne i forbindelse med omstruktureringen af det nationale luftfartsselskab, delvis udlignes af en stigning i det mellemliggende forbrug og i faste bruttoinvesteringer. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 53,4 % ved udgangen af 2022 til 54,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 54,8 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde til 5,0 % af BNP i 2023. Faldet i 2023 afspejler hovedsagelig stigningen i andre indtægter, herunder overskuddet fra landets ordninger for tildeling af statsborgerskab og opholdsret, mens faldet i subsidier, herunder den forventede udfasning af omkostningerne i forbindelse med omstruktureringen af det nationale luftfartsselskab, delvis udlignes af en stigning i det mellemliggende forbrug og i faste bruttoinvesteringer. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 53,4 % ved udgangen af 2022 til 54,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 54,8 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, navnlig nedsættelser af de indirekte skatter på energiforbrug og subsidier til energiproduktion for at kompensere for prisstigningen på importeret elektricitet og CO2-emissioner. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,7 % af BNP i 2023 (10). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, navnlig nedsættelser af de indirekte skatter på energiforbrug og subsidier til energiproduktion for at kompensere for prisstigningen på importeret elektricitet og CO2-emissioner. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,7 % af BNP i 2023 (10). Foranstaltningerne i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Malta træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Malta bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Malta at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Malta træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Malta bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Malta at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 0,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,8 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint (13). Malta planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Malta planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, navnlig renovering af private og offentlige bygninger, herunder hospitaler og skoler, elektrificering af transportsektoren og projekter vedrørende digitalisering af den offentlige forvaltning og den private sektor, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en stort set neutral finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 0,4 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,8 % af BNP til finanspolitikken. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint (13). Malta planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Malta planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, navnlig renovering af private og offentlige bygninger, herunder hospitaler og skoler, elektrificering af transportsektoren og projekter vedrørende digitalisering af den offentlige forvaltning og den private sektor, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,3 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig reduktionen af subsidier, herunder udfasningen af de nationale luftfartsselskabers førtidspensionsordninger, og den begrænsede vækst i lønudgifterne og udgifterne til mellemliggende forbrug, som delvis kompenseres af stigningen i renteudgifterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 55,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 4,5 % af BNP. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 56,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,3 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig reduktionen af subsidier, herunder udfasningen af de nationale luftfartsselskabers førtidspensionsordninger, og den begrænsede vækst i lønudgifterne og udgifterne til mellemliggende forbrug, som delvis kompenseres af stigningen i renteudgifterne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 55,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud i 2024 på 4,5 % af BNP. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 56,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal nogle af energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 1,5 % af BNP. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal nogle af energistøtteforanstaltningerne udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 1,5 % af BNP. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 ikke overstige 5,9 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,7 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 ikke overstige 5,9 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,7 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter, der er lavere end anbefalet for 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,3 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne, og det skyldes i vid udstrækning, at de fleste af disse foranstaltninger fortsat er i kraft. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,3 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne, og det skyldes i vid udstrækning, at de fleste af disse foranstaltninger fortsat er i kraft.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,8 % af BNP i 2023 til 3,1 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, med undtagelse af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer med høj merværdi og strukturreformer med henblik på den grønne og den digitale omstilling samt omstillingen på energiområdet, herunder inden for sundhed og forvaltning, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,8 % af BNP i 2023 til 3,1 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, med undtagelse af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer med høj merværdi og strukturreformer med henblik på den grønne og den digitale omstilling samt omstillingen på energiområdet, herunder inden for sundhed og forvaltning, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,6 % af BNP i 2025 og til 2,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at overskride 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 55,7 % ved udgangen af 2024 til 56,1 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,6 % af BNP i 2025 og til 2,9 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således ikke at overskride 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 55,7 % ved udgangen af 2024 til 56,1 % ved udgangen af 2026.

| (27) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Malta er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Malta indgav én betalingsanmodning svarende til 19 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 52,3 mio. EUR (i tilskud) den 8. marts 2023. Den 26. april 2023 forelagde Malta en ændring af sin plan sammen med et nyt REPowerEU-kapitel. Det nye REPowerEU-kapitel forventes at adressere udfordringerne i forbindelse med energiforsyning og energisikkerhed og fremskynde omstillingen til vedvarende energikilder. Malta foreslår desuden visse ændringer af den oprindelige genopretnings- og resiliensplan i lyset af den reducerede samlede tildeling og med henblik på tilpasning af genopretnings- og resiliensplanen til objektive omstændigheder. En medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Maltas strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(27)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Malta er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Malta indgav én betalingsanmodning svarende til 19 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 52,3 mio. EUR (i tilskud) den 8. marts 2023. Den 26. april 2023 forelagde Malta en ændring af sin plan sammen med et nyt REPowerEU-kapitel. Det nye REPowerEU-kapitel forventes at adressere udfordringerne i forbindelse med energiforsyning og energisikkerhed og fremskynde omstillingen til vedvarende energikilder. Malta foreslår desuden visse ændringer af den oprindelige genopretnings- og resiliensplan i lyset af den reducerede samlede tildeling og med henblik på tilpasning af genopretnings- og resiliensplanen til objektive omstændigheder. En medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Maltas strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (28) | Kommissionen godkendte alle Maltas programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Malta. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkendte alle Maltas programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Malta.

| (29) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Malta også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til de elementer ved skattesystemet, som muliggør aggressiv skatteplanlægning, og til energipolitikken og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(29)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Malta også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til de elementer ved skattesystemet, som muliggør aggressiv skatteplanlægning, og til energipolitikken og den grønne omstilling.

| (30) | Det er fortsat vigtigt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at forbedre effektiviteten og retfærdigheden i skattesystemerne. I betragtning af de afsmittende virkninger af aggressiv skatteplanlægning mellem medlemsstaterne er en samordnet indsats for at supplere EU-lovgivningen gennem nationale politikker i alle medlemsstater helt afgørende. Malta har taget skridt til at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning ved at gennemføre tidligere aftalte internationale og europæiske initiativer. Endvidere har Malta forpligtet sig til at tackle problemet i sin genopretnings- og resiliensplan. Tilsagnene om at indføre regler for interne afregningspriser og bestille en uafhængig undersøgelse af udgående og indgående betalinger (dvs. mellem personer med bopæl i Unionen og personer med bopæl i tredjelande), som skal følges op af lovgivning i overensstemmelse med undersøgelsens resultater, peger i den rigtige retning. Indtil Malta begynder at anvende kildeskat på renter, udbytte og royalties, der betales af virksomheder baseret i Malta til jurisdiktioner med ingen eller lav beskatning (i denne forbindelse enhver jurisdiktion med en lovbestemt selskabsskattesats på under 9 %, som er den laveste lovbestemte selskabsskattesats i Unionen), eller tilsvarende defensive foranstaltninger – med henblik på at sikre, at virksomheder ikke kan flytte deres overskud uden beskatning til tredjelande – vil risikoen for dobbelt ikkebeskatning af disse indtægter fortsat være høj. Derudover indebærer behandlingen af ikkehjemmehørende selskaber med sæde i Malta stadig en risiko for dobbelt ikkebeskatning af både selskaber og enkeltpersoner. Problemet vil kun delvist blive løst ved efterlevelse af Rådets direktiv (EU) 2022/2523 (15), som kun finder anvendelse på store virksomheder, når det er gennemført i Malta. |
| --- | --- |

(30)

Det er fortsat vigtigt at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning for at forbedre effektiviteten og retfærdigheden i skattesystemerne. I betragtning af de afsmittende virkninger af aggressiv skatteplanlægning mellem medlemsstaterne er en samordnet indsats for at supplere EU-lovgivningen gennem nationale politikker i alle medlemsstater helt afgørende. Malta har taget skridt til at bekæmpe aggressiv skatteplanlægning ved at gennemføre tidligere aftalte internationale og europæiske initiativer. Endvidere har Malta forpligtet sig til at tackle problemet i sin genopretnings- og resiliensplan. Tilsagnene om at indføre regler for interne afregningspriser og bestille en uafhængig undersøgelse af udgående og indgående betalinger (dvs. mellem personer med bopæl i Unionen og personer med bopæl i tredjelande), som skal følges op af lovgivning i overensstemmelse med undersøgelsens resultater, peger i den rigtige retning. Indtil Malta begynder at anvende kildeskat på renter, udbytte og royalties, der betales af virksomheder baseret i Malta til jurisdiktioner med ingen eller lav beskatning (i denne forbindelse enhver jurisdiktion med en lovbestemt selskabsskattesats på under 9 %, som er den laveste lovbestemte selskabsskattesats i Unionen), eller tilsvarende defensive foranstaltninger – med henblik på at sikre, at virksomheder ikke kan flytte deres overskud uden beskatning til tredjelande – vil risikoen for dobbelt ikkebeskatning af disse indtægter fortsat være høj. Derudover indebærer behandlingen af ikkehjemmehørende selskaber med sæde i Malta stadig en risiko for dobbelt ikkebeskatning af både selskaber og enkeltpersoner. Problemet vil kun delvist blive løst ved efterlevelse af Rådets direktiv (EU) 2022/2523 (15), som kun finder anvendelse på store virksomheder, når det er gennemført i Malta.

| (31) | Fossile brændsler spiller fortsat en vigtig rolle i Maltas økonomi og gør landet stærkt afhængigt af energiimport og eksponerer landet for den globale prisudvikling, selv om Malta ikke direkte importerer olie eller gas fra Rusland. I 2021 stammede størstedelen af Maltas elproduktion fra fossile brændsler, mens vedvarende energikilder kun tegnede sig for 11,9 %. Malta har et betydeligt uudnyttet potentiale for offshoresolenergi og -vindenergi. Regeringens tilsagn om at indføre teknologier for vedvarende offshoreenergi i fremtiden og meddele Maltas ikkebindende andel af Unionens mål for vedvarende offshoreenergi er et positivt politisk skift, men der er endnu ikke udpeget konkrete projekter. Elnettets kapacitet og fleksibilitet er en flaskehals for integrationen af vedvarende energi og forbedringen af strømforsyningens effektivitet, pålidelighed og sikkerhed. Det kræver investeringer i modernisering af nettet, herunder fra Maltas REPowerEU-tilskudsbudget, for at afhjælpe denne flaskehals. Malta er i færd med at øge sin energiforsyningssikkerhed ved at etablere endnu en elsammenkobling med Italien. |
| --- | --- |

(31)

Fossile brændsler spiller fortsat en vigtig rolle i Maltas økonomi og gør landet stærkt afhængigt af energiimport og eksponerer landet for den globale prisudvikling, selv om Malta ikke direkte importerer olie eller gas fra Rusland. I 2021 stammede størstedelen af Maltas elproduktion fra fossile brændsler, mens vedvarende energikilder kun tegnede sig for 11,9 %. Malta har et betydeligt uudnyttet potentiale for offshoresolenergi og -vindenergi. Regeringens tilsagn om at indføre teknologier for vedvarende offshoreenergi i fremtiden og meddele Maltas ikkebindende andel af Unionens mål for vedvarende offshoreenergi er et positivt politisk skift, men der er endnu ikke udpeget konkrete projekter. Elnettets kapacitet og fleksibilitet er en flaskehals for integrationen af vedvarende energi og forbedringen af strømforsyningens effektivitet, pålidelighed og sikkerhed. Det kræver investeringer i modernisering af nettet, herunder fra Maltas REPowerEU-tilskudsbudget, for at afhjælpe denne flaskehals. Malta er i færd med at øge sin energiforsyningssikkerhed ved at etablere endnu en elsammenkobling med Italien.

| (32) | Maltas bidrag til Unionens energieffektivitetsmål for 2030 er lavt, og energiforbruget i beboelsesejendomme stiger fortsat. Malta kan optrappe energieffektivitetsforanstaltningerne og reducere energiefterspørgslen ved at:tilskynde til installation af solpaneler i alle nye bygninger, sikre udbredelsen af egnede solenergianlæg i alle nye offentlige bygninger og erhvervsbygninger med et nytteareal på over 250 m2, fjerne juridiske hindringer og give yderligere økonomiske incitamenter til husejerne. Anvendelsen af digital teknologi, f.eks. applikationer til overvågning og regulering af energiforbruget, kan bidrage til at øge energieffektiviteten. En effektiv gennemførelse af de nye nationale rammebestemmelser for byggesektoren vil øge kvaliteten (herunder energieffektiviteten) af bygninger og sikkerheden i byggeprocessen. Maltas forbrug af naturgas steg med 12,7 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er en udvikling i den modsatte retning af reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Selv om Malta er berettiget til en undtagelse fra dette mål, opfordres Malta til at øge indsatsen for midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). |
| --- | --- |

(32)

Maltas bidrag til Unionens energieffektivitetsmål for 2030 er lavt, og energiforbruget i beboelsesejendomme stiger fortsat. Malta kan optrappe energieffektivitetsforanstaltningerne og reducere energiefterspørgslen ved at:tilskynde til installation af solpaneler i alle nye bygninger, sikre udbredelsen af egnede solenergianlæg i alle nye offentlige bygninger og erhvervsbygninger med et nytteareal på over 250 m2, fjerne juridiske hindringer og give yderligere økonomiske incitamenter til husejerne. Anvendelsen af digital teknologi, f.eks. applikationer til overvågning og regulering af energiforbruget, kan bidrage til at øge energieffektiviteten. En effektiv gennemførelse af de nye nationale rammebestemmelser for byggesektoren vil øge kvaliteten (herunder energieffektiviteten) af bygninger og sikkerheden i byggeprocessen. Maltas forbrug af naturgas steg med 12,7 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er en udvikling i den modsatte retning af reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Selv om Malta er berettiget til en undtagelse fra dette mål, opfordres Malta til at øge indsatsen for midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17).

| (33) | Derudover stiger emissionerne fra vejtransport fortsat på baggrund af den fortsatte afhængighed af personbiler, og vejtransporten udgør Maltas største kilde til drivhusgasemissioner uden for ETS. Andelen af nulemissionskøretøjer er meget lavere end EU-gennemsnittet og stiger meget langsomt. Reduktion af emissionerne og trafiktrængslen vil kræve, at Malta forbedrer den offentlige transport (punktlighed, nedsat rejsetid), anvender intelligente transportsystemer (for at forbedre trafikstrømmene, sikkerheden og håndhævelsen af færdselsreglerne) og investerer i infrastruktur til »blød mobilitet« med henblik på at sørge for sikre alternativer til privatbiler (såsom sikre, adskilte og indbyrdes forbundne fortove og stier/ruter til cykler og el-løbehjul). |
| --- | --- |

(33)

Derudover stiger emissionerne fra vejtransport fortsat på baggrund af den fortsatte afhængighed af personbiler, og vejtransporten udgør Maltas største kilde til drivhusgasemissioner uden for ETS. Andelen af nulemissionskøretøjer er meget lavere end EU-gennemsnittet og stiger meget langsomt. Reduktion af emissionerne og trafiktrængslen vil kræve, at Malta forbedrer den offentlige transport (punktlighed, nedsat rejsetid), anvender intelligente transportsystemer (for at forbedre trafikstrømmene, sikkerheden og håndhævelsen af færdselsreglerne) og investerer i infrastruktur til »blød mobilitet« med henblik på at sørge for sikre alternativer til privatbiler (såsom sikre, adskilte og indbyrdes forbundne fortove og stier/ruter til cykler og el-løbehjul).

| (34) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Malta for seks erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder arbejdstagere i fremstillingsindustrien og byggearbejdere. |
| --- | --- |

(34)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Malta for seks erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder arbejdstagere i fremstillingsindustrien og byggearbejdere.

| (35) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(35)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (36) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Malta bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(36)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Malta bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og fjerde henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Malta i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 5,9 % (19);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

fortsætte den konsekvente gennemførelse af sin genopretnings- og resiliensplan og efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

træffe foranstaltninger til effektivt at tage fat på de elementer i skattesystemet, som kan muliggøre enkeltpersoners og multinationale selskabers aggressive skatteplanlægning, bl.a. ved at sikre tilstrækkelig beskatning af udgående betalinger af renter, royalties og udbytte og ændre reglerne for ikkehjemmehørende selskaber

4.

mindske afhængigheden af fossile brændsler ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, herunder offshorevindenergi og -solenergi, og opgradere og udvide elnettets kapacitet, herunder med hensyn til transmission, distribution og batterilagring; mindske energiefterspørgslen gennem forbedret energieffektivitet, navnlig i beboelsesejendomme; reducere emissionerne fra vejtransport ved at afhjælpe trafiktrængslen gennem bedre servicekvalitet inden for offentlig transport, intelligente transportsystemer og investering i infrastruktur til blød mobilitet; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11941/2021 INIT, ST 11941/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 83).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Maltas nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Maltas stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 146).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Malta, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 9,5 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Rådets direktiv (EU) 2022/2523 af 14. december 2022 om sikring af en global minimumsskattesats for multinationale koncerner og store nationale koncerner i Unionen (EUT L 328 af 22.12.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/176 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/176

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Nederlandenes nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/19)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Nederlandene blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Nederlandenes udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Nederlandene blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Nederlandenes udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 8. juli 2022 indgav Nederlandene sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. oktober 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Nederlandenes genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Nederlandene på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 8. juli 2022 indgav Nederlandene sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. oktober 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Nederlandenes genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Nederlandene på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 28. april 2023 forelagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Nederlandenes halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28. april 2023 forelagde Nederlandene sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Nederlandenes halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Nederlandene 2023. Heri foretages der en vurdering af Nederlandenes fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Nederlandenes gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Nederlandenes fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Nederlandene 2023. Heri foretages der en vurdering af Nederlandenes fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Nederlandenes gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Nederlandenes fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Nederlandene i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Nederlandene er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig står Nederlandene trods visse tegn på forbedring fortsat over for sårbarheder med hensyn til en stor privat gæld og et stort overskud på betalingsbalancens løbende poster, som har betydning ud over landegrænserne. På trods af de nyligt reviderede data er overskuddet på betalingsbalancens løbende poster stort og den private gæld efter internationale standarder høj og ligger over de grundlæggende økonomiske forhold. Det store overskud på betalingsbalancens løbende poster faldt i 2022 som følge af en forværring af bytteforholdet, der ledsagedes af en forbedring af de løbende poster i faste priser og en stigning i underskuddet på de primære indkomster. Som følge af det forbedrede bytteforhold forventes overskuddet at stige markant i 2023 og stabilisere sig i 2024. Der er gjort begrænsede politiske fremskridt, men der skal gøres mere for at mindske hindringerne for investeringer. Gælden i ikkefinansielle selskaber og i husholdningerne er fortsat høj, og særligt for sidstnævnte giver dette anledning til bekymring, da det gør husholdningerne sårbare over for chok, idet risiciene forværres af den høje og stigende overvurdering af boligpriserne. Gælden forventes at fortsætte med at falde moderat. På trods af et moderat fald i boligpriserne er boligmarkedet fortsat under pres, især fordi opførelsen af nye boliger fortsat ligger betydeligt under regeringens mål. Samtidig subsidieres gældsfinansieret boligejerskab stadig af en gunstig beskatning, mens politiske tiltag vedrørende det private udlejningsmarked risikerer at underminere udviklingen heraf. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Nederlandene i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Nederlandene er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig står Nederlandene trods visse tegn på forbedring fortsat over for sårbarheder med hensyn til en stor privat gæld og et stort overskud på betalingsbalancens løbende poster, som har betydning ud over landegrænserne. På trods af de nyligt reviderede data er overskuddet på betalingsbalancens løbende poster stort og den private gæld efter internationale standarder høj og ligger over de grundlæggende økonomiske forhold. Det store overskud på betalingsbalancens løbende poster faldt i 2022 som følge af en forværring af bytteforholdet, der ledsagedes af en forbedring af de løbende poster i faste priser og en stigning i underskuddet på de primære indkomster. Som følge af det forbedrede bytteforhold forventes overskuddet at stige markant i 2023 og stabilisere sig i 2024. Der er gjort begrænsede politiske fremskridt, men der skal gøres mere for at mindske hindringerne for investeringer. Gælden i ikkefinansielle selskaber og i husholdningerne er fortsat høj, og særligt for sidstnævnte giver dette anledning til bekymring, da det gør husholdningerne sårbare over for chok, idet risiciene forværres af den høje og stigende overvurdering af boligpriserne. Gælden forventes at fortsætte med at falde moderat. På trods af et moderat fald i boligpriserne er boligmarkedet fortsat under pres, især fordi opførelsen af nye boliger fortsat ligger betydeligt under regeringens mål. Samtidig subsidieres gældsfinansieret boligejerskab stadig af en gunstig beskatning, mens politiske tiltag vedrørende det private udlejningsmarked risikerer at underminere udviklingen heraf.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Nederlandenes offentlige budgetsaldo fra et underskud på 2,4 % af BNP i 2021 til ligevægt på budgettet i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 52,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 51,0 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Nederlandenes offentlige budgetsaldo fra et underskud på 2,4 % af BNP i 2021 til ligevægt på budgettet i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 52,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 51,0 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede dette indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger i form af en nedsættelse af momsen på energi og af punktafgiften på benzin og diesel samt udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger i form af kompensation for energiregninger i november og december og støtte til lavindkomsthusstande med høje energiregninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, nemlig et solidaritetsbidrag med en sats på 33 % i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,6 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,3 % af BNP i 2022 fra 1,8 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede dette indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger i form af en nedsættelse af momsen på energi og af punktafgiften på benzin og diesel samt udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger i form af kompensation for energiregninger i november og december og støtte til lavindkomsthusstande med høje energiregninger. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, nemlig et solidaritetsbidrag med en sats på 33 % i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,6 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,3 % af BNP i 2022 fra 1,8 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Nederlandene i 2022 (8) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Nederlandene i 2022 (8) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 understøttende, nemlig – 0,5 % af BNP, som henstillet af Rådet. Som henstillet af Rådet fortsatte Nederlandene med at støtte genopretningen med investeringer, finansieret af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (10). Nederlandene bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer som henstillet i Rådets henstilling. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint til den finanspolitiske kurs. Nederlandene har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 understøttende, nemlig – 0,5 % af BNP, som henstillet af Rådet. Som henstillet af Rådet fortsatte Nederlandene med at støtte genopretningen med investeringer, finansieret af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (10). Nederlandene bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer som henstillet i Rådets henstilling. Samtidig indebar væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et ekspansivt bidrag på 0,4 procentpoint til den finanspolitiske kurs. Nederlandene har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 1,4 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lidt højere realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og en lidt lavere vækst på 1,2 % i 2024. Dette skyldes hovedsagelig små forskelle i udsigterne for den indenlandske efterspørgsel i begge år. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,6 % i 2023 og 1,4 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en lidt højere realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og en lidt lavere vækst på 1,2 % i 2024. Dette skyldes hovedsagelig små forskelle i udsigterne for den indenlandske efterspørgsel i begge år.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 3,0 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 skyldes hovedsagelig omkostningerne vedrørende energipakken, stigende renteudgifter, yderligere udgiftsplaner i forbindelse med samfundsmæssige udfordringer såsom den grønne omstilling samt uddannelse og boligudbud. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 49,3 % ved udgangen af 2022 til 48,4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,1 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig fordi resultatdataene for den offentlige saldo for 2022 viste sig at være bedre end antaget i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 49,3 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes, at resultatdataene for 2022 viste sig at være højere end antaget i stabilitetsprogrammet for 2023 som følge af en høj stock-flow-tilpasning i 2022. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 3,0 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 skyldes hovedsagelig omkostningerne vedrørende energipakken, stigende renteudgifter, yderligere udgiftsplaner i forbindelse med samfundsmæssige udfordringer såsom den grønne omstilling samt uddannelse og boligudbud. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 49,3 % ved udgangen af 2022 til 48,4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,1 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig fordi resultatdataene for den offentlige saldo for 2022 viste sig at være bedre end antaget i stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes den offentlige gældskvote at blive højere, nemlig 49,3 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes, at resultatdataene for 2022 viste sig at være højere end antaget i stabilitetsprogrammet for 2023 som følge af en høj stock-flow-tilpasning i 2022.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det drejer sig om foranstaltninger fra 2022, der er forlænget, navnlig nedsættelsen af punktafgiften på benzin og diesel og støtten til lavindkomsthusstande, og nye foranstaltninger såsom et prisloft for elektricitet og gas og støtteordningen for energiintensive SMV'er. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,1 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,5 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Det drejer sig om foranstaltninger fra 2022, der er forlænget, navnlig nedsættelsen af punktafgiften på benzin og diesel og støtten til lavindkomsthusstande, og nye foranstaltninger såsom et prisloft for elektricitet og gas og støtteordningen for energiintensive SMV'er. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,1 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,5 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne til midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stabile i forhold til 2022.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Nederlandene træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Nederlandene skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Nederlandene at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Nederlandene træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Nederlandene skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Nederlandene at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,5 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,9 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter en stigning på 0,4 % af BNP i omkostningerne til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter kan derfor kun delvis tilskrives den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger i den offentlige sektor samt sociale ydelser og højere udgifter til sundhedspleje. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint. Nederlandene planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Nederlandene planlægger også at finansiere offentlige investeringer med henblik på den grønne og den digitale omstilling og energisikkerhed, som f.eks. investeringer i og fremme af udviklingen af offshorevindmølleparker, tilskyndelse til anvendelse af brint og forbedring af de studerendes digitale færdigheder, som delvis finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (– 1,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 0,5 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,9 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter en stigning på 0,4 % af BNP i omkostningerne til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter kan derfor kun delvis tilskrives den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger i den offentlige sektor samt sociale ydelser og højere udgifter til sundhedspleje. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,0 procentpoint. Nederlandene planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Nederlandene planlægger også at finansiere offentlige investeringer med henblik på den grønne og den digitale omstilling og energisikkerhed, som f.eks. investeringer i og fremme af udviklingen af offshorevindmølleparker, tilskyndelse til anvendelse af brint og forbedring af de studerendes digitale færdigheder, som delvis finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,6 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energiforanstaltningerne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 48,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af basiseffekten af det lavere forventede underskud i forhold til BNP i 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes en lignende offentlig gældskvote på 48,8 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,6 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energiforanstaltningerne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 48,7 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2024. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af basiseffekten af det lavere forventede underskud i forhold til BNP i 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes en lignende offentlig gældskvote på 48,8 % ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen går også ud fra en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen går også ud fra en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Hvis der tages hensyn til den finanspolitiske holdbarhed, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 ifølge Kommissionen være hensigtsmæssig. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 3,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,1 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Hvis der tages hensyn til den finanspolitiske holdbarhed, vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 ifølge Kommissionen være hensigtsmæssig. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 3,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,1 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 imidlertid ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (25) | Ved en uændret politik forventes det i Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter vil stige med 1,7 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er i overensstemmelse med besparelserne ved den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

(25)

Ved en uændret politik forventes det i Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter vil stige med 1,7 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er i overensstemmelse med besparelserne ved den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,4 % af BNP i 2023 til 3,5 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformer og investeringer inden for uddannelse, forskning og udvikling, arbejdsmarkedet og den grønne og den digitale omstilling, der også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,4 % af BNP i 2023 til 3,5 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformer og investeringer inden for uddannelse, forskning og udvikling, arbejdsmarkedet og den grønne og den digitale omstilling, der også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 2,8 % af BNP i 2026 og 3,2 % af BNP i 2027. Derfor forventes det offentlige underskud at forblive under 3 % af BNP frem til 2026 og stige til over 3 % af BNP i 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 48,7 % ved udgangen af 2024 til 52,7 % ved udgangen af 2027. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 2,8 % af BNP i 2026 og 3,2 % af BNP i 2027. Derfor forventes det offentlige underskud at forblive under 3 % af BNP frem til 2026 og stige til over 3 % af BNP i 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 48,7 % ved udgangen af 2024 til 52,7 % ved udgangen af 2027.

| (28) | De seneste års stærkt stigende boligpriser har ført til et overvurderet boligmarked. Som følge af stramningen af finansieringsvilkårene nåede boligmarkedet imidlertid et vendepunkt i midten af 2022, da boligpriserne begyndte at falde som følge af stigende renter på realkreditlån. Efter internationale standarder er realkreditgælden i forhold til BNP fortsat høj i Nederlandene. Dette skyldes relativt høje lånegrænser (høj belåningsgrad) og store skattefradrag for betalinger på realkreditlån. Rentefradraget på realkreditlån nedsættes gradvist, men er fortsat højt. Den deraf følgende høje gæld i husholdningerne gør disse sårbare over for økonomiske chok, og dette gælder i endnu højere grad nu, hvor risikoen for priskorrektioner på boligmarkedet er øget. Samtidig er det private udlejningsmarked forholdsvis lille, hvorfor der kun er et begrænset udbud af økonomisk overkommelige og tilgængelige alternativer til at købe en bolig. Manglen på økonomisk overkommelige lejeboliger underminerer endvidere arbejdskraftens mobilitet. Hvis de nuværende hindringer for investeringer, blandt andet i boligbyggeri, fjernes, vil det være muligt for regeringen at gennemføre sine planer om at øge boligudbuddet på vellykket vis og således bidrage til at genoprette balancen over for udlandet samt til et mere velfungerende boligmarked. |
| --- | --- |

(28)

De seneste års stærkt stigende boligpriser har ført til et overvurderet boligmarked. Som følge af stramningen af finansieringsvilkårene nåede boligmarkedet imidlertid et vendepunkt i midten af 2022, da boligpriserne begyndte at falde som følge af stigende renter på realkreditlån. Efter internationale standarder er realkreditgælden i forhold til BNP fortsat høj i Nederlandene. Dette skyldes relativt høje lånegrænser (høj belåningsgrad) og store skattefradrag for betalinger på realkreditlån. Rentefradraget på realkreditlån nedsættes gradvist, men er fortsat højt. Den deraf følgende høje gæld i husholdningerne gør disse sårbare over for økonomiske chok, og dette gælder i endnu højere grad nu, hvor risikoen for priskorrektioner på boligmarkedet er øget. Samtidig er det private udlejningsmarked forholdsvis lille, hvorfor der kun er et begrænset udbud af økonomisk overkommelige og tilgængelige alternativer til at købe en bolig. Manglen på økonomisk overkommelige lejeboliger underminerer endvidere arbejdskraftens mobilitet. Hvis de nuværende hindringer for investeringer, blandt andet i boligbyggeri, fjernes, vil det være muligt for regeringen at gennemføre sine planer om at øge boligudbuddet på vellykket vis og således bidrage til at genoprette balancen over for udlandet samt til et mere velfungerende boligmarked.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Nederlandenes genopretnings- og resiliensplan blev først vedtaget i 2022, men gennemførelsen heraf er allerede i gang. En hurtig forhandling af den operationelle aftale vil bidrage til gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen og er nødvendig for indgivelsen af den første betalingsanmodning, der forventes inden udgangen af 2023. Gennemførelsen er i gang, og på nuværende tidspunkt synes risiciene i forbindelse med manglende absorption at være begrænsede, da den finansielle tildeling er relativt beskeden. Udarbejdelsen af et REPowerEU-kapitel er i gang. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Nederlandenes strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Nederlandenes genopretnings- og resiliensplan blev først vedtaget i 2022, men gennemførelsen heraf er allerede i gang. En hurtig forhandling af den operationelle aftale vil bidrage til gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen og er nødvendig for indgivelsen af den første betalingsanmodning, der forventes inden udgangen af 2023. Gennemførelsen er i gang, og på nuværende tidspunkt synes risiciene i forbindelse med manglende absorption at være begrænsede, da den finansielle tildeling er relativt beskeden. Udarbejdelsen af et REPowerEU-kapitel er i gang. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Nederlandenes strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Nederlandenes programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Nederlandene. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Nederlandenes programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Nederlandene.

| (31) | Ud over de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Nederlandene over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med segmentering af arbejdsmarkedet, mangel på arbejdskraft og færdigheder, afhængighed af fossile brændstoffer og uforholdsmæssigt store kvælstofaflejringer. |
| --- | --- |

(31)

Ud over de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Nederlandene over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med segmentering af arbejdsmarkedet, mangel på arbejdskraft og færdigheder, afhængighed af fossile brændstoffer og uforholdsmæssigt store kvælstofaflejringer.

| (32) | Andelen af fleksibel beskæftigelse (både arbejdstagere med fleksible og midlertidige kontrakter og selvstændige uden ansatte) på arbejdsmarkedet er fortsat høj i Nederlandene. Dette peger i retning af en stigende risiko for segmentering af arbejdsmarkedet, der særligt på kanten af arbejdsmarkedet har forvridende virkninger. Dette kan forstærke chanceuligheden og udgøre en hindring for produktiviteten. En vis grad af fleksibilitet på arbejdsmarkedet kan bidrage til økonomiens tilpasningsevne og kan også i højere grad tilgodese individuelle præferencer. En uforholdsmæssigt stor anvendelse af fleksible former for beskæftigelse kan imidlertid have negative virkninger for arbejdstagerne og økonomien som helhed. F.eks. er deltagelse i uddannelse og livslang læring en udfordring for personer, der arbejder under fleksible beskæftigelsesordninger, hvilket igen fører til færre investeringer i færdigheder. Den nederlandske regering har i samarbejde med arbejdsmarkedets parter til hensigt at tage hånd om forskellene mellem faste og fleksible arbejdsordninger. Planerne omfatter afskaffelse af nultimerskontrakter, og at tilkaldekontrakter i deres nuværende form erstattes af en ny type kontrakt, der giver arbejdstagerne større indkomstsikkerhed, samt forbedring af vikaransattes sikkerhed i ansættelsen. Der skal hurtigt gøres fremskridt med gennemførelsen af disse planer for at sikre, at valget af en bestemt type ansættelseskontrakt styres af jobspecifikke behov eller arbejdstagernes præferencer, samtidig med at beskæftigelsessituationen og den sociale stilling for personer i fleksibel beskæftigelse forbedres, og segmenteringen af arbejdsmarkedet mindskes. |
| --- | --- |

(32)

Andelen af fleksibel beskæftigelse (både arbejdstagere med fleksible og midlertidige kontrakter og selvstændige uden ansatte) på arbejdsmarkedet er fortsat høj i Nederlandene. Dette peger i retning af en stigende risiko for segmentering af arbejdsmarkedet, der særligt på kanten af arbejdsmarkedet har forvridende virkninger. Dette kan forstærke chanceuligheden og udgøre en hindring for produktiviteten. En vis grad af fleksibilitet på arbejdsmarkedet kan bidrage til økonomiens tilpasningsevne og kan også i højere grad tilgodese individuelle præferencer. En uforholdsmæssigt stor anvendelse af fleksible former for beskæftigelse kan imidlertid have negative virkninger for arbejdstagerne og økonomien som helhed. F.eks. er deltagelse i uddannelse og livslang læring en udfordring for personer, der arbejder under fleksible beskæftigelsesordninger, hvilket igen fører til færre investeringer i færdigheder. Den nederlandske regering har i samarbejde med arbejdsmarkedets parter til hensigt at tage hånd om forskellene mellem faste og fleksible arbejdsordninger. Planerne omfatter afskaffelse af nultimerskontrakter, og at tilkaldekontrakter i deres nuværende form erstattes af en ny type kontrakt, der giver arbejdstagerne større indkomstsikkerhed, samt forbedring af vikaransattes sikkerhed i ansættelsen. Der skal hurtigt gøres fremskridt med gennemførelsen af disse planer for at sikre, at valget af en bestemt type ansættelseskontrakt styres af jobspecifikke behov eller arbejdstagernes præferencer, samtidig med at beskæftigelsessituationen og den sociale stilling for personer i fleksibel beskæftigelse forbedres, og segmenteringen af arbejdsmarkedet mindskes.

| (33) | Manglen på arbejdskraft og færdigheder var allerede før covid-19-pandemien kendetegnende for det nederlandske arbejdsmarked, men er siden blevet større i alle sektorer. Sektorer som informations- og kommunikationsteknologi (IKT), sundhedspleje, uddannelse og tekniske job står over for strukturelle mangler, der allerede fandtes før covid-19-pandemien, og som forventes at vare ved, til dels på grund af den demografiske udvikling. På trods af en høj samlet erhvervsfrekvens har Nederlandene stadig en pulje af uudnyttede og underudnyttede potentielle arbejdstagere såsom personer med migrantbaggrund og personer i deltidsbeskæftigelse. Kun få arbejdstagere vælger at øge deres arbejdstid, når de først er i deltidsbeskæftigelse. Dette forklares delvis af de høje marginale skattesatser, forpligtelser (eller foregribelse af fremtidige forpligtelser) i forbindelse med uformel omsorg for børn eller andre familiemedlemmer og/eller kvaliteten i arbejdet og balancen mellem arbejdsliv og privatliv. For at afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder vil det være nødvendigt at anvende en samlet tilgang og samtidig tage hånd om sektorspecifikke behov og hindringer samt produktivitetsfremmende investeringer. I denne henseende kan der overvejes en kombination af tiltag, som kunne omfatte: i) yderligere reduktion af marginalskattesatsen og/eller forbedring af gennemsigtigheden af den marginale skattesats for enkeltpersoner, ii) forhøjelse af lønningerne i sektorer med strukturelle mangler, navnlig sektorer med mange offentlige og halvoffentlige arbejdsgivere, iii) fremme af kvaliteten i arbejdet og balancen mellem arbejdsliv og privatliv, iv) forbedring af erhvervsvejledningen og v) forbedring af adgangen til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet. Desuden kan en styrkelse af mulighederne for opkvalificering og omskoling gennem målrettede og skræddersyede foranstaltninger, navnlig for dem, der befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet og personer uden for arbejdsstyrken, bidrage til at mindske manglen på arbejdskraft og færdigheder og forbedre de sociale resultater. |
| --- | --- |

(33)

Manglen på arbejdskraft og færdigheder var allerede før covid-19-pandemien kendetegnende for det nederlandske arbejdsmarked, men er siden blevet større i alle sektorer. Sektorer som informations- og kommunikationsteknologi (IKT), sundhedspleje, uddannelse og tekniske job står over for strukturelle mangler, der allerede fandtes før covid-19-pandemien, og som forventes at vare ved, til dels på grund af den demografiske udvikling. På trods af en høj samlet erhvervsfrekvens har Nederlandene stadig en pulje af uudnyttede og underudnyttede potentielle arbejdstagere såsom personer med migrantbaggrund og personer i deltidsbeskæftigelse. Kun få arbejdstagere vælger at øge deres arbejdstid, når de først er i deltidsbeskæftigelse. Dette forklares delvis af de høje marginale skattesatser, forpligtelser (eller foregribelse af fremtidige forpligtelser) i forbindelse med uformel omsorg for børn eller andre familiemedlemmer og/eller kvaliteten i arbejdet og balancen mellem arbejdsliv og privatliv. For at afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder vil det være nødvendigt at anvende en samlet tilgang og samtidig tage hånd om sektorspecifikke behov og hindringer samt produktivitetsfremmende investeringer. I denne henseende kan der overvejes en kombination af tiltag, som kunne omfatte: i) yderligere reduktion af marginalskattesatsen og/eller forbedring af gennemsigtigheden af den marginale skattesats for enkeltpersoner, ii) forhøjelse af lønningerne i sektorer med strukturelle mangler, navnlig sektorer med mange offentlige og halvoffentlige arbejdsgivere, iii) fremme af kvaliteten i arbejdet og balancen mellem arbejdsliv og privatliv, iv) forbedring af erhvervsvejledningen og v) forbedring af adgangen til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet. Desuden kan en styrkelse af mulighederne for opkvalificering og omskoling gennem målrettede og skræddersyede foranstaltninger, navnlig for dem, der befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet og personer uden for arbejdsstyrken, bidrage til at mindske manglen på arbejdskraft og færdigheder og forbedre de sociale resultater.

| (34) | Selv om Nederlandene har truffet foranstaltninger for at mindske sin afhængighed af russiske fossile brændstoffer, udgjorde olie og naturgas henholdsvis 38 % og 41 % af landets energimiks, hvilket gør den nederlandske økonomi sårbar over for den globale prisudvikling. Nederlandene skal gøre en yderligere indsats for at nå Unionens 2030-mål for vedvarende energi. På trods af de øgede ambitioner om at installere yderligere kapacitet til vedvarende energi udgjorde andelen af vedvarende energi i det endelige energiforbrug kun 13,0 % i 2021, hvilket ligger under det politisk aftalte mål på EU-plan og EU-gennemsnittet på 21,8 %. Som følge heraf er Nederlandene fortsat blandt de medlemsstater, der klarer sig dårligst med hensyn til andelen af vedvarende energi i det endelige bruttoenergiforbrug, idet Nederlandene er en af de medlemsstater, der har den største forskel mellem andelen i 2021 og målene for 2030. Udvidelsen af elnettet, både for så vidt angår transmission og distribution, er afgørende for at fremskynde udbredelsen af infrastrukturen for vedvarende energi både på land og offshore. På grund af den gradvist stigende overbelastning af elnettet er netoperatørerne ofte tvunget til at afvise anmodninger om adgang til nettet fra nye elproducenter og forbrugere. Da gasforbruget i boliger udgør ca. 25 % af det samlede naturgasforbrug i Nederlandene, kan forbedringer af energieffektiviteten i bygningsmassen (f.eks. gennem minimumsstandarder for energimæssig ydeevne for at sætte gang i renoveringer og strengere håndhævelse af kravene til energisyn for industrien) bidrage væsentligt til en yderligere reduktion af CO2-emissionerne og afhængigheden af fossile brændstoffer. Nederlandenes forbrug af naturgas er faldet med 29 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Nederlandene opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18). |
| --- | --- |

(34)

Selv om Nederlandene har truffet foranstaltninger for at mindske sin afhængighed af russiske fossile brændstoffer, udgjorde olie og naturgas henholdsvis 38 % og 41 % af landets energimiks, hvilket gør den nederlandske økonomi sårbar over for den globale prisudvikling. Nederlandene skal gøre en yderligere indsats for at nå Unionens 2030-mål for vedvarende energi. På trods af de øgede ambitioner om at installere yderligere kapacitet til vedvarende energi udgjorde andelen af vedvarende energi i det endelige energiforbrug kun 13,0 % i 2021, hvilket ligger under det politisk aftalte mål på EU-plan og EU-gennemsnittet på 21,8 %. Som følge heraf er Nederlandene fortsat blandt de medlemsstater, der klarer sig dårligst med hensyn til andelen af vedvarende energi i det endelige bruttoenergiforbrug, idet Nederlandene er en af de medlemsstater, der har den største forskel mellem andelen i 2021 og målene for 2030. Udvidelsen af elnettet, både for så vidt angår transmission og distribution, er afgørende for at fremskynde udbredelsen af infrastrukturen for vedvarende energi både på land og offshore. På grund af den gradvist stigende overbelastning af elnettet er netoperatørerne ofte tvunget til at afvise anmodninger om adgang til nettet fra nye elproducenter og forbrugere. Da gasforbruget i boliger udgør ca. 25 % af det samlede naturgasforbrug i Nederlandene, kan forbedringer af energieffektiviteten i bygningsmassen (f.eks. gennem minimumsstandarder for energimæssig ydeevne for at sætte gang i renoveringer og strengere håndhævelse af kravene til energisyn for industrien) bidrage væsentligt til en yderligere reduktion af CO2-emissionerne og afhængigheden af fossile brændstoffer. Nederlandenes forbrug af naturgas er faldet med 29 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Nederlandene opfordres til at fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (18).

| (35) | På grund af de negative virkninger af uforholdsmæssigt store kvælstofaflejringer i naturområder, der hovedsagelig skyldes den intensive nederlandske landbrugssektor, er udstedelsen af tilladelser til visse kvælstofudledende projekter, navnlig bygge- og anlægsprojekter, i øjeblikket blokeret. Den nederlandske regering træffer foranstaltninger til at reducere kvælstofaflejringerne, navnlig gennem programmer for integreret naturforvaltning på provinsniveau. Der er behov for yderligere støtte for at gøre landbruget mere bæredygtigt og samtidig sikre konkurrenceevnen, f.eks. gennem støtte til reduktion af antallet af husdyr, fremskyndelse af omstillingen til cirkulært og/eller økologisk landbrug samt fremme af digitalisering og innovation. |
| --- | --- |

(35)

På grund af de negative virkninger af uforholdsmæssigt store kvælstofaflejringer i naturområder, der hovedsagelig skyldes den intensive nederlandske landbrugssektor, er udstedelsen af tilladelser til visse kvælstofudledende projekter, navnlig bygge- og anlægsprojekter, i øjeblikket blokeret. Den nederlandske regering træffer foranstaltninger til at reducere kvælstofaflejringerne, navnlig gennem programmer for integreret naturforvaltning på provinsniveau. Der er behov for yderligere støtte for at gøre landbruget mere bæredygtigt og samtidig sikre konkurrenceevnen, f.eks. gennem støtte til reduktion af antallet af husdyr, fremskyndelse af omstillingen til cirkulært og/eller økologisk landbrug samt fremme af digitalisering og innovation.

| (36) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Nederlandene for 108 erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder fagfolk inden for miljøbeskyttelse, isoleringsarbejdere og byggeteknikere. |
| --- | --- |

(36)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Nederlandene for 108 erhverv, der krævede specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder fagfolk inden for miljøbeskyttelse, isoleringsarbejdere og byggeteknikere.

| (37) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(37)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1.

| (38) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Nederlandene bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(38)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Nederlandene bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden, tredje, fjerde og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (39) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med en stor privat gæld og sårbarheder i forbindelse med et stort overskud på betalingsbalancens løbende poster. Henstilling 2 og 4 bidrager til at gennemføre henstilling 1 for så vidt angår højere investeringer. Henstilling 1 bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingen i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 38, |
| --- | --- |

(39)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med en stor privat gæld og sårbarheder i forbindelse med et stort overskud på betalingsbalancens løbende poster. Henstilling 2 og 4 bidrager til at gennemføre henstilling 1 for så vidt angår højere investeringer. Henstilling 1 bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingen i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 38,

HENSTILLER, at Nederlandene i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 3,5 % (20);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

mindske husholdningernes skattemæssige fordele ved at stifte gæld samt forvridninger på boligmarkedet; støtte tilgængeligheden af boliger til overkommelige priser på det private udlejningsmarked; fjerne hindringer for investeringer, herunder i boligbyggeri

2.

fortsætte den stabile gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og hurtigst muligt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske incitamenterne til at anvende fleksible eller midlertidige kontrakter; under hensyntagen til sektorspecifikke behov afhjælpe den strukturelle mangel på arbejdskraft og færdigheder, herunder ved at udnytte det underudnyttede arbejdskraftpotentiale og styrke mulighederne for opkvalificering og omskoling, navnlig for dem, der befinder sig på kanten af arbejdsmarkedet, og personer uden for arbejdsstyrken

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, forbedre rammebetingelserne for at fremme investeringer i udvidelse af eltransmissions- og distributionsnettene, udvide og fremskynde foranstaltninger til energieffektivisering for at reducere energiforbruget, navnlig i bebyggede omgivelser; støtte overgangen til bæredygtigt landbrug; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12275/22 INIT; ST 12275/22 ADD 1.

6

(7)  Rådets forordning (EU) 2022/1854 af 6. oktober 2022 om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser (EUT L 261 I af 7.10.2022, s. 1).

7

(8)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 88).

8

(9)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

9

(10)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

10

(11)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

11

(12)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Nederlandenes nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Nederlandenes stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 154).

12

(13)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Nederlandene, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 7,9 %.

13

(14)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på – 0,2 procentpoint af BNP.

14

(15)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

15

(16)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

19

(20)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

20

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/186 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/186

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Østrigs nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/20)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Østrigs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (3) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Østrig ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Østrigs udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (3) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (4) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (4) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres og formuleres på grundlag af de primære nettoudgifter som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres og formuleres på grundlag af de primære nettoudgifter som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Østrig sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Østrigs genopretnings- og resiliensplan (5). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Østrig på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Østrig sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Østrigs genopretnings- og resiliensplan (5). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Østrig på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 26. april 2023 forelagde Østrig sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Østrigs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 26. april 2023 forelagde Østrig sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Østrigs halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Østrig 2023. Heri foretages der en vurdering af Østrigs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Østrigs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Østrigs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Østrig 2023. Heri foretages der en vurdering af Østrigs fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Østrigs gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Østrigs fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Østrigs offentlige underskud fra 5,8 % af BNP i 2021 til 3,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 82,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 78,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Østrig, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Østrig bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Østrigs offentlige underskud fra 5,8 % af BNP i 2021 til 3,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 82,3 % af BNP ved udgangen af 2021 til 78,4 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Østrig, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Østrig bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en udsættelse af indførelsen af en CO2-pris, en nedsættelse af energiafgifterne og skattefradrag for pendlere, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede tilskud til energiomkostninger til virksomheder, overførsler af faste beløb til husholdninger og direkte betalinger til pensionister. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på ekstraordinære fortjenester for energiproducenter og -leverandører. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 4,3 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en udsættelse af indførelsen af en CO2-pris, en nedsættelse af energiafgifterne og skattefradrag for pendlere, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede tilskud til energiomkostninger til virksomheder, overførsler af faste beløb til husholdninger og direkte betalinger til pensionister. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på ekstraordinære fortjenester for energiproducenter og -leverandører. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,5 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 4,3 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Østrig i 2022 (6) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Østrig i 2022 (6) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (7) i 2022 understøttende med – 2,8 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Østrig med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (8). Østrig bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,8 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,5 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,2 % af BNP). Østrig har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (7) i 2022 understøttende med – 2,8 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Østrig med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (8). Østrig bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,8 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,5 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,2 % af BNP). Østrig har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,3 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 0,4 % i 2023 og en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2024, hovedsagelig som følge af et højere vækstbidrag fra det private forbrug i 2023 og et lavere vækstbidrag fra det offentlige forbrug i 2024. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,3 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 0,4 % i 2023 og en lavere realvækst i BNP på 1,6 % i 2024, hovedsagelig som følge af et højere vækstbidrag fra det private forbrug i 2023 og et lavere vækstbidrag fra det offentlige forbrug i 2024.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud fortsat vil ligge på 3,2 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote falde fra 78,4 % ved udgangen af 2022 til 77,0 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,4 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af forskelle i forventningerne til de budgetmæssige virkninger af visse energirelaterede foranstaltninger, navnlig med hensyn til energitilskud til virksomheder. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 75,4 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes forskellen i det forventede offentlige underskud. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud fortsat vil ligge på 3,2 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote falde fra 78,4 % ved udgangen af 2022 til 77,0 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,4 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af forskelle i forventningerne til de budgetmæssige virkninger af visse energirelaterede foranstaltninger, navnlig med hensyn til energitilskud til virksomheder. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 75,4 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes forskellen i det forventede offentlige underskud.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Der er tale om foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022 (navnlig: en elprisbremse) og nye foranstaltninger såsom en ny ordning for tilskud til energiomkostninger til virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,8 % af BNP i 2023 (9). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (10), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,4 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Der er tale om foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022 (navnlig: en elprisbremse) og nye foranstaltninger såsom en ny ordning for tilskud til energiomkostninger til virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes fortsat delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,8 % af BNP i 2023 (9). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (10), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,4 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Østrig træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (11), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Østrig bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Østrig at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Østrig træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (11), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Østrig bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Østrig at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2,8 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint. Østrig planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (12). Østrig planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom deltagelse i det vigtige projekt af fælleseuropæisk interesse vedrørende mikroelektronik og konnektivitet, digitalisering af små- og mellemstore virksomheder og den offentlige forvaltning samt udskiftning af varmesystemer, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 2,8 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive kontraktiv (+ 1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint. Østrig planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (12). Østrig planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed såsom deltagelse i det vigtige projekt af fælleseuropæisk interesse vedrørende mikroelektronik og konnektivitet, digitalisering af små- og mellemstore virksomheder og den offentlige forvaltning samt udskiftning af varmesystemer, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 1,6 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energirelaterede foranstaltninger. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 75,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2024. Dette svarer til underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 73,3 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 1,6 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig udfasningen af energirelaterede foranstaltninger. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 75,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 1,3 % af BNP i 2024. Dette svarer til underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 73,3 % ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 under forudsætning af fortsat faldende energipriser. Kommissionen forventer også en næsten fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger (nettoomkostninger på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal næsten alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 under forudsætning af fortsat faldende energipriser. Kommissionen forventer også en næsten fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger (nettoomkostninger på 0,1 % af BNP i 2024). Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (13). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (14) i 2024 ikke overstige 4,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,8 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (13). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (14) i 2024 ikke overstige 4,6 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,8 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens prognose, er mindre end besparelserne fra en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne på grund af udgifter, der afhænger af inflationsudviklingen i 2023, f.eks. pensionsudgifter, aflønning af ansatte og visse sociale ydelser, samt som følge af visse endnu ikke udfasede energiforanstaltninger. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 4,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens prognose, er mindre end besparelserne fra en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne på grund af udgifter, der afhænger af inflationsudviklingen i 2023, f.eks. pensionsudgifter, aflønning af ansatte og visse sociale ydelser, samt som følge af visse endnu ikke udfasede energiforanstaltninger.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,5 % af BNP i 2023 til 3,4 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 3,5 % af BNP i 2023 til 3,4 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,4 % af BNP i 2025 og til 1,3 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 75,1 % ved udgangen af 2024 til 71,4 % ved udgangen af 2026. På lang sigt er der en mellemhøj risiko for Østrigs finanspolitiske holdbarhed, som hovedsagelig skyldes budgetpres som følge af befolkningens aldring (dette omfatter navnlig stigende udgifter til langtidspleje og sundhedspleje) og øget gæld som følge af foranstaltninger til håndtering af de økonomiske og sociale konsekvenser af covid-19-krisen og energikrisen. Sektorerne for langtidspleje og sundhedspleje står også over for mangel på arbejdskraft, hvilket til dels hænger sammen med, hvor uattraktivt det opleves at arbejde i disse sektorer. En plejereformpakke, der for nylig er blevet gennemført for at afhjælpe manglen på arbejdskraft, og som øger lønningerne og sikrer overførsler til omsorgspersoner på kort sigt, er et godt skridt i retning af at gøre erhvervet mere attraktivt, men vil også øge de finanspolitiske omkostninger. I 2021 kom en taskforce vedrørende langtidspleje med forslag til foranstaltninger, som har til formål at forbedre tilstrækkeligheden af plejen og samtidig bevare den finanspolitiske holdbarhed. Disse foranstaltninger omfatter etablering af en koordineret kontrolmekanisme, hvor klare ansvarsområder fordeles på forskellige forvaltningsniveauer, hvilket vil bidrage til at forbedre kvaliteten og sammenligneligheden af de offentlige udgifter, f.eks. gennem fastlæggelse af ensartede principper for takster for langtidsplejeydelser. De igangværende forhandlinger om den føderale finanspolitiske ramme giver mulighed for at støtte gennemførelsen af en sådan mekanisme. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 1,4 % af BNP i 2025 og til 1,3 % i 2026. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 75,1 % ved udgangen af 2024 til 71,4 % ved udgangen af 2026. På lang sigt er der en mellemhøj risiko for Østrigs finanspolitiske holdbarhed, som hovedsagelig skyldes budgetpres som følge af befolkningens aldring (dette omfatter navnlig stigende udgifter til langtidspleje og sundhedspleje) og øget gæld som følge af foranstaltninger til håndtering af de økonomiske og sociale konsekvenser af covid-19-krisen og energikrisen. Sektorerne for langtidspleje og sundhedspleje står også over for mangel på arbejdskraft, hvilket til dels hænger sammen med, hvor uattraktivt det opleves at arbejde i disse sektorer. En plejereformpakke, der for nylig er blevet gennemført for at afhjælpe manglen på arbejdskraft, og som øger lønningerne og sikrer overførsler til omsorgspersoner på kort sigt, er et godt skridt i retning af at gøre erhvervet mere attraktivt, men vil også øge de finanspolitiske omkostninger. I 2021 kom en taskforce vedrørende langtidspleje med forslag til foranstaltninger, som har til formål at forbedre tilstrækkeligheden af plejen og samtidig bevare den finanspolitiske holdbarhed. Disse foranstaltninger omfatter etablering af en koordineret kontrolmekanisme, hvor klare ansvarsområder fordeles på forskellige forvaltningsniveauer, hvilket vil bidrage til at forbedre kvaliteten og sammenligneligheden af de offentlige udgifter, f.eks. gennem fastlæggelse af ensartede principper for takster for langtidsplejeydelser. De igangværende forhandlinger om den føderale finanspolitiske ramme giver mulighed for at støtte gennemførelsen af en sådan mekanisme.

| (27) | Sundhedssystemet viste sig at være modstandsdygtigt under covid-19-pandemien. Sundhedsudgifterne forventes dog at stige med 1,2 procentpoint af BNP frem mod 2070. Dertil kommer, at forebyggende foranstaltninger og ambulant primære sundhedspleje fortsat er underudnyttede, mens mange sundhedsydelser stadig leveres af hospitaler, hvilket er en dyr og ineffektiv måde at yde pleje på. Genopretnings- og resiliensplanen vil bidrage til at styrke den ambulante primære sundhedspleje, navnlig ved at støtte nye og eksisterende primære sundhedscentre i lokalområder. Af hensyn til den finanspolitiske holdbarhed vil det imidlertid være afgørende at sikre, at patienterne ledes gennem sundhedssystemet på en konsistent måde, herunder ved at sikre, at den øgede adgang til primære sundhedsydelser vil føre til en lavere udnyttelse af eksisterende hospitalsbehandling eller ambulante speciallægeydelser. |
| --- | --- |

(27)

Sundhedssystemet viste sig at være modstandsdygtigt under covid-19-pandemien. Sundhedsudgifterne forventes dog at stige med 1,2 procentpoint af BNP frem mod 2070. Dertil kommer, at forebyggende foranstaltninger og ambulant primære sundhedspleje fortsat er underudnyttede, mens mange sundhedsydelser stadig leveres af hospitaler, hvilket er en dyr og ineffektiv måde at yde pleje på. Genopretnings- og resiliensplanen vil bidrage til at styrke den ambulante primære sundhedspleje, navnlig ved at støtte nye og eksisterende primære sundhedscentre i lokalområder. Af hensyn til den finanspolitiske holdbarhed vil det imidlertid være afgørende at sikre, at patienterne ledes gennem sundhedssystemet på en konsistent måde, herunder ved at sikre, at den øgede adgang til primære sundhedsydelser vil føre til en lavere udnyttelse af eksisterende hospitalsbehandling eller ambulante speciallægeydelser.

| (28) | Østrigs finanspolitiske rammer er i øjeblikket baseret på et komplekst system af overførsler inden for staten mellem føderale og regionale myndigheder, som giver begrænsede incitamenter til at sikre, at de offentlige udgifter forvaltes effektivt. Den manglende skatteautonomi gør finansieringen af udgifter på tværs af føderale niveauer stærkt afhængig af dette system. I 2022 udgjorde delstaternes egne indtægter kun 7,2 % af alle offentlige indtægter (15). Samtidig afhænger investeringer i vigtige tjenester såsom sundhedspleje, børnepasning og offentlig transport delvis af delstaternes og kommunernes udgifter. Demografiske ændringer og den grønne omstilling øger omkostningspresset på delstaterne og kommunerne yderligere, mens indtægterne fra egne kilder ikke er knyttet til udgiftsdynamikkerne. Den nuværende finanspolitiske ramme viser tilbøjelighed til manglende effektivitet og gennemsigtighed, da den slører forbindelsen mellem skattebyrden og de offentlige udgifter. En bedre tilpasning af egne indtægter til de subcentrale statslige udgifter og styrkelse af gennemsigtigheden og koordineringen er afgørende for at forbedre de offentlige udgifters generelle kvalitet. Fremme af den regionale autonomi på skatteområdet gennem reform af ejendomsskattesystemet kan anvendes til at forbedre den skattemæssige føderalisme og det overordnede skattesystem. De igangværende forhandlinger, der blev indledt i slutningen af 2022, giver mulighed for at gøre fremskridt. |
| --- | --- |

(28)

Østrigs finanspolitiske rammer er i øjeblikket baseret på et komplekst system af overførsler inden for staten mellem føderale og regionale myndigheder, som giver begrænsede incitamenter til at sikre, at de offentlige udgifter forvaltes effektivt. Den manglende skatteautonomi gør finansieringen af udgifter på tværs af føderale niveauer stærkt afhængig af dette system. I 2022 udgjorde delstaternes egne indtægter kun 7,2 % af alle offentlige indtægter (15). Samtidig afhænger investeringer i vigtige tjenester såsom sundhedspleje, børnepasning og offentlig transport delvis af delstaternes og kommunernes udgifter. Demografiske ændringer og den grønne omstilling øger omkostningspresset på delstaterne og kommunerne yderligere, mens indtægterne fra egne kilder ikke er knyttet til udgiftsdynamikkerne. Den nuværende finanspolitiske ramme viser tilbøjelighed til manglende effektivitet og gennemsigtighed, da den slører forbindelsen mellem skattebyrden og de offentlige udgifter. En bedre tilpasning af egne indtægter til de subcentrale statslige udgifter og styrkelse af gennemsigtigheden og koordineringen er afgørende for at forbedre de offentlige udgifters generelle kvalitet. Fremme af den regionale autonomi på skatteområdet gennem reform af ejendomsskattesystemet kan anvendes til at forbedre den skattemæssige føderalisme og det overordnede skattesystem. De igangværende forhandlinger, der blev indledt i slutningen af 2022, giver mulighed for at gøre fremskridt.

| (29) | Der er stadig plads til at flytte skattebyrden fra arbejde til mere vækstfremmende og inklusive indtægtskilder. Skattesystemet karakteriseres af en høj skattebyrde på arbejde via lønskat og socialsikringsbidrag, hvoraf sidstnævnte betales af både arbejdstagere og arbejdsgivere. Dette hæmmer jobskabelsen og deltagelsen på arbejdsmarkedet, navnlig for lavtlønnede og sekundære forsørgere. Samtidig er andre indtægtskilder, der har en mindre ugunstig indvirkning på retfærdig og bæredygtig vækst, såsom miljø- eller ejendomsskatter, fortsat underudnyttede, selv efter at der er taget hensyn til de seneste reformer. Miljøskadelige subsidier hæmmer den grønne omstilling. Den nylige økosociale skattereform giver skattelettelser til husholdninger og virksomheder og danner grundlag for at fastsætte en pris på CO2-emissioner uden for rammerne af EU's emissionshandelssystem (EU ETS). Desuden er den automatiske inflationsindeksering af den personlige indkomstskat en betydningsfuld reform, der kraftigt mindsker stigningen i skatteydernes personlige indkomstskattebyrde som følge af, at lønningerne presses op på et højere skattetrin. Der er dog stadig strukturelle udfordringer, og der er plads til at reducere skatten på arbejde yderligere med henblik på at sætte skub i jobskabelsen og øge arbejdsudbuddet, navnlig for lavindkomstgrupper. Bedre anvendelse af mere vækstfremmende skatter kunne også bidrage til at skabe den nødvendige luft i budgettet og forbedre rimeligheden i skattesystemet. |
| --- | --- |

(29)

Der er stadig plads til at flytte skattebyrden fra arbejde til mere vækstfremmende og inklusive indtægtskilder. Skattesystemet karakteriseres af en høj skattebyrde på arbejde via lønskat og socialsikringsbidrag, hvoraf sidstnævnte betales af både arbejdstagere og arbejdsgivere. Dette hæmmer jobskabelsen og deltagelsen på arbejdsmarkedet, navnlig for lavtlønnede og sekundære forsørgere. Samtidig er andre indtægtskilder, der har en mindre ugunstig indvirkning på retfærdig og bæredygtig vækst, såsom miljø- eller ejendomsskatter, fortsat underudnyttede, selv efter at der er taget hensyn til de seneste reformer. Miljøskadelige subsidier hæmmer den grønne omstilling. Den nylige økosociale skattereform giver skattelettelser til husholdninger og virksomheder og danner grundlag for at fastsætte en pris på CO2-emissioner uden for rammerne af EU's emissionshandelssystem (EU ETS). Desuden er den automatiske inflationsindeksering af den personlige indkomstskat en betydningsfuld reform, der kraftigt mindsker stigningen i skatteydernes personlige indkomstskattebyrde som følge af, at lønningerne presses op på et højere skattetrin. Der er dog stadig strukturelle udfordringer, og der er plads til at reducere skatten på arbejde yderligere med henblik på at sætte skub i jobskabelsen og øge arbejdsudbuddet, navnlig for lavindkomstgrupper. Bedre anvendelse af mere vækstfremmende skatter kunne også bidrage til at skabe den nødvendige luft i budgettet og forbedre rimeligheden i skattesystemet.

| (30) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. En hurtig gennemførelse af planen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Østrig er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Østrig indgav én betalingsanmodning svarende til 44 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 700 mio. EUR den 20. april 2023. Ud over første udbetalingsanmodning er gennemførelsen af planen på rette spor. Østrig forventes at indgive en anmodning om ændring af nogle få foranstaltninger på grund af objektive omstændigheder såsom prisstigninger og forsyningskæderelaterede mangler. Udarbejdelsen af et nyt REPowerEU-kapitel er også i gang, og de østrigske myndigheder arbejder tæt sammen med Kommissionens tjenestegrene om at forelægge det inden for kort tid. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Østrigs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(30)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. En hurtig gennemførelse af planen er væsentlig på grund af den midlertidige karakter af faciliteten, som fortsætter til 2026. Østrig er godt i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. Østrig indgav én betalingsanmodning svarende til 44 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 700 mio. EUR den 20. april 2023. Ud over første udbetalingsanmodning er gennemførelsen af planen på rette spor. Østrig forventes at indgive en anmodning om ændring af nogle få foranstaltninger på grund af objektive omstændigheder såsom prisstigninger og forsyningskæderelaterede mangler. Udarbejdelsen af et nyt REPowerEU-kapitel er også i gang, og de østrigske myndigheder arbejder tæt sammen med Kommissionens tjenestegrene om at forelægge det inden for kort tid. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Østrigs strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (31) | Kommissionen godkendte alle Østrigs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Østrig. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkendte alle Østrigs programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Østrig.

| (32) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Østrig også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til arbejdsmarkedet. Østrigs robuste socialsikringssystem og omfattende politiske foranstaltninger begrænsede covid-19-pandemiens sociale konsekvenser. Østrig klarer sig godt med hensyn til de fleste dimensioner af den europæiske søjle for sociale rettigheder, men der er fortsat udfordringer. Disse omfatter navnlig underudnyttelsen af arbejdsmarkedspotentialet hos kvinder, lavtuddannede arbejdstagere, ældre arbejdstagere og personer med migrantbaggrund. Dette er særligt problematisk i lyset af manglen på faglært arbejdskraft. En frigørelse af det uudnyttede potentiale i disse grupper kunne mindske presset på det østrigske arbejdsmarked. |
| --- | --- |

(32)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Østrig også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til arbejdsmarkedet. Østrigs robuste socialsikringssystem og omfattende politiske foranstaltninger begrænsede covid-19-pandemiens sociale konsekvenser. Østrig klarer sig godt med hensyn til de fleste dimensioner af den europæiske søjle for sociale rettigheder, men der er fortsat udfordringer. Disse omfatter navnlig underudnyttelsen af arbejdsmarkedspotentialet hos kvinder, lavtuddannede arbejdstagere, ældre arbejdstagere og personer med migrantbaggrund. Dette er særligt problematisk i lyset af manglen på faglært arbejdskraft. En frigørelse af det uudnyttede potentiale i disse grupper kunne mindske presset på det østrigske arbejdsmarked.

| (33) | Selv om beskæftigelsesfrekvensen for kvinder i Østrig er højere end EU-gennemsnittet, har landet den næsthøjeste deltidsbeskæftigelsesrate blandt kvinder. Mere end halvdelen af de østrigske kvinder arbejdede på deltid i 2022, og kvinder er overrepræsenteret i lavtlønssektorer. Dette indikerer, at der er betydelig mulighed for at øge kvinders fuldtidsdeltagelse på arbejdsmarkedet. Den utilstrækkelige adgang til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet, navnlig i landdistrikterne, gør det imidlertid til en udfordring for mødre at deltage mere aktivt på arbejdsmarkedet. Østrig har en af de laveste rater i Unionen for formel børnepasning for børn under tre år, idet kun 28 % af børn under tre år er i formel børnepasning. For at løse disse problemer er det afgørende at øge udbuddet af børnepasning af høj kvalitet ved at forbedre kvalitetsstandarderne, udvide tilgængeligheden og tilskynde til fuldtidsbeskæftigelse, f.eks. gennem skatteincitamenter. Hvis flere kvinder kommer i fuldtidsarbejde, kan det også bidrage til at eliminere Østrigs fortsat store kønsbestemte lønforskel samt den store kønsbestemte pensionsforskel, samtidig med at manglen på arbejdskraft afhjælpes. |
| --- | --- |

(33)

Selv om beskæftigelsesfrekvensen for kvinder i Østrig er højere end EU-gennemsnittet, har landet den næsthøjeste deltidsbeskæftigelsesrate blandt kvinder. Mere end halvdelen af de østrigske kvinder arbejdede på deltid i 2022, og kvinder er overrepræsenteret i lavtlønssektorer. Dette indikerer, at der er betydelig mulighed for at øge kvinders fuldtidsdeltagelse på arbejdsmarkedet. Den utilstrækkelige adgang til økonomisk overkommelig børnepasning af høj kvalitet, navnlig i landdistrikterne, gør det imidlertid til en udfordring for mødre at deltage mere aktivt på arbejdsmarkedet. Østrig har en af de laveste rater i Unionen for formel børnepasning for børn under tre år, idet kun 28 % af børn under tre år er i formel børnepasning. For at løse disse problemer er det afgørende at øge udbuddet af børnepasning af høj kvalitet ved at forbedre kvalitetsstandarderne, udvide tilgængeligheden og tilskynde til fuldtidsbeskæftigelse, f.eks. gennem skatteincitamenter. Hvis flere kvinder kommer i fuldtidsarbejde, kan det også bidrage til at eliminere Østrigs fortsat store kønsbestemte lønforskel samt den store kønsbestemte pensionsforskel, samtidig med at manglen på arbejdskraft afhjælpes.

| (34) | Der er stadig mulighed for at forbedre integrationen af flere dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet, navnlig lavtuddannede arbejdstagere og personer med indvandrerbaggrund. Omkring 45 % af de langtidsledige i Østrig har maksimalt gennemført grundskoleniveauet. Personer med indvandrerbaggrund har generelt en betydeligt lavere arbejdsmarkedsdeltagelse end personer, der er født i landet, og fremtidige indkomstniveauer for børn i Østrig bestemmes ofte af deres forældres indkomstniveau. Selv om Østrigs genopretnings- og resiliensplan omfatter foranstaltninger til fremme af omskoling og opkvalificering af lavtuddannede arbejdstagere og langtidsledige, løser disse foranstaltninger ikke fuldt ud det underliggende deltagelsesproblem for personer med migrantbaggrund og lavtuddannede arbejdstagere. For at bryde Østrigs vedholdende forbindelse mellem forældres og deres børns uddannelsesmæssige resultater (16) er det særlig vigtigt at øge tilgængeligheden af førskoleundervisning af høj kvalitet, heldagsundervisning og forbedret digital infrastruktur. For at integrere nylige indvandrere og andre dårligt stillede grupper kunne skolerne tilbyde bedre individuelle mentorordninger, sprogkurser kunne gøres mere tilgængelige, og Østrigs lærlingesystem kunne anvendes mere effektivt. Samtidig er det vigtigt at skabe tilstrækkelige muligheder for livslang læring og målrette indsatsen mod dårligt stillede grupper i alle aldersgrupper. |
| --- | --- |

(34)

Der er stadig mulighed for at forbedre integrationen af flere dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet, navnlig lavtuddannede arbejdstagere og personer med indvandrerbaggrund. Omkring 45 % af de langtidsledige i Østrig har maksimalt gennemført grundskoleniveauet. Personer med indvandrerbaggrund har generelt en betydeligt lavere arbejdsmarkedsdeltagelse end personer, der er født i landet, og fremtidige indkomstniveauer for børn i Østrig bestemmes ofte af deres forældres indkomstniveau. Selv om Østrigs genopretnings- og resiliensplan omfatter foranstaltninger til fremme af omskoling og opkvalificering af lavtuddannede arbejdstagere og langtidsledige, løser disse foranstaltninger ikke fuldt ud det underliggende deltagelsesproblem for personer med migrantbaggrund og lavtuddannede arbejdstagere. For at bryde Østrigs vedholdende forbindelse mellem forældres og deres børns uddannelsesmæssige resultater (16) er det særlig vigtigt at øge tilgængeligheden af førskoleundervisning af høj kvalitet, heldagsundervisning og forbedret digital infrastruktur. For at integrere nylige indvandrere og andre dårligt stillede grupper kunne skolerne tilbyde bedre individuelle mentorordninger, sprogkurser kunne gøres mere tilgængelige, og Østrigs lærlingesystem kunne anvendes mere effektivt. Samtidig er det vigtigt at skabe tilstrækkelige muligheder for livslang læring og målrette indsatsen mod dårligt stillede grupper i alle aldersgrupper.

| (35) | Der er mulighed for at forbedre arbejdsmarkedsdeltagelsen for ældre arbejdstagere, dvs. personer i alderen 55-64 år. For nylig er den langvarige tendens med stigende arbejdsmarkedsdeltagelse for ældre arbejdstagere aftaget betydeligt, samtidig med at ældre arbejdstageres samlede erhvervsfrekvens ligger under EU-gennemsnittet. Tilpasning af arbejdstagernes opgaver til deres arbejdslivscyklus og imødekommelse af de ældres behov vil blive stadig vigtigere for at holde den aldrende befolkning længere på arbejdsmarkedet. Bedre incitamenter til at hæve den faktiske pensionsalder, såsom lavere skat på arbejde eller indirekte arbejdskraftomkostninger for dem, der arbejder længere, vil bidrage til at afhjælpe manglen på det østrigske arbejdsmarked. |
| --- | --- |

(35)

Der er mulighed for at forbedre arbejdsmarkedsdeltagelsen for ældre arbejdstagere, dvs. personer i alderen 55-64 år. For nylig er den langvarige tendens med stigende arbejdsmarkedsdeltagelse for ældre arbejdstagere aftaget betydeligt, samtidig med at ældre arbejdstageres samlede erhvervsfrekvens ligger under EU-gennemsnittet. Tilpasning af arbejdstagernes opgaver til deres arbejdslivscyklus og imødekommelse af de ældres behov vil blive stadig vigtigere for at holde den aldrende befolkning længere på arbejdsmarkedet. Bedre incitamenter til at hæve den faktiske pensionsalder, såsom lavere skat på arbejde eller indirekte arbejdskraftomkostninger for dem, der arbejder længere, vil bidrage til at afhjælpe manglen på det østrigske arbejdsmarked.

| (36) | Ruslands invasion af Ukraine har afsløret sårbarheden i Østrigs energiforsyningssikkerhed. Selv om Østrig har formået at reducere sin afhængighed af gasimport fra Rusland, som faldt til 57 % af landets samlede gasimport i 2022 sammenlignet med 80 % i 2021, ligger landet fortsat betydeligt over EU-gennemsnittet. For at diversificere energikilderne indførte regeringen finansielle incitamenter for virksomheder til at importere gas fra ikkerussiske kilder og oprettede en strategisk gasreserve i 2022. Ikke desto mindre står Østrig stadig over for betydelige udfordringer med hensyn til at sikre energisikkerheden. Landet mangler stadig en klart defineret kortsigtet vej til fuldstændig afkobling fra import af russisk gas. Desuden er der fortsat et underudnyttet potentiale i produktionen og transmissionen af vedvarende gasser såsom brint, navnlig i sektorer og regioner, der er sårbare over for forsyningsafbrydelser. |
| --- | --- |

(36)

Ruslands invasion af Ukraine har afsløret sårbarheden i Østrigs energiforsyningssikkerhed. Selv om Østrig har formået at reducere sin afhængighed af gasimport fra Rusland, som faldt til 57 % af landets samlede gasimport i 2022 sammenlignet med 80 % i 2021, ligger landet fortsat betydeligt over EU-gennemsnittet. For at diversificere energikilderne indførte regeringen finansielle incitamenter for virksomheder til at importere gas fra ikkerussiske kilder og oprettede en strategisk gasreserve i 2022. Ikke desto mindre står Østrig stadig over for betydelige udfordringer med hensyn til at sikre energisikkerheden. Landet mangler stadig en klart defineret kortsigtet vej til fuldstændig afkobling fra import af russisk gas. Desuden er der fortsat et underudnyttet potentiale i produktionen og transmissionen af vedvarende gasser såsom brint, navnlig i sektorer og regioner, der er sårbare over for forsyningsafbrydelser.

| (37) | I 2021 udgjorde andelen af vedvarende energi i Østrig 36 % af det endelige energiforbrug, hvilket er betydeligt over EU-gennemsnittet. For at nå sit klimamål, som omfatter opnåelse af klimaneutralitet senest i 2040, er Østrig nødt til at øge denne andel yderligere. »Renewables Expansion Act« fra 2021, en reform, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, har skabt en ramme for en forøgelse af den andel af elforbruget, der stammer fra vedvarende energi. Reformen har til formål at opnå en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh fra vedvarende energikilder senest i 2030, hvilket vil bidrage til landets mål om at nå op på at dække elforbruget 100 % med elektricitet fra vedvarende energikilder inden dette år, hvilket er en stigning fra de nuværende 81 % i 2020. En yderligere udvidelse af vedvarende energikilder står imidlertid stadig over for udfordringer såsom varigheden af procedurerne i forbindelse med fysisk planlægning og tilladelsesprocedurerne, en kompleks kompetencefordeling mellem de føderale og regionale myndigheder og bemandingsproblemer i forvaltningen. Østrig har taget et første skridt i retning af at indføre en mere strømlinet miljøkonsekvensvurdering for projekter vedrørende vedvarende energi. Desuden kan Østrig tilpasse den geografiske zoneinddeling bedre til sine mål for den grønne omstilling, løse problemer med bemanding og øge investeringerne i netinfrastruktur såsom lagring, distribution og transmission. En udvidelse af de vedvarende energikilder kunne også fremmes ved at indføre særlige accelerationsområder for vedvarende energi (navnlig for vindenergi) med korte og enkle tilladelsesprocedurer og anerkende vedvarende energi som en tungtvejende offentlig interesse i overensstemmelse med de mere ambitiøse mål for vedvarende energi i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. Desuden kan mulighederne for yderligere vedvarende energikilder, såsom geotermisk energi, undersøges nærmere. |
| --- | --- |

(37)

I 2021 udgjorde andelen af vedvarende energi i Østrig 36 % af det endelige energiforbrug, hvilket er betydeligt over EU-gennemsnittet. For at nå sit klimamål, som omfatter opnåelse af klimaneutralitet senest i 2040, er Østrig nødt til at øge denne andel yderligere. »Renewables Expansion Act« fra 2021, en reform, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, har skabt en ramme for en forøgelse af den andel af elforbruget, der stammer fra vedvarende energi. Reformen har til formål at opnå en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh fra vedvarende energikilder senest i 2030, hvilket vil bidrage til landets mål om at nå op på at dække elforbruget 100 % med elektricitet fra vedvarende energikilder inden dette år, hvilket er en stigning fra de nuværende 81 % i 2020. En yderligere udvidelse af vedvarende energikilder står imidlertid stadig over for udfordringer såsom varigheden af procedurerne i forbindelse med fysisk planlægning og tilladelsesprocedurerne, en kompleks kompetencefordeling mellem de føderale og regionale myndigheder og bemandingsproblemer i forvaltningen. Østrig har taget et første skridt i retning af at indføre en mere strømlinet miljøkonsekvensvurdering for projekter vedrørende vedvarende energi. Desuden kan Østrig tilpasse den geografiske zoneinddeling bedre til sine mål for den grønne omstilling, løse problemer med bemanding og øge investeringerne i netinfrastruktur såsom lagring, distribution og transmission. En udvidelse af de vedvarende energikilder kunne også fremmes ved at indføre særlige accelerationsområder for vedvarende energi (navnlig for vindenergi) med korte og enkle tilladelsesprocedurer og anerkende vedvarende energi som en tungtvejende offentlig interesse i overensstemmelse med de mere ambitiøse mål for vedvarende energi i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. Desuden kan mulighederne for yderligere vedvarende energikilder, såsom geotermisk energi, undersøges nærmere.

| (38) | Østrigs forbrug af naturgas faldt med 19 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Østrig kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Derudover vil en forhøjelse af ambitionsniveauet med hensyn til energieffektivitet i bygge- og fremstillingssektoren mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. Østrigs langsigtede renoveringsstrategi fastsætter tydelige milepæle for 2050 og sigter efter at opnå en dekarboniseringsgrad af bygningsmassen på 80 %. Genopretnings- og resiliensplanen sigter også efter at udfase kedler baseret på fossile brændstoffer i bygningssektoren og erstatte dem med opvarmningsteknologi baseret på vedvarende energi eller fjernvarme. Østrigs energieffektivitetsmål for 2030 er imidlertid ikke ambitiøse nok til at opfylde målene i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. En ny lov om energieffektivitet, som forventes i 2023, og som har til formål at reducere det endelige energiforbrug med 18 % inden 2030, bør adressere dette spørgsmål. Overordnet set vil det være afgørende for Østrig at fremskynde investeringerne i gennemgribende renovering af bygninger, erstatte fossile brændstoffer med vedvarende energikilder inden for opvarmning og forvalte energiforbruget bedre gennem digitalisering af forsyningstjenester (såsom intelligente målere og termostater). Det vil desuden være afgørende, at det nuværende langsomme tempo, hvormed bygninger gennemgår termisk renovering, sættes i vejret. En rettidig gennemførelse af loven om vedvarende opvarmning, en flagskibsreform i den østrigske genopretnings- og resiliensplan, vil spille en afgørende rolle for løsningen af problemet. |
| --- | --- |

(38)

Østrigs forbrug af naturgas faldt med 19 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Østrig kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (17). Derudover vil en forhøjelse af ambitionsniveauet med hensyn til energieffektivitet i bygge- og fremstillingssektoren mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. Østrigs langsigtede renoveringsstrategi fastsætter tydelige milepæle for 2050 og sigter efter at opnå en dekarboniseringsgrad af bygningsmassen på 80 %. Genopretnings- og resiliensplanen sigter også efter at udfase kedler baseret på fossile brændstoffer i bygningssektoren og erstatte dem med opvarmningsteknologi baseret på vedvarende energi eller fjernvarme. Østrigs energieffektivitetsmål for 2030 er imidlertid ikke ambitiøse nok til at opfylde målene i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. En ny lov om energieffektivitet, som forventes i 2023, og som har til formål at reducere det endelige energiforbrug med 18 % inden 2030, bør adressere dette spørgsmål. Overordnet set vil det være afgørende for Østrig at fremskynde investeringerne i gennemgribende renovering af bygninger, erstatte fossile brændstoffer med vedvarende energikilder inden for opvarmning og forvalte energiforbruget bedre gennem digitalisering af forsyningstjenester (såsom intelligente målere og termostater). Det vil desuden være afgørende, at det nuværende langsomme tempo, hvormed bygninger gennemgår termisk renovering, sættes i vejret. En rettidig gennemførelse af loven om vedvarende opvarmning, en flagskibsreform i den østrigske genopretnings- og resiliensplan, vil spille en afgørende rolle for løsningen af problemet.

| (39) | Igangsættelsen af den grønne omstilling vil også omfatte en reduktion af emissionerne i flere sektorer, navnlig dem, der stammer fra transportsektoren, da disse sektorer har et betydeligt potentiale for emissionsreduktioner. Østrig fungerer i øjeblikket som et vigtigt transitland for vejgodstransport på tværs af Alperne. På trods af en række investeringer i bæredygtig transport under den østrigske genopretnings- og resiliensplan vil en yderligere reduktion af transportrelaterede emissioner, samtidig med at transportfattigdom tackles, være afgørende for at opnå klimaneutralitet. Det vil også være vigtigt at udvikle yderligere transportløsninger, f.eks. med hensyn til »last mile«, og alternativer til bilisme, navnlig i landdistrikterne. |
| --- | --- |

(39)

Igangsættelsen af den grønne omstilling vil også omfatte en reduktion af emissionerne i flere sektorer, navnlig dem, der stammer fra transportsektoren, da disse sektorer har et betydeligt potentiale for emissionsreduktioner. Østrig fungerer i øjeblikket som et vigtigt transitland for vejgodstransport på tværs af Alperne. På trods af en række investeringer i bæredygtig transport under den østrigske genopretnings- og resiliensplan vil en yderligere reduktion af transportrelaterede emissioner, samtidig med at transportfattigdom tackles, være afgørende for at opnå klimaneutralitet. Det vil også være vigtigt at udvikle yderligere transportløsninger, f.eks. med hensyn til »last mile«, og alternativer til bilisme, navnlig i landdistrikterne.

| (40) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Østrig for 17 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden til den grønne omstilling, herunder teknikere inden for byggeri og anlæg, taglæggere og maskiningeniører. Østrig har inden for rammerne af sin »Green jobs masterplan« indført en grøn jobplatform for at hjælpe med at matche arbejdskraftefterspørgsel og -udbud. Gennemførelsen af denne masterplan er afgørende for at sikre en rettidig omstilling til den grønne økonomi. I sin handlingsplan for retfærdig omstilling vedrørende uddannelse og omskoling har Østrig truffet foranstaltninger til at øge udbuddet af kvalificeret arbejdskraft i sektoren for vedvarende energi, tilskynde til opkvalificering af arbejdsstyrken og forbedre uddannelsesstandarderne. |
| --- | --- |

(40)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Østrig for 17 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden til den grønne omstilling, herunder teknikere inden for byggeri og anlæg, taglæggere og maskiningeniører. Østrig har inden for rammerne af sin »Green jobs masterplan« indført en grøn jobplatform for at hjælpe med at matche arbejdskraftefterspørgsel og -udbud. Gennemførelsen af denne masterplan er afgørende for at sikre en rettidig omstilling til den grønne økonomi. I sin handlingsplan for retfærdig omstilling vedrørende uddannelse og omskoling har Østrig truffet foranstaltninger til at øge udbuddet af kvalificeret arbejdskraft i sektoren for vedvarende energi, tilskynde til opkvalificering af arbejdsstyrken og forbedre uddannelsesstandarderne.

| (41) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(41)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1.

| (42) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Østrig bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(42)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Østrig bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Østrig i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 4,6 % (19);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

sikre langtidsplejesystemets tilstrækkelighed og finanspolitiske holdbarhed og sundhedssystemets finanspolitiske holdbarhed; forenkle og rationalisere de finansielle relationer og ansvarsområder på tværs af forvaltningsniveauer og tilpasse finansierings- og udgiftsforpligtelser; forbedre skattemikset med henblik på at støtte inklusiv og bæredygtig vækst

2.

fortsætte den stabile gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og hurtigt afslutte REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

øge kvinders og ældre arbejdstageres deltagelse på arbejdsmarkedet, herunder ved at forbedre børnepasningsordninger af høj kvalitet; forbedre resultaterne på arbejdsmarkedet for dårligt stillede grupper såsom lavtuddannede jobsøgende og personer med migrantbaggrund, herunder ved at øge deres grundlæggende færdigheder

4.

mindske den samlede afhængighed af fossile brændstoffer og diversificere gasforsyningskilderne for at mindske afhængigheden af Rusland betydeligt; fremskynde udbredelsen af vedvarende energi og den nødvendige infrastruktur, navnlig ved at forenkle tilladelsesprocedurerne og indføre særlige accelerationsområder; forbedre energieffektiviteten; reducere emissionerne, navnlig i transportsektoren; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

4

(5)  ST 10159/2021 INIT, ST 10159/2021 COR 1, ST 10159/2021 ADD 1.

5

(6)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 93).

6

(7)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

7

(8)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,9 procentpoint af BNP. Dette ekspansive bidrag skyldes hovedsagelig indkøb af en strategisk gasreserve på ca. 0,8 % af BNP.

8

(9)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

9

(10)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Østrigs nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Østrigs stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 162).

10

(11)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Østrigs potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 8,6 %.

11

(12)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,9 procentpoint af BNP. Dette kontraktive bidrag skyldes indkøb af en strategisk gasreserve i 2022.

12

(13)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

13

(14)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

14

(15)  Dette tal henviser til delsektor 1312 i det europæiske nationalregnskabssystem 2010 (ENS).

15

(16)  Europa-Kommissionens rapport om uddannelsesovervågning 2022 – landerapport for Østrig.

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/197 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/197

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Polens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/21)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Polen ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Den mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Kommissionen opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Den mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Kommissionen opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 3. maj 2021 indgav Polen sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 17. juni 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Polens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Polen på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 3. maj 2021 indgav Polen sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 17. juni 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Polens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Polen på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 27. april 2023 forelagde Polen sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Polens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 27. april 2023 forelagde Polen sit nationale reformprogram for 2023 og sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Polens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Polen 2023. Heri foretages der en vurdering af Polens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Polens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Polens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Polen 2023. Heri foretages der en vurdering af Polens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Polens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Polens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat steg Polens offentlige underskud fra 1,8 % af BNP i 2021 til 3,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 53,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 49,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Polen, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Polen bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat steg Polens offentlige underskud fra 1,8 % af BNP i 2021 til 3,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 53,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 49,1 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Polen, eftersom landets offentlige underskud i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Polen bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af sit budget for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger de reducerede momssatser og punktafgifter på energi og brændstoffer, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede kontante subsidier og et loft over elpriser for husholdninger og gasomkostninger til virksomheder. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,9 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,5 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,7 % af BNP i 2022 fra 2,4 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger de reducerede momssatser og punktafgifter på energi og brændstoffer, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede kontante subsidier og et loft over elpriser for husholdninger og gasomkostninger til virksomheder. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,9 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,5 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,7 % af BNP i 2022 fra 2,4 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Polen i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Polen i 2022 (7) fulgte en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra genopretnings- og resiliensfaciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 3,0 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Polen med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,0 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Polen bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,5 % af BNP). Polen har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 3,0 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Polen med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,0 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (9). Polen bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 2,3 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,9 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,5 % af BNP). Polen har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,9 % i 2023 og 2,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lidt lavere realvækst i BNP på 0,7 % i 2023 og 2,7 % i 2024, hvilket primært skyldes et lavere forventet bidrag fra den indenlandske efterspørgsel. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 0,9 % i 2023 og 2,8 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lidt lavere realvækst i BNP på 0,7 % i 2023 og 2,7 % i 2024, hvilket primært skyldes et lavere forventet bidrag fra den indenlandske efterspørgsel.

| (17) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,7 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig øgede udgifter til forsvar, sundhed, lønninger i den offentlige sektor og indeksering af pensioner, mens omkostningerne i forbindelse med foranstaltninger til at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne forventes at forblive høje. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 49,1 % ved udgangen af 2022 til 50,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5,0 % af BNP i 2023. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af foranstaltninger vedrørende ekstraordinær støtte til landbrugere, som endnu ikke var anført i konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 50,5 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,7 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig øgede udgifter til forsvar, sundhed, lønninger i den offentlige sektor og indeksering af pensioner, mens omkostningerne i forbindelse med foranstaltninger til at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne forventes at forblive høje. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 49,1 % ved udgangen af 2022 til 50,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 5,0 % af BNP i 2023. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af foranstaltninger vedrørende ekstraordinær støtte til landbrugere, som endnu ikke var anført i konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 50,5 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består hovedsagelig af nye foranstaltninger såsom fastfrysning af prisen for elektricitet og gas og subsidier til energiproducenter og energiintensive industrier. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på gas- og elproducenters ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,7 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og de bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,7 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består hovedsagelig af nye foranstaltninger såsom fastfrysning af prisen for elektricitet og gas og subsidier til energiproducenter og energiintensive industrier. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på gas- og elproducenters ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 1,7 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og de bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,2 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,1 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,2 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,7 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Polen træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Polen være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Polen at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Polen træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Polen være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Polen at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 3,0 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,8 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,2 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes ikkemålrettede energiforanstaltninger, højere udgifter til forsvar og sundhed samt permanente stigninger i lønningerne i den offentlige sektor og de sociale ydelser. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,2 procentpoint (13). Polen planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Polen planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling samt i energisikkerhed på områder som energieffektivitet i bygninger, onshore- og offshorevindkraft, energilagring, modernisering af net, brintproduktion og bæredygtig mobilitet, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 3,0 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 0,8 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,8 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de øgede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,1 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,2 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes ikkemålrettede energiforanstaltninger, højere udgifter til forsvar og sundhed samt permanente stigninger i lønningerne i den offentlige sektor og de sociale ydelser. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 1,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et kontraktivt bidrag til finanspolitikken på 0,2 procentpoint (13). Polen planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Polen planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling samt i energisikkerhed på områder som energieffektivitet i bygninger, onshore- og offshorevindkraft, energilagring, modernisering af net, brintproduktion og bæredygtig mobilitet, som finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig ophøret af støtteforanstaltningerne i forbindelse med energikrisen. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 52,4 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af foranstaltninger, som endnu ikke var anført i programmet. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 53,0 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 3,4 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig ophøret af støtteforanstaltningerne i forbindelse med energikrisen. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 52,4 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af foranstaltninger, som endnu ikke var anført i programmet. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 53,0 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,3 % af BNP i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der ifølge den aktuelle plan skal forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer på nuværende tidspunkt nettoomkostninger ved energistøtteforanstaltninger svarende til 0,3 % af BNP i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De fleste af de energistøtteforanstaltninger, der ifølge den aktuelle plan skal forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 7,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,7 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækst for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 7,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 1,7 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækst for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 5,6 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er lidt mindre end besparelserne som følge af en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne, da nogle af energistøtteforanstaltningerne forventes at forblive i kraft i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 5,6 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er lidt mindre end besparelserne som følge af en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne, da nogle af energistøtteforanstaltningerne forventes at forblive i kraft i 2024.

| (25) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,2 % af BNP i 2024, hvilket svarer til niveauet for 2023. I konvergensprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Dette omfatter reformer af den finanspolitiske ramme, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at forblive stabile på 4,2 % af BNP i 2024, hvilket svarer til niveauet for 2023. I konvergensprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Dette omfatter reformer af den finanspolitiske ramme, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2025 og forblive på dette niveau i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2025. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 52,4 % ved udgangen af 2024 til 55,4 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2025 og forblive på dette niveau i 2026. Det offentlige underskud ventes således at falde til under 3 % af BNP i 2025. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 52,4 % ved udgangen af 2024 til 55,4 % ved udgangen af 2026.

| (27) | Der er stadig betydelige muligheder for at øge effektiviteten af de offentlige udgifter til sociale ydelser. De sociale ydelser er fortsat stort set ikkemålrettede og omfatter ingen behovskontrol på husstandsniveau. Bedre målretning af ydelserne vil medføre en mere effektiv anvendelse af de offentlige ressourcer i forbindelse med bekæmpelse af fattigdom og støtte til dem, der har det største behov. |
| --- | --- |

(27)

Der er stadig betydelige muligheder for at øge effektiviteten af de offentlige udgifter til sociale ydelser. De sociale ydelser er fortsat stort set ikkemålrettede og omfatter ingen behovskontrol på husstandsniveau. Bedre målretning af ydelserne vil medføre en mere effektiv anvendelse af de offentlige ressourcer i forbindelse med bekæmpelse af fattigdom og støtte til dem, der har det største behov.

| (28) | Den hastigt aldrende befolkning udgør en udfordring for det polske pensionssystem. Det eksisterende pensionssystem tager udgangspunkt i, at pensionsalderen ikke stiger, selv om den gennemsnitlige forventede levetid og antallet af år, der tilbringes på pension, fortsætter med at stige. Det nuværende bidragsdefinerede pensionssystem sikrer, at systemet er finansielt afbalanceret, men vil føre til et kraftigt fald i fremtidige pensionsydelser i forhold til slutlønnen. Dette betyder, at en stor andel af pensionisterne risikerer fattigdom. Kommissionens analyse viser, at Polen for blot nogenlunde at opretholde det nuværende ydelsesniveau vil skulle bruge yderligere 6,7 % af BNP i 2070. De seneste ændringer i det almindelige pensionssystem og de dyre særlige pensionsordninger har gjort pensionsudbetalingerne mere generøse for de nuværende pensionister. Dette har mindsket incitamenterne til at arbejde længere end den relativt lave pensionsalder, som er fastsat til 60 år for kvinder og 65 år for mænd, og har øget det aldersrelaterede udgiftspres. |
| --- | --- |

(28)

Den hastigt aldrende befolkning udgør en udfordring for det polske pensionssystem. Det eksisterende pensionssystem tager udgangspunkt i, at pensionsalderen ikke stiger, selv om den gennemsnitlige forventede levetid og antallet af år, der tilbringes på pension, fortsætter med at stige. Det nuværende bidragsdefinerede pensionssystem sikrer, at systemet er finansielt afbalanceret, men vil føre til et kraftigt fald i fremtidige pensionsydelser i forhold til slutlønnen. Dette betyder, at en stor andel af pensionisterne risikerer fattigdom. Kommissionens analyse viser, at Polen for blot nogenlunde at opretholde det nuværende ydelsesniveau vil skulle bruge yderligere 6,7 % af BNP i 2070. De seneste ændringer i det almindelige pensionssystem og de dyre særlige pensionsordninger har gjort pensionsudbetalingerne mere generøse for de nuværende pensionister. Dette har mindsket incitamenterne til at arbejde længere end den relativt lave pensionsalder, som er fastsat til 60 år for kvinder og 65 år for mænd, og har øget det aldersrelaterede udgiftspres.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. På grund af den sene vedtagelse i juni 2022 er gennemførelsen af Polens genopretnings- og resiliensplan blevet væsentligt forsinket. En styrkelse af domstolenes uafhængighed og upartiskhed og en udbedring af situationen for dommere, der er berørt af højesterettens disciplinærkammers afgørelser i disciplinærsager og sager om retlig immunitet, er en forudsætning for, at Kommissionen kan gennemføre udbetalinger til landet og sikre beskyttelse af Unionens finansielle interesser, hvilket vil muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse af planen. Polen er begyndt at gennemføre centrale foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen, herunder reformer vedrørende den finanspolitiske ramme, sundhedspleje, digital omstilling, energieffektivitet og arbejdsmarkedet. Selv om Polen ikke officielt har indgivet tillæg til planen eller et REPowerEU-kapitel, finder der igangværende drøftelser sted med Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241, tilkendegav Polen den 31. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 23 mia. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Polens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Systematisk og effektiv inddragelse af lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter samt den sociale dialogs generelle kvalitet er fortsat vigtig for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. På grund af den sene vedtagelse i juni 2022 er gennemførelsen af Polens genopretnings- og resiliensplan blevet væsentligt forsinket. En styrkelse af domstolenes uafhængighed og upartiskhed og en udbedring af situationen for dommere, der er berørt af højesterettens disciplinærkammers afgørelser i disciplinærsager og sager om retlig immunitet, er en forudsætning for, at Kommissionen kan gennemføre udbetalinger til landet og sikre beskyttelse af Unionens finansielle interesser, hvilket vil muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse af planen. Polen er begyndt at gennemføre centrale foranstaltninger i genopretnings- og resiliensplanen, herunder reformer vedrørende den finanspolitiske ramme, sundhedspleje, digital omstilling, energieffektivitet og arbejdsmarkedet. Selv om Polen ikke officielt har indgivet tillæg til planen eller et REPowerEU-kapitel, finder der igangværende drøftelser sted med Kommissionen. I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241, tilkendegav Polen den 31. marts 2023, at landet havde til hensigt at anmode om 23 mia. EUR i form af yderligere lånestøtte under faciliteten. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Polens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Systematisk og effektiv inddragelse af lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter samt den sociale dialogs generelle kvalitet er fortsat vigtig for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Polens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Polen. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Polens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Polen.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Polen også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til investeringsklimaet, energipolitikken og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Polen også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til investeringsklimaet, energipolitikken og den grønne omstilling.

| (32) | Retssystemets uafhængighed, effektivitet og kvalitet er afgørende for et stabilt og forudsigeligt erhvervsklima samt et gunstigt investeringsklima. Disse spiller en vigtig rolle for opnåelsen af bæredygtig økonomisk vækst på mellemlang til lang sigt. Investeringsklimaet i Polen er fortsat hæmmet af alvorlige bekymringer vedrørende lovgivningen, herunder retsvæsenets uafhængighed, som påpeget i domme afsagt af Den Europæiske Unions Domstol (Domstolen) og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Desuden indbragte Kommissionen den 15. februar 2023 Polen for Domstolen for overtrædelser af EU-retten begået af den polske forfatningsdomstol og dens retspraksis, som navnlig anfægter EU-rettens forrang. |
| --- | --- |

(32)

Retssystemets uafhængighed, effektivitet og kvalitet er afgørende for et stabilt og forudsigeligt erhvervsklima samt et gunstigt investeringsklima. Disse spiller en vigtig rolle for opnåelsen af bæredygtig økonomisk vækst på mellemlang til lang sigt. Investeringsklimaet i Polen er fortsat hæmmet af alvorlige bekymringer vedrørende lovgivningen, herunder retsvæsenets uafhængighed, som påpeget i domme afsagt af Den Europæiske Unions Domstol (Domstolen) og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Desuden indbragte Kommissionen den 15. februar 2023 Polen for Domstolen for overtrædelser af EU-retten begået af den polske forfatningsdomstol og dens retspraksis, som navnlig anfægter EU-rettens forrang.

| (33) | Polens energimiks domineres i overvældende grad af fossile brændsler, idet kul udgjorde ca. 60 % og vedvarende energikilder blot 13 % heraf i 2021. Polen har indstillet importen fra Rusland af naturgas fra april 2022 og olie fra februar 2023. Konsekvenserne for landets energiforsyningssikkerhed er blevet mindre som følge af diversificeringsbestræbelserne i de seneste år. Polen har dekarboniseret betydeligt langsommere end andre medlemsstater. Polen har stadig rig mulighed for at adressere reguleringsmæssige og administrative hindringer for en hurtigere udbredelse af vedvarende energikilder. Øget energiproduktion fra vedvarende energikilder er afgørende for at dekarbonisere den polske økonomi og opnå klimaneutralitet. For at udnytte potentialet i vedvarende energikilder er Polen nødt til at forbedre sine indenlandske net til energitransmission og -distribution samt til energilagring og reformere sine lovgivningsmæssige rammer. Polen bør navnlig gennemføre foranstaltninger til at fjerne hindringer for tilladelsesprocessen for vedvarende energikilder. Disse foranstaltninger bør fokusere på at: i) fremskynde inddragelsen af vedvarende energikilder i de fysiske planer, ii) oprette særligt egnede områder for vedvarende energi, iii) ændre reglerne om tilladelser til nettilslutning og iv) modernisere utidssvarende og ineffektive distributionsnet. Der er behov for yderligere reformer for at: i) gøre det muligt for industrien at udnytte ren energi gennem langsigtede kontrakter om udbud af og efterspørgsel efter energi, såsom elkøbsaftaler ii) fjerne restriktioner for energifællesskaber og iii) fremme udbredelsen af vedvarende energi i fjernvarmesektoren. |
| --- | --- |

(33)

Polens energimiks domineres i overvældende grad af fossile brændsler, idet kul udgjorde ca. 60 % og vedvarende energikilder blot 13 % heraf i 2021. Polen har indstillet importen fra Rusland af naturgas fra april 2022 og olie fra februar 2023. Konsekvenserne for landets energiforsyningssikkerhed er blevet mindre som følge af diversificeringsbestræbelserne i de seneste år. Polen har dekarboniseret betydeligt langsommere end andre medlemsstater. Polen har stadig rig mulighed for at adressere reguleringsmæssige og administrative hindringer for en hurtigere udbredelse af vedvarende energikilder. Øget energiproduktion fra vedvarende energikilder er afgørende for at dekarbonisere den polske økonomi og opnå klimaneutralitet. For at udnytte potentialet i vedvarende energikilder er Polen nødt til at forbedre sine indenlandske net til energitransmission og -distribution samt til energilagring og reformere sine lovgivningsmæssige rammer. Polen bør navnlig gennemføre foranstaltninger til at fjerne hindringer for tilladelsesprocessen for vedvarende energikilder. Disse foranstaltninger bør fokusere på at: i) fremskynde inddragelsen af vedvarende energikilder i de fysiske planer, ii) oprette særligt egnede områder for vedvarende energi, iii) ændre reglerne om tilladelser til nettilslutning og iv) modernisere utidssvarende og ineffektive distributionsnet. Der er behov for yderligere reformer for at: i) gøre det muligt for industrien at udnytte ren energi gennem langsigtede kontrakter om udbud af og efterspørgsel efter energi, såsom elkøbsaftaler ii) fjerne restriktioner for energifællesskaber og iii) fremme udbredelsen af vedvarende energi i fjernvarmesektoren.

| (34) | Polens forbrug af naturgas faldt med 13 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er lidt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Polen opfordres til at øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). På trods af en række foranstaltninger, der er truffet for at begrænse energiefterspørgslen, er der behov for en yderligere indsats for at forbedre energieffektiviteten, navnlig for beboelsesejendomme og fjernvarmesystemer. Det samlede energiforbrug i Polen var på 75,2 Mtoe i 2021 og har været stigende over det seneste årti. Mere end halvdelen af energibehovet til opvarmning i beboelsesejendomme dækkes i øjeblikket af kul, enten gennem direkte anvendelse eller indirekte anvendelse i fjernvarme. Beboelsesejendomme er dog fortsat i vid udstrækning energiineffektive, hvilket bidrager til at gøre investeringsbehovet større sammenlignet med andre medlemsstater. Fjernvarmesektoren har desuden behov for målrettede reformer og øgede investeringer for at fremskynde dekarboniseringen, øge sin effektivitet og sikre sin finansielle levedygtighed på lang sigt. |
| --- | --- |

(34)

Polens forbrug af naturgas faldt med 13 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er lidt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). Polen opfordres til at øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (17). På trods af en række foranstaltninger, der er truffet for at begrænse energiefterspørgslen, er der behov for en yderligere indsats for at forbedre energieffektiviteten, navnlig for beboelsesejendomme og fjernvarmesystemer. Det samlede energiforbrug i Polen var på 75,2 Mtoe i 2021 og har været stigende over det seneste årti. Mere end halvdelen af energibehovet til opvarmning i beboelsesejendomme dækkes i øjeblikket af kul, enten gennem direkte anvendelse eller indirekte anvendelse i fjernvarme. Beboelsesejendomme er dog fortsat i vid udstrækning energiineffektive, hvilket bidrager til at gøre investeringsbehovet større sammenlignet med andre medlemsstater. Fjernvarmesektoren har desuden behov for målrettede reformer og øgede investeringer for at fremskynde dekarboniseringen, øge sin effektivitet og sikre sin finansielle levedygtighed på lang sigt.

| (35) | Mellem 2005 og 2021 steg drivhusgasemissionerne fra indenlandsk transport undtagen luftfart i Polen med 88,3 %, hvilket står i skarp kontrast til et gennemsnitligt fald på 7,5 % i Unionen. Selv med de yderligere foranstaltninger, der indgår i Polens energi- og klimaplan, forventes drivhusgasemissionerne fra denne sektor i 2030 stadig at være 56 % højere end i 2005. Med udgangspunkt i reformerne og investeringerne i Polens genopretnings- og resiliensplan er der behov for en yderligere indsats for at fremme bæredygtige offentlige transportformer. Elektrificeringen af indenlandsk transport skal gå hånd i hånd med dekarboniseringen af elforsyningen for at reducere sektorens emissioner på effektiv vis. |
| --- | --- |

(35)

Mellem 2005 og 2021 steg drivhusgasemissionerne fra indenlandsk transport undtagen luftfart i Polen med 88,3 %, hvilket står i skarp kontrast til et gennemsnitligt fald på 7,5 % i Unionen. Selv med de yderligere foranstaltninger, der indgår i Polens energi- og klimaplan, forventes drivhusgasemissionerne fra denne sektor i 2030 stadig at være 56 % højere end i 2005. Med udgangspunkt i reformerne og investeringerne i Polens genopretnings- og resiliensplan er der behov for en yderligere indsats for at fremme bæredygtige offentlige transportformer. Elektrificeringen af indenlandsk transport skal gå hånd i hånd med dekarboniseringen af elforsyningen for at reducere sektorens emissioner på effektiv vis.

| (36) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Polen er manglen på arbejdskraft i forbindelse med den grønne omstilling steget i de seneste år, hvilket bl.a. hænger sammen med manglen på relevante færdigheder, og den skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 blev mangel på arbejdskraft anført som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien (63,4 % af virksomhederne) og bygge- og anlægssektoren (74,6 % af virksomhederne). |
| --- | --- |

(36)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I Polen er manglen på arbejdskraft i forbindelse med den grønne omstilling steget i de seneste år, hvilket bl.a. hænger sammen med manglen på relevante færdigheder, og den skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 blev mangel på arbejdskraft anført som en faktor, der begrænsede produktionen i industrien (63,4 % af virksomhederne) og bygge- og anlægssektoren (74,6 % af virksomhederne).

| (37) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1, |
| --- | --- |

(37)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (18) afspejles i henstilling 1,

HENSTILLER, at Polen i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 7,8 % (19);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

forbedre effektiviteten af de offentlige udgifter, bl.a. gennem en bedre målretning af de sociale ydelser; sikre tilstrækkeligheden af fremtidens pensionsydelser og pensionssystemets bæredygtighed ved at træffe foranstaltninger til at hæve den faktiske pensionsalder og reformere de særlige pensionsordninger

2.

opfylde de krævede milepæle og mål vedrørende beskyttelse af Unionens finansielle interesser hurtigst muligt med henblik på at muliggøre en hurtig og stabil gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen; afslutte REPowerEU-kapitlet hurtigt med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre investeringsklimaet, herunder ved at sikre retsvæsenets uafhængighed

4.

fremskynde udfasningen af fossile brændstoffer og udbredelsen af vedvarende energi; reformere den retlige ramme for tilladelser til nettilslutning og for vedvarende energikilder, herunder energifællesskaber, biomethan og grøn brint; gennemføre foranstaltninger til fremme af energibesparelser og reduktion af efterspørgslen efter gas; opskalere investeringerne i bygningers energieffektivitet og dekarbonisere varmeforsyningen i fjernvarme med henblik på at adressere energifattigdom; fremme bæredygtige offentlige transportformer yderligere; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling, herunder for renovering af bygninger.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 9728/2022 INIT, ST 9728/2022 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 98).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,8 procentpoint af BNP, hvilket i vid udstrækning afspejler offentlig støtte til finansielle institutioner.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Polens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Polens konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 171).

11

(12)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Polen, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 15,5 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,6 procentpoint af BNP, hvilket afspejler effekten af ophøret af offentlig støtte til finansielle institutioner i 2022.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

18

(19)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

19

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/206 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/206

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Portugals nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/22)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Portugal blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Portugals udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Portugal blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Portugals udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 22. april 2021 indgav Portugal sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Portugals genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Portugal på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 22. april 2021 indgav Portugal sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Portugals genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Portugal på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 29. april 2023 forelagde Portugal sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Portugals halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 29. april 2023 forelagde Portugal sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Portugals halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Portugal 2023. Heri foretages der en vurdering af Portugals fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Portugals gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Portugals fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Portugal 2023. Heri foretages der en vurdering af Portugals fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Portugals gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Portugals fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Portugal efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Portugal er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende stor privat og offentlig gæld og udlandsgæld blevet mindre, men de er fortsat til stede. Efter en midlertidig afbrydelse som følge af covid-19-pandemiens udbrud fulgte både den private sektors og den offentlige sektors gældkvote i 2021 igen en nedadgående kurs og forventes fortsat at falde takket være den økonomiske vækst. Selv om disse kvoter nu ligger under niveauet før pandemien, er de stadig høje. Den klart negative nettostilling over for udlandet blev også bedre både før og efter covid-19-pandemien, og udlandsgælden forventes at falde yderligere understøttet af en fortsat økonomisk vækst på trods af en vis afmatning i 2023. Det lille underskud på de løbende poster blev marginalt værre i 2022 og afspejler højere energipriser, men dette blev dog afbødet af den markante opsving i eksporten, især i turismeeksporten. På sigt forventes det fortsatte fald i energipriserne og en større stigning i turismeeksporten samt de aktuelle politikker, der skal fremme energieffektivitet og vedvarende energi, at skabe balance på de løbende poster og yderligere og at støtte tilpasningen i nettostillingen over for udlandet. Huspriserne er steget kraftigt i flere år, mens antallet af misligholdte lån fortsat er faldet fra et niveau, der allerede var beskedent. En fortsat mindskelse af sårbarhederne kan blive hæmmet af virkningen af stramningen af de finansielle vilkår og et usikkert eksternt miljø samt den potentielle indvirkning på den økonomiske vækst. Det politiske fremskridt har været gunstigt med et særligt fokus på genopretnings- og resiliensplanen, og den fortsatte gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen burde medføre yderligere forbedringer. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Portugal efter artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjorde resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Portugal er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er sårbarhederne vedrørende stor privat og offentlig gæld og udlandsgæld blevet mindre, men de er fortsat til stede. Efter en midlertidig afbrydelse som følge af covid-19-pandemiens udbrud fulgte både den private sektors og den offentlige sektors gældkvote i 2021 igen en nedadgående kurs og forventes fortsat at falde takket være den økonomiske vækst. Selv om disse kvoter nu ligger under niveauet før pandemien, er de stadig høje. Den klart negative nettostilling over for udlandet blev også bedre både før og efter covid-19-pandemien, og udlandsgælden forventes at falde yderligere understøttet af en fortsat økonomisk vækst på trods af en vis afmatning i 2023. Det lille underskud på de løbende poster blev marginalt værre i 2022 og afspejler højere energipriser, men dette blev dog afbødet af den markante opsving i eksporten, især i turismeeksporten. På sigt forventes det fortsatte fald i energipriserne og en større stigning i turismeeksporten samt de aktuelle politikker, der skal fremme energieffektivitet og vedvarende energi, at skabe balance på de løbende poster og yderligere og at støtte tilpasningen i nettostillingen over for udlandet. Huspriserne er steget kraftigt i flere år, mens antallet af misligholdte lån fortsat er faldet fra et niveau, der allerede var beskedent. En fortsat mindskelse af sårbarhederne kan blive hæmmet af virkningen af stramningen af de finansielle vilkår og et usikkert eksternt miljø samt den potentielle indvirkning på den økonomiske vækst. Det politiske fremskridt har været gunstigt med et særligt fokus på genopretnings- og resiliensplanen, og den fortsatte gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen burde medføre yderligere forbedringer.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Portugals offentlige underskud fra 2,9 % af BNP i 2021 til 0,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 125,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 113,9 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Portugals offentlige underskud fra 2,9 % af BNP i 2021 til 0,4 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 125,4 % af BNP ved udgangen af 2021 til 113,9 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en generel reduktion af brændstofafgiften og en fastfrysning af den ajourførte CO2-sats, der indgår i brændstofafgiften, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede en engangsydelse, der i oktober 2022 blev udbetalt til forskellige befolkningsgrupper såsom pensionister, arbejdstagere, børn og unge, faste beløb til lavindkomsthusholdninger, som er mest sårbare over for stigende energipriser, samt en ydelse til det nationale elektricitetssystem for at reducere elnettaksterne. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,0 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en generel reduktion af brændstofafgiften og en fastfrysning af den ajourførte CO2-sats, der indgår i brændstofafgiften, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede en engangsydelse, der i oktober 2022 blev udbetalt til forskellige befolkningsgrupper såsom pensionister, arbejdstagere, børn og unge, faste beløb til lavindkomsthusholdninger, som er mest sårbare over for stigende energipriser, samt en ydelse til det nationale elektricitetssystem for at reducere elnettaksterne. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 2,0 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Portugal i 2022 (7) skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsigtig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Portugal skulle opretholde nationalt finansierede investeringer og begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Portugal i 2022 (7) skulle udnytte faciliteten med henblik på at finansiere yderligere investeringer til støtte for genopretningen og samtidig føre en forsigtig finanspolitik. Rådet henstillede desuden, at Portugal skulle opretholde nationalt finansierede investeringer og begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 1,5 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Portugal med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,2 % af BNP i 2022 (1,7 % af BNP i 2021). Dette fald i udgifter i 2022 skyldtes de lavere udgifter, som blev finansieret ved hjælp af andre EU-midler, mens de, der blev finansieret via faciliteten, steg mellem 2021 og 2022. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Portugal bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke var i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af energiprisstigningerne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2,0 % af BNP). Portugal har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med ‒ 1,5 % af BNP. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Portugal med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,2 % af BNP i 2022 (1,7 % af BNP i 2021). Dette fald i udgifter i 2022 skyldtes de lavere udgifter, som blev finansieret ved hjælp af andre EU-midler, mens de, der blev finansieret via faciliteten, steg mellem 2021 og 2022. Nationalt finansierede investeringer indebar et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (9). Portugal bevarede derfor ikke nationalt finansierede investeringer, hvilket ikke var i overensstemmelse med Rådets henstilling. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 1,9 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale følger af energiprisstigningerne (yderligere nettobudgetomkostninger på 2,0 % af BNP). Portugal har derfor i tilstrækkelig grad begrænset væksten i nationalt finansierede løbende udgifter.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 2,0 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og en noget lavere vækst på 1,8 % i 2024. Forskellen skyldes et højere vækstbidrag fra nettoeksporten i Kommissionens forårsprognose 2023, mens regeringen forventer en højere vækst i investeringerne i både 2023 og 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 2,0 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en højere realvækst i BNP på 2,4 % i 2023 og en noget lavere vækst på 1,8 % i 2024. Forskellen skyldes et højere vækstbidrag fra nettoeksporten i Kommissionens forårsprognose 2023, mens regeringen forventer en højere vækst i investeringerne i både 2023 og 2024.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud fortsat vil ligge på 0,4 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 113,9 % ved udgangen af 2022 til 107,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,1 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af den højere indtægt, som Kommissionen forventer i sin forårsprognose 2023, nemlig fra både indirekte og direkte skatter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 106,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes hovedsagelig det mere gunstige gældsreducerende vækstrentespænd, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud fortsat vil ligge på 0,4 % af BNP i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 113,9 % ved udgangen af 2022 til 107,5 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,1 % af BNP i 2023. Det er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af den højere indtægt, som Kommissionen forventer i sin forårsprognose 2023, nemlig fra både indirekte og direkte skatter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote at være lavere og udgøre 106,2 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes hovedsagelig det mere gunstige gældsreducerende vækstrentespænd, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig faste beløb til lavindkomsthusholdninger, der er mest sårbare over for stigende energipriser, en generel reduktion af brændstofafgiften samt en fastfrysning af den ajourførte CO2-sats, der indgår i brændstofafgiften, samt foranstaltninger, der allerede blev bebudet i 2022, men som har indflydelse på den offentlige saldo i 2023, såsom ydelsen til at støtte den overgangsordning til stabilisering af gaspriser, som virksomheder har betalt, og som forbliver i kraft hele året. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,8 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,3 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er videreført fra 2022, navnlig faste beløb til lavindkomsthusholdninger, der er mest sårbare over for stigende energipriser, en generel reduktion af brændstofafgiften samt en fastfrysning af den ajourførte CO2-sats, der indgår i brændstofafgiften, samt foranstaltninger, der allerede blev bebudet i 2022, men som har indflydelse på den offentlige saldo i 2023, såsom ydelsen til at støtte den overgangsordning til stabilisering af gaspriser, som virksomheder har betalt, og som forbliver i kraft hele året. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,8 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,3 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 1 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Portugal i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Portugal være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Portugal at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Portugal i 2023 sikrer en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter til under den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for energiprisstigningerne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Portugal være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Portugal at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (‒ 1,5 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (‒ 0,7 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede omkostninger ved de (målrettede og generelle) støtteforanstaltninger til husholdninger og virksomheder som reaktion på energiprisstigninger (med 1,1 % af BNP). De vigtigste drivkræfter bag stigningen i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er det konstante pres på de offentlige løbende udgifter, herunder på lønninger og pensioner i den offentlige sektor, som primært er drevet af permanente stigninger i den offentlige sektors lønninger og skønsmæssigt fastsatte pensionsstigninger. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint (13). Portugal planlægger derfor at finansiere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Portugal planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed bl.a. gennem dekarboniseringsprojekter i industrien, produktion af vedvarende brint og andre vedvarende gasser og digitalisering af skoler, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (‒ 1,5 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (‒ 0,7 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 % til finanspolitikken. Således er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Det forventede kontraktive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende udgifter skyldes hovedsageligt de reducerede omkostninger ved de (målrettede og generelle) støtteforanstaltninger til husholdninger og virksomheder som reaktion på energiprisstigninger (med 1,1 % af BNP). De vigtigste drivkræfter bag stigningen i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) er det konstante pres på de offentlige løbende udgifter, herunder på lønninger og pensioner i den offentlige sektor, som primært er drevet af permanente stigninger i den offentlige sektors lønninger og skønsmæssigt fastsatte pensionsstigninger. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler ventes at beløbe sig til 2,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint (13). Portugal planlægger derfor at finansiere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (14). Portugal planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed bl.a. gennem dekarboniseringsprojekter i industrien, produktion af vedvarende brint og andre vedvarende gasser og digitalisering af skoler, som delvis finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig den planlagte begrænsning af løbende udgifter, navnlig til forbruget i produktionen, lønudgifter og tilskud, samt en vedvarende vækst på indtægtssiden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 103,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 0,1 % af BNP i 2024. Dette er lidt lavere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en mere optimistisk vækst i indtægterne, især i skatter og afgifter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 103,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 0,2 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig den planlagte begrænsning af løbende udgifter, navnlig til forbruget i produktionen, lønudgifter og tilskud, samt en vedvarende vækst på indtægtssiden. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 103,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 0,1 % af BNP i 2024. Dette er lidt lavere end det underskud, der er anført i stabilitetsprogrammet for 2023, primært fordi der i Kommissionens forårsprognose 2023 regnes med en mere optimistisk vækst i indtægterne, især i skatter og afgifter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 103,1 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Stabilitetsprogrammet for 2023 indeholder ingen oplysninger om udfasningen af energistøtteforanstaltninger i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Stabilitetsprogrammet for 2023 indeholder ingen oplysninger om udfasningen af energistøtteforanstaltninger i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 1,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,8 % af BNP i 2023) udfases i 2023, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (15). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (16) i 2024 ikke overstige 1,8 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,8 % af BNP i 2023) udfases i 2023, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,8 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne. Det skyldes foranstaltninger med en forventet permanent stigende indvirkning på udgifterne samt indtægtsreducerende reformer af den personlige indkomstskat. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,8 % i 2024, hvilket er over den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne ved en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltningerne. Det skyldes foranstaltninger med en forventet permanent stigende indvirkning på udgifterne samt indtægtsreducerende reformer af den personlige indkomstskat.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,2 % af BNP i 2023 til 3,4 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter foranstaltninger til at modernisere og forenkle forvaltningen af de offentlige finanser og til at opgradere IT-systemerne til forvaltning af de offentlige finanser, som f.eks. udvikling af en model for overvågning af den offentlige sektors budgetmæssige og finansielle gennemførelse, operationalisering af statens regnskabsenhed samt integration af programbudgettering og udgiftsanalyser i den almindelige budgetprocedure, som er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 3,2 % af BNP i 2023 til 3,4 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter foranstaltninger til at modernisere og forenkle forvaltningen af de offentlige finanser og til at opgradere IT-systemerne til forvaltning af de offentlige finanser, som f.eks. udvikling af en model for overvågning af den offentlige sektors budgetmæssige og finansielle gennemførelse, operationalisering af statens regnskabsenhed samt integration af programbudgettering og udgiftsanalyser i den almindelige budgetprocedure, som er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 0,1 % af BNP i 2025, hvorved der opnås en budgetstilling i balance i 2026 og senere et lille overskud på 0,1 % af BNP i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 103,0 % ved udgangen af 2024 til 92,0 % ved udgangen af 2027. En mere vækstfremmende sammensætning af de offentlige finanser på både på indtægts- og udgiftssiden af det offentlige budget vil understøtte Portugals finanspolitiske holdbarhed på lang sigt og samtidig forbedre erhvervsklimaet og bidrage til bæredygtig og inklusiv vækst. Brugen af skattefordele er udbredt i det portugisiske skattesystem med mere end 500 skattefordele fordelt på mere end 60 retsakter. Det gør systemet komplekst og mindre gennemsigtigt og betyder samtidig mistede indtægter. Omkostningseffektiviteten af de eksisterende skattefordele kunne med fordel overvåges og vurderes mere systematisk, hvorved der kunne opnås betydelige forbedringer på dette område. Endvidere kompliceres det komplekse selskabsskattesystem af statslige og kommunale tillæg, hvilket resulterer i en yderligere byrde for både skatteforvaltningen og virksomhederne. Portugals skatteforvaltning kunne blive mere effektiv og dermed tilskynde til frivillig regelefterlevelse og samtidig bidrage til at mindske skatteunddragelse og -svig. De administrative omkostninger ved skatteopkrævning er høje og er steget yderligere i de seneste år (med ca. 5 % fra 2018 til 2020). Samtidig ser det ud til, at det tager længere tid at betale skat i Portugal end i andre medlemsstater. De allerede høje udestående skatterestancer er fortsat steget (de udgjorde 45,9 % af de samlede indtægter i udgangen af 2020, hvilket er et godt stykke over EU-gennemsnittet). |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde gradvist til 0,1 % af BNP i 2025, hvorved der opnås en budgetstilling i balance i 2026 og senere et lille overskud på 0,1 % af BNP i 2027. Det offentlige underskud ventes således at forblive under 3 % af BNP inden for programmets tidshorisont. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 103,0 % ved udgangen af 2024 til 92,0 % ved udgangen af 2027. En mere vækstfremmende sammensætning af de offentlige finanser på både på indtægts- og udgiftssiden af det offentlige budget vil understøtte Portugals finanspolitiske holdbarhed på lang sigt og samtidig forbedre erhvervsklimaet og bidrage til bæredygtig og inklusiv vækst. Brugen af skattefordele er udbredt i det portugisiske skattesystem med mere end 500 skattefordele fordelt på mere end 60 retsakter. Det gør systemet komplekst og mindre gennemsigtigt og betyder samtidig mistede indtægter. Omkostningseffektiviteten af de eksisterende skattefordele kunne med fordel overvåges og vurderes mere systematisk, hvorved der kunne opnås betydelige forbedringer på dette område. Endvidere kompliceres det komplekse selskabsskattesystem af statslige og kommunale tillæg, hvilket resulterer i en yderligere byrde for både skatteforvaltningen og virksomhederne. Portugals skatteforvaltning kunne blive mere effektiv og dermed tilskynde til frivillig regelefterlevelse og samtidig bidrage til at mindske skatteunddragelse og -svig. De administrative omkostninger ved skatteopkrævning er høje og er steget yderligere i de seneste år (med ca. 5 % fra 2018 til 2020). Samtidig ser det ud til, at det tager længere tid at betale skat i Portugal end i andre medlemsstater. De allerede høje udestående skatterestancer er fortsat steget (de udgjorde 45,9 % af de samlede indtægter i udgangen af 2020, hvilket er et godt stykke over EU-gennemsnittet).

| (28) | De sociale ydelser i Portugals sociale beskyttelsessystem har en lav kapacitet til at mindske fattigdom, som mindskedes yderligere i 2021, mens udviklingen i andelen af personer, der risikerer at blive ramt af fattigdom, var blandt de dårligste i EU (en stigning på 2,4 procentpoint) set i forhold til en situation med generel stabilitet i de fleste medlemsstater. Mindsteindkomstens tilstrækkelighed er fortsat lav og ligger et godt stykke under fattigdomsgrænsen. Disse tal udfordrer Portugals evne til at nå fattigdomsreduktionsmålene i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Samtidig er det sociale beskyttelsessystem fortsat komplekst, idet forskellige typer sociale ydelser synes at tjene de samme formål. Kompleksiteten og den deraf følgende fragmentering resulterer i en relativt lav udnyttelsesgrad og manglende effektiv fokus på de personer med størst behov, hvilket gør det vanskeligt at få de sociale ydelser til at række og i sidste ende gør dem utilstrækkelige. En forenkling af de eksisterende ydelser samt en rettidig gennemførelse af den nationale strategi til bekæmpelse af fattigdom vil øge Portugals kapacitet til at håndtere fremtidige sociale udfordringer. |
| --- | --- |

(28)

De sociale ydelser i Portugals sociale beskyttelsessystem har en lav kapacitet til at mindske fattigdom, som mindskedes yderligere i 2021, mens udviklingen i andelen af personer, der risikerer at blive ramt af fattigdom, var blandt de dårligste i EU (en stigning på 2,4 procentpoint) set i forhold til en situation med generel stabilitet i de fleste medlemsstater. Mindsteindkomstens tilstrækkelighed er fortsat lav og ligger et godt stykke under fattigdomsgrænsen. Disse tal udfordrer Portugals evne til at nå fattigdomsreduktionsmålene i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Samtidig er det sociale beskyttelsessystem fortsat komplekst, idet forskellige typer sociale ydelser synes at tjene de samme formål. Kompleksiteten og den deraf følgende fragmentering resulterer i en relativt lav udnyttelsesgrad og manglende effektiv fokus på de personer med størst behov, hvilket gør det vanskeligt at få de sociale ydelser til at række og i sidste ende gør dem utilstrækkelige. En forenkling af de eksisterende ydelser samt en rettidig gennemførelse af den nationale strategi til bekæmpelse af fattigdom vil øge Portugals kapacitet til at håndtere fremtidige sociale udfordringer.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Portugal er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Portugal indgav to betalingsanmodninger svarende til 58 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 2,98 mia. EUR. Portugals genopretnings- og resiliensplan er ambitiøs og kompleks. Hvis risikoen for forsinkelser skal minimeres, er det vigtigt hele tiden at holde øje med, at planen følges nøje. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Portugals strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. Den 26. maj 2023 forelagde Portugal en ændring af sin plan, revideret med nye foranstaltninger, herunder et REPowerEU-kapitel, og under hensyntagen til det øgede maksimale finansielle bidrag (17). I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 indgav Portugal også sin anmodning om yderligere lånestøtte under faciliteten. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Portugal er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med risiko for en vis forsinkelse. Portugal indgav to betalingsanmodninger svarende til 58 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 2,98 mia. EUR. Portugals genopretnings- og resiliensplan er ambitiøs og kompleks. Hvis risikoen for forsinkelser skal minimeres, er det vigtigt hele tiden at holde øje med, at planen følges nøje. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Portugals strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. Den 26. maj 2023 forelagde Portugal en ændring af sin plan, revideret med nye foranstaltninger, herunder et REPowerEU-kapitel, og under hensyntagen til det øgede maksimale finansielle bidrag (17). I overensstemmelse med artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) 2021/241 indgav Portugal også sin anmodning om yderligere lånestøtte under faciliteten.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Portugals programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Portugal. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Portugals programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Portugal.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Portugal også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til den cirkulære økonomi, energi og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Portugal også over for en række andre udfordringer, der knytter sig til den cirkulære økonomi, energi og den grønne omstilling.

| (32) | Portugal ligger langt under EU-gennemsnittet med hensyn til fremskridt mod en cirkulær økonomi, ressourceproduktiviteten i industrien og indikatorerne for affaldshåndtering, og der er store regionale forskelle. Den gennemsnitlige kommunale genanvendelsesprocent er særlig lav (30,5 % i 2021, hvilket er langt fra EU-målet på 50 % i 2020) og varierer fra region til region. Det vil kræve en betydelig indsats at nå EU's mål for det næste årti, herunder at nå op på 55 % genanvendelse af kommunalt affald senest i 2025. Der skal gøres en indsats for at forbedre forebyggelse, minimering, sortering, genbrug og genanvendelse af affald i overensstemmelse med de højere trin i affaldshierarkiet, således at mindre affald havner i deponerings- eller forbrændingsanlæg, og for at modernisere affaldsgenanvendelses- og affaldsbehandlingsanlæg. Af eksempler på, hvordan disse mål bedre kan nås, kan nævnes en forøgelse af deponerings- og forbrændingsafgifter, en afgift på restaffald samt forøgelse af afgifter på de kommuner, der ikke opfylder genanvendelsesmålene. Derudover kunne processen fremskyndes ved at udvide den separate indsamling af affald og videreudvikle ordninger med f.eks. betaling efter affaldsmængden, returpant og øget producentansvar. |
| --- | --- |

(32)

Portugal ligger langt under EU-gennemsnittet med hensyn til fremskridt mod en cirkulær økonomi, ressourceproduktiviteten i industrien og indikatorerne for affaldshåndtering, og der er store regionale forskelle. Den gennemsnitlige kommunale genanvendelsesprocent er særlig lav (30,5 % i 2021, hvilket er langt fra EU-målet på 50 % i 2020) og varierer fra region til region. Det vil kræve en betydelig indsats at nå EU's mål for det næste årti, herunder at nå op på 55 % genanvendelse af kommunalt affald senest i 2025. Der skal gøres en indsats for at forbedre forebyggelse, minimering, sortering, genbrug og genanvendelse af affald i overensstemmelse med de højere trin i affaldshierarkiet, således at mindre affald havner i deponerings- eller forbrændingsanlæg, og for at modernisere affaldsgenanvendelses- og affaldsbehandlingsanlæg. Af eksempler på, hvordan disse mål bedre kan nås, kan nævnes en forøgelse af deponerings- og forbrændingsafgifter, en afgift på restaffald samt forøgelse af afgifter på de kommuner, der ikke opfylder genanvendelsesmålene. Derudover kunne processen fremskyndes ved at udvide den separate indsamling af affald og videreudvikle ordninger med f.eks. betaling efter affaldsmængden, returpant og øget producentansvar.

| (33) | På trods af de fremskridt, der blev opnået bl.a. i forbindelse med energikrisen, er Portugal stadig stærkt afhængig af importerede fossile brændstoffer, og olie og gas udgjorde henholdsvis 45 % og 23 % af energimikset i 2021. Derudover udgør Portugals store afhængighed af gas til elproduktion risici for forsyningssikkerheden, især i betragtning af knapheden på vandkraft som følge af mere hyppige tørkeperioder. For at fremskynde dekarboniseringsindsatsen kan der sættes yderligere ind med en række foranstaltninger, der bygger på og går videre end de reformer og investeringer, der indgår i Portugals genopretnings- og resiliensplan. Hvis Portugal vil fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, kunne det følge op på de fremskridt, der blev gjort sidste år med at strømline godkendelsesprocessen, bl.a. ved at øge kapaciteten i den forvaltning, der tager sig af godkendelser, øge digitaliseringen af produktionen af vedvarende energi og indføre mere gunstige ordninger for fysisk planlægning af offshorevindenergi, hvis potentiale fortsat er underudnyttet. Det ville også være gavnligt, hvis landet fremmede egetforbrug, herunder tagbaseret solenergi, og vedvarende energifællesskaber (VE-fællesskaber). Antallet af VE-fællesskaber i Portugal er trods en stigning stadig lavt, og det kunne gøres lettere at opnå tilladelse, og der kunne skabes større incitament. |
| --- | --- |

(33)

På trods af de fremskridt, der blev opnået bl.a. i forbindelse med energikrisen, er Portugal stadig stærkt afhængig af importerede fossile brændstoffer, og olie og gas udgjorde henholdsvis 45 % og 23 % af energimikset i 2021. Derudover udgør Portugals store afhængighed af gas til elproduktion risici for forsyningssikkerheden, især i betragtning af knapheden på vandkraft som følge af mere hyppige tørkeperioder. For at fremskynde dekarboniseringsindsatsen kan der sættes yderligere ind med en række foranstaltninger, der bygger på og går videre end de reformer og investeringer, der indgår i Portugals genopretnings- og resiliensplan. Hvis Portugal vil fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, kunne det følge op på de fremskridt, der blev gjort sidste år med at strømline godkendelsesprocessen, bl.a. ved at øge kapaciteten i den forvaltning, der tager sig af godkendelser, øge digitaliseringen af produktionen af vedvarende energi og indføre mere gunstige ordninger for fysisk planlægning af offshorevindenergi, hvis potentiale fortsat er underudnyttet. Det ville også være gavnligt, hvis landet fremmede egetforbrug, herunder tagbaseret solenergi, og vedvarende energifællesskaber (VE-fællesskaber). Antallet af VE-fællesskaber i Portugal er trods en stigning stadig lavt, og det kunne gøres lettere at opnå tilladelse, og der kunne skabes større incitament.

| (34) | I takt med at flere vedvarende energikilder integreres, er det vigtigt at sikre flere investeringer til at udvide lagrings- og netværkskapaciteten, således at balancen i elnettet garanteres. Portugal kunne med fordel styrke sammenkoblingerne af elnettet, da sammenkoblingsniveauet med Spanien stadig er lavt i forhold til 2030-målene. Situationen med hensyn til transmissions- og distributionsnettet kunne blive bedre gennem en styrkelse af det nationale net, ekstra investeringer i lagring af el og en yderligere digitalisering af nettet. Den forholdsvis lave udbredelse af intelligente målere gør det vanskeligt at få etableret et decentraliseret system til produktion af vedvarende energi. Hvis Portugal skal blive mindre afhængig af fossile brændstoffer i bygninger og nedbringe energiforbruget, skal det gøre mere end, hvad der er planlagt ifølge dets genopretnings- og resiliensplan og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken, for at øge energieffektiviteten. Der bør også træffes yderligere foranstaltninger til at nedbringe den andel af den portugisiske befolkning, der lever i energifattigdom. Hvis der blev gjort mere for at tilskynde til gennemgribende renoveringer, bl.a. ved at yde teknisk bistand til ansøgere, kunne det fremskynde gennemførelsen af renoveringsprojekter. Portugal kunne desuden med fordel etablere et stærkere regelsæt for finansielle ordninger for at anspore til flere private investeringer i energieffektiv renovering. Derved kunne Portugal rette flere tilskudsbaserede ressourcer mod de husstande, der har størst behov. Portugals forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Portugal kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(34)

I takt med at flere vedvarende energikilder integreres, er det vigtigt at sikre flere investeringer til at udvide lagrings- og netværkskapaciteten, således at balancen i elnettet garanteres. Portugal kunne med fordel styrke sammenkoblingerne af elnettet, da sammenkoblingsniveauet med Spanien stadig er lavt i forhold til 2030-målene. Situationen med hensyn til transmissions- og distributionsnettet kunne blive bedre gennem en styrkelse af det nationale net, ekstra investeringer i lagring af el og en yderligere digitalisering af nettet. Den forholdsvis lave udbredelse af intelligente målere gør det vanskeligt at få etableret et decentraliseret system til produktion af vedvarende energi. Hvis Portugal skal blive mindre afhængig af fossile brændstoffer i bygninger og nedbringe energiforbruget, skal det gøre mere end, hvad der er planlagt ifølge dets genopretnings- og resiliensplan og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken, for at øge energieffektiviteten. Der bør også træffes yderligere foranstaltninger til at nedbringe den andel af den portugisiske befolkning, der lever i energifattigdom. Hvis der blev gjort mere for at tilskynde til gennemgribende renoveringer, bl.a. ved at yde teknisk bistand til ansøgere, kunne det fremskynde gennemførelsen af renoveringsprojekter. Portugal kunne desuden med fordel etablere et stærkere regelsæt for finansielle ordninger for at anspore til flere private investeringer i energieffektiv renovering. Derved kunne Portugal rette flere tilskudsbaserede ressourcer mod de husstande, der har størst behov. Portugals forbrug af naturgas faldt med 16 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). Portugal kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (19).

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Portugal oplever mangel på færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling, især i bygge- og fremstillingssektoren. Det ville i forbindelse med den grønne omstilling være nyttigt at styrke politikkerne for opkvalificering og omskoling. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Portugal oplever mangel på færdigheder, der er nødvendige for den grønne omstilling, især i bygge- og fremstillingssektoren. Det ville i forbindelse med den grønne omstilling være nyttigt at styrke politikkerne for opkvalificering og omskoling.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (20) afspejles i henstilling 1.

| (37) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Portugal bidrager henstilling 1, 2 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023. |
| --- | --- |

(37)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Portugal bidrager henstilling 1, 2 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023.

| (38) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 37, |
| --- | --- |

(38)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og stabilitetsprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der er nævnt i henstilling 1, bidrager til at håndtere sårbarheder relateret til stor offentlig gæld. Henstilling 2 bidrager til at gennemføre henstilling 1. De politikker, der er omhandlet i henstilling 1), bidrager dels til at rette op på ubalancer, dels til at gennemføre henstillingerne i henstillingen om euroområdet fra 2023, jf. betragtning 37,

HENSTILLER, at Portugal i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 1,8 % (21), medmindre en højere vækstrate i nationalt finansierede primære nettoudgifter vurderes at være forenelig med, at Portugal når sin mellemfristede budgetmålsætning på ‒ 0,5 % af BNP, bl.a. hvis renteudgifterne er lavere, end hvad Kommissionen i øjeblikket forventer;

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

gøre skatte- og socialsikringssystemerne mere effektive, navnlig ved at prioritere en forenkling af begge regelsæt, og samtidig styrke effektiviteten i de respektive forvaltninger og mindske den dermed forbundne administrative byrde

2.

fremskynde gennemførelsen af sin genopretnings- og resiliensplan, også ved at sikre tilstrækkelig administrativ kapacitet og, efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet og anmodningen om yderligere lånestøtte, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre betingelserne for omstilling til en cirkulær økonomi, navnlig ved at øge forebyggelse, genanvendelse og genbrug af affald, for at få mindre affald på deponerings- og forbrændingsanlæg

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer generelt; fremskynde anvendelsen af vedvarende energi yderligere ved at forenkle og digitalisere godkendelsesprocedurerne yderligere, så det bliver muligt at producere yderligere vindkraft, navnlig offshore, og solenergi samt fremme egetforbrug og VE-fællesskaber; øge kapaciteten til at sammenkoble elnet og opgradere eltransmissions- og distributionsnet og dermed gøre det muligt at investere i ellagring og digitalisering af nettet, herunder en hurtigere indførelse af intelligente målere; fremskynde investeringer i energieffektivitet ved at fremme finansielle ordninger, der tiltrækker private investeringer, og støtte de husstande, der har størst behov; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10149/21, ST 10149/21 ADD 1, ST 10149/21 ADD 1 REV 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 102).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Portugals nationale reformprogram og med Rådets udtalelse om Portugals stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 181).

11

(12)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Portugal nominelt til 7,6 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,3 procentpoint af BNP, primært som følge af de forventede reducerede kapitaloverførsler til statsejede virksomheder i 2023.

13

(14)  Udgifter finansieret med tilskud under genopretnings- og resiliensfaciliteten og andre EU-midler beløber sig til 2,2 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,3 procentpoint. Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

14

(15)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

15

(16)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

16

(17)  Det maksimale finansielle bidrag til Portugal blev den 30. juni 2022 ajourført til et beløb på 15,5 mia. EUR i tilskud i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241.

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

20

(21)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

21

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/216 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/216

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Rumæniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Rumæniens konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/23)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Rumænien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Rumænien blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Der skal derfor gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 31. maj 2021 indgav Rumænien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 3. november 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Rumæniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Rumænien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 31. maj 2021 indgav Rumænien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 3. november 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Rumæniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Rumænien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 11. maj 2023 forelagde Rumænien sit nationale reformprogram for 2023 og den 10. maj 2023 sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Rumæniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 11. maj 2023 forelagde Rumænien sit nationale reformprogram for 2023 og den 10. maj 2023 sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Rumæniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Rumænien 2023. Heri foretages der en vurdering af Rumæniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Rumæniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Rumæniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Rumænien 2023. Heri foretages der en vurdering af Rumæniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Rumæniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Rumæniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Rumænien i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Rumænien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Dets sårbarheder vedrører navnlig betalingsbalancen, og er knyttet til et stort offentligt underskud, mens der er et øget overophedningspres. Det store underskud på de løbende poster forværredes betydeligt efter den recession, som covid-19-pandemien forårsagede, og gjorde økonomien sårbar over for eksterne finansieringschok. Det fortsatte store underskud på de løbende poster risikerer at føre til en negativ nettostilling over for udlandet. Der er klare tegn på overophedning med en foruroligende høj kerneinflation, en lønvækst godt oppe i det tocifrede område og en relativt lav arbejdsløshed. Indikatorerne for omkostningskonkurrenceevnen forventes at stabilisere sig, men der er stadig strukturelle problemer. Valutakursen synes at ligge over det niveau, som den umiddelbart burde i betragtning af de underliggende økonomiske forhold, og den er fortsat genstand for en stærk styring. Det offentlige underskud har været stort i flere år og har været baggrunden en stor del af den overskydende efterspørgsel og de efterfølgende underskud på betalingsbalancens løbende poster; selv om der sker en forbedring med hensyn til det offentlige underskud, forventes det fortsat at være betydeligt i 2023 og 2024. Faldet i det offentlige underskud i 2022 skyldtes hovedsagelig en markant vækst i det nominelle BNP, som igen i høj grad hviler på overophedning af den indenlandske efterspørgsel. Risikopræmier og statslige låneomkostninger er betydeligt højere end i årene før pandemien. I betragtning af den igangværende stramning i de globale likviditetsforhold vil det være vigtigt at vende den nuværende tendens. Fremover bør finanspolitisk tilpasning være den foretrukne metode til at bringe efterspørgslen mere på linje med udbuddet og til at begrænse det indenlandske underskud og underskuddet på betalingsbalancens løbende poster. Fuld gennemførelse af de skatte- og pensionsreformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, samt opfyldelse af de finanspolitiske mål inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud vil begrænse den nuværende dynamik betydeligt. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Rumænien i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Rumænien er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Dets sårbarheder vedrører navnlig betalingsbalancen, og er knyttet til et stort offentligt underskud, mens der er et øget overophedningspres. Det store underskud på de løbende poster forværredes betydeligt efter den recession, som covid-19-pandemien forårsagede, og gjorde økonomien sårbar over for eksterne finansieringschok. Det fortsatte store underskud på de løbende poster risikerer at føre til en negativ nettostilling over for udlandet. Der er klare tegn på overophedning med en foruroligende høj kerneinflation, en lønvækst godt oppe i det tocifrede område og en relativt lav arbejdsløshed. Indikatorerne for omkostningskonkurrenceevnen forventes at stabilisere sig, men der er stadig strukturelle problemer. Valutakursen synes at ligge over det niveau, som den umiddelbart burde i betragtning af de underliggende økonomiske forhold, og den er fortsat genstand for en stærk styring. Det offentlige underskud har været stort i flere år og har været baggrunden en stor del af den overskydende efterspørgsel og de efterfølgende underskud på betalingsbalancens løbende poster; selv om der sker en forbedring med hensyn til det offentlige underskud, forventes det fortsat at være betydeligt i 2023 og 2024. Faldet i det offentlige underskud i 2022 skyldtes hovedsagelig en markant vækst i det nominelle BNP, som igen i høj grad hviler på overophedning af den indenlandske efterspørgsel. Risikopræmier og statslige låneomkostninger er betydeligt højere end i årene før pandemien. I betragtning af den igangværende stramning i de globale likviditetsforhold vil det være vigtigt at vende den nuværende tendens. Fremover bør finanspolitisk tilpasning være den foretrukne metode til at bringe efterspørgslen mere på linje med udbuddet og til at begrænse det indenlandske underskud og underskuddet på betalingsbalancens løbende poster. Fuld gennemførelse af de skatte- og pensionsreformer, der indgår i genopretnings- og resiliensplanen, samt opfyldelse af de finanspolitiske mål inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud vil begrænse den nuværende dynamik betydeligt.

| (13) | Den 3. april 2020 vedtog Rådet afgørelse (EU) 2020/509 (7) og fastslog, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien på grund af landets manglende opfyldelse af underskudskriteriet i 2019. Den 3. april 2020 fremsatte Rådet også en henstilling (8) med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Rumænien til ophør senest i 2022. I betragtning af den store nedgang i den økonomiske aktivitet som følge af covid-19-pandemien og det dermed forbundne behov for finanspolitikker til støtte for genopretningen rettede Rådet den 18. juni 2021 en ny henstilling (9) om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien til ophør senest i 2024. I sin henstilling af 18. juni 2021 henstillede Rådet til, at Rumænien skulle nedbringe sit offentlige underskud til 8,0 % af BNP i 2021, 6,2 % af BNP i 2022, 4,4 % af BNP i 2023 og 2,9 % af BNP i 2024. Dette svarede til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 3,4 % i 2021, 1,3 % i 2022, 0,9 % i 2023 og 0,0 % i 2024. Det svarede til en årlig strukturel tilpasning på 0,7 % af BNP i 2021, 1,8 % af BNP i 2022, 1,7 % af BNP i 2023 og 1,5 % af BNP i 2024. I henstillingen af 18. juni 2021 blev det også præciseret, at eventuelle ekstraordinære indtægter bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud, og at Rumænien burde sikre en fuldstændig og effektiv anvendelse af dets nationale finanspolitiske rammer. Endelig erklærede Rådet også, at for at sikre, at den finanspolitiske strategi på mellemlang sigt bliver en succes, ville det også være vigtigt at støtte den finanspolitiske konsolidering med omfattende reformer. |
| --- | --- |

(13)

Den 3. april 2020 vedtog Rådet afgørelse (EU) 2020/509 (7) og fastslog, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien på grund af landets manglende opfyldelse af underskudskriteriet i 2019. Den 3. april 2020 fremsatte Rådet også en henstilling (8) med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Rumænien til ophør senest i 2022. I betragtning af den store nedgang i den økonomiske aktivitet som følge af covid-19-pandemien og det dermed forbundne behov for finanspolitikker til støtte for genopretningen rettede Rådet den 18. juni 2021 en ny henstilling (9) om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien til ophør senest i 2024. I sin henstilling af 18. juni 2021 henstillede Rådet til, at Rumænien skulle nedbringe sit offentlige underskud til 8,0 % af BNP i 2021, 6,2 % af BNP i 2022, 4,4 % af BNP i 2023 og 2,9 % af BNP i 2024. Dette svarede til en nominel vækst i de primære offentlige nettoudgifter på 3,4 % i 2021, 1,3 % i 2022, 0,9 % i 2023 og 0,0 % i 2024. Det svarede til en årlig strukturel tilpasning på 0,7 % af BNP i 2021, 1,8 % af BNP i 2022, 1,7 % af BNP i 2023 og 1,5 % af BNP i 2024. I henstillingen af 18. juni 2021 blev det også præciseret, at eventuelle ekstraordinære indtægter bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud, og at Rumænien burde sikre en fuldstændig og effektiv anvendelse af dets nationale finanspolitiske rammer. Endelig erklærede Rådet også, at for at sikre, at den finanspolitiske strategi på mellemlang sigt bliver en succes, ville det også være vigtigt at støtte den finanspolitiske konsolidering med omfattende reformer.

| (14) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Rumæniens offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 6,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 48,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 47,3 % ved udgangen af 2022. Dette er i overensstemmelse med målet for det samlede offentlige underskud for 2022 i Rådets henstilling. Tilpasningen af den strukturelle saldo for 2022 var på 0,4 procentpoint af BNP, hvilket er et godt stykke under henstillingens 1,8 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2022 var væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) 14,1 %, hvilket er over de henstillede 1,3 %. Forbedringen af den strukturelle saldo gik næsten i stå i 2022, selv om de offentlige indtægter var væsentligt højere end forventet, hvilket blev forstærket af en stærk realvækst i BNP, høj inflation og en gunstig sammensætning af den økonomiske vækst. På udgiftssiden faldt de offentlige lønninger og køb af varer og tjenesteydelser som en andel af det nominelle BNP, hvilket var en følge af delvis indeksering og et selvpålagt loft for køb. De fleste andre udgiftsposter voksede imidlertid meget hurtigere end planlagt, delvis på grund af en uventet høj inflation, hvilket betød, at en del af de ekstraordinære indtægter blev brugt til at finansiere yderligere udgifter i forhold til planerne. |
| --- | --- |

(14)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Rumæniens offentlige underskud fra 7,1 % af BNP i 2021 til 6,2 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 48,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 47,3 % ved udgangen af 2022. Dette er i overensstemmelse med målet for det samlede offentlige underskud for 2022 i Rådets henstilling. Tilpasningen af den strukturelle saldo for 2022 var på 0,4 procentpoint af BNP, hvilket er et godt stykke under henstillingens 1,8 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2022 var væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) 14,1 %, hvilket er over de henstillede 1,3 %. Forbedringen af den strukturelle saldo gik næsten i stå i 2022, selv om de offentlige indtægter var væsentligt højere end forventet, hvilket blev forstærket af en stærk realvækst i BNP, høj inflation og en gunstig sammensætning af den økonomiske vækst. På udgiftssiden faldt de offentlige lønninger og køb af varer og tjenesteydelser som en andel af det nominelle BNP, hvilket var en følge af delvis indeksering og et selvpålagt loft for køb. De fleste andre udgiftsposter voksede imidlertid meget hurtigere end planlagt, delvis på grund af en uventet høj inflation, hvilket betød, at en del af de ekstraordinære indtægter blev brugt til at finansiere yderligere udgifter i forhold til planerne.

| (15) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede disse finanspolitiske foranstaltninger prislofter for el- og naturgastariffer for både husholdninger og erhvervsforbrugere. De omfattede også særlige udbetalinger til pensionister med lav indkomst, madkuponer til husholdninger med lav indkomst (herunder pensionister og studerende) og brændstoftilskud. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye skatter på indenlandske energiproducerende virksomheders ekstraordinære fortjeneste. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,4 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet marginalt påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,0-0,1 % af BNP i 2022. |
| --- | --- |

(15)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede disse finanspolitiske foranstaltninger prislofter for el- og naturgastariffer for både husholdninger og erhvervsforbrugere. De omfattede også særlige udbetalinger til pensionister med lav indkomst, madkuponer til husholdninger med lav indkomst (herunder pensionister og studerende) og brændstoftilskud. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye skatter på indenlandske energiproducerende virksomheders ekstraordinære fortjeneste. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,4 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet marginalt påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,0-0,1 % af BNP i 2022.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet for 2023, er relativt forsigtigt og gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,8 % i 2023 og 4,8 % i 2024. Til sammenligning ventes realvæksten i BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at udgøre 3,2 % i 2023 og 3,5 % i 2024. Kommissionens betydeligt lavere vækstprognose for 2024 afspejler dens syn på den forsinkede virkning af den monetære stramning på økonomien. Den afspejler også, at Kommissionen er af den opfattelse, at den rumænske økonomi i øjeblikket opererer tæt på sit potentielle niveau, hvilket forekommer rimeligt i betragtning af den høje og vedvarende kerneinflation og den relativt lave arbejdsløshed. Dette begrænser potentialet for ikkeinflationær vækst. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for de budgetmæssige fremskrivninger i konvergensprogrammet for 2023, er relativt forsigtigt og gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 2,8 % i 2023 og 4,8 % i 2024. Til sammenligning ventes realvæksten i BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at udgøre 3,2 % i 2023 og 3,5 % i 2024. Kommissionens betydeligt lavere vækstprognose for 2024 afspejler dens syn på den forsinkede virkning af den monetære stramning på økonomien. Den afspejler også, at Kommissionen er af den opfattelse, at den rumænske økonomi i øjeblikket opererer tæt på sit potentielle niveau, hvilket forekommer rimeligt i betragtning af den høje og vedvarende kerneinflation og den relativt lave arbejdsløshed. Dette begrænser potentialet for ikkeinflationær vækst.

| (17) | I sit konvergensprogram for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde fra 6,2 % af BNP i 2022 til 4,4 % i 2023 i overensstemmelse med Rådets henstilling. Det store fald afspejler den planlagte udgiftstilbageholdenhed, herunder betydelige fald i reallønnen for offentligt ansatte, og visse indtægtsforøgende foranstaltninger, herunder en forhøjelse af udbytteskattesatsen, en sænkning af tærsklen for den lave skattesats under mikrovirksomhedsordningen og stigninger i momssatserne for udvalgte produkter. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 47,3 % ved udgangen af 2022 til 47,1 % ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sit konvergensprogram for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil falde fra 6,2 % af BNP i 2022 til 4,4 % i 2023 i overensstemmelse med Rådets henstilling. Det store fald afspejler den planlagte udgiftstilbageholdenhed, herunder betydelige fald i reallønnen for offentligt ansatte, og visse indtægtsforøgende foranstaltninger, herunder en forhøjelse af udbytteskattesatsen, en sænkning af tærsklen for den lave skattesats under mikrovirksomhedsordningen og stigninger i momssatserne for udvalgte produkter. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 47,3 % ved udgangen af 2022 til 47,1 % ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, nemlig prislofter for elektricitet og naturgas, tilskud til lavindkomstgrupper i befolkningen og særlige betalinger til pensionister med lav indkomst. Omkostningerne til disse foranstaltninger opvejes fortsat i vid udstrækning af skatter på indenlandske energileverandørers ekstraordinære fortjeneste og på fortjenstmargener. Når der tages hensyn til disse indtægter, forventes nettobudgetomkostningerne til støtteforanstaltningerne at udgøre 0,3 % af BNP i 2023. Størstedelen af foranstaltningerne i 2023 er målrettet mod de mest sårbare husholdninger, selv om de ikke fuldt ud fastholder prissignalet med henblik på at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der er blevet forlænget fra 2022, nemlig prislofter for elektricitet og naturgas, tilskud til lavindkomstgrupper i befolkningen og særlige betalinger til pensionister med lav indkomst. Omkostningerne til disse foranstaltninger opvejes fortsat i vid udstrækning af skatter på indenlandske energileverandørers ekstraordinære fortjeneste og på fortjenstmargener. Når der tages hensyn til disse indtægter, forventes nettobudgetomkostningerne til støtteforanstaltningerne at udgøre 0,3 % af BNP i 2023. Størstedelen af foranstaltningerne i 2023 er målrettet mod de mest sårbare husholdninger, selv om de ikke fuldt ud fastholder prissignalet med henblik på at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (19) | Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2023. Dette er 0,3 procentpoint af BNP højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af højere forventede udgifter til varer og tjenesteydelser, sociale overførsler og andre løbende udgifter, som alle forventes at stige meget langsommere end inflationen i konvergensprogrammet for 2023. Kommissionen forventer også en lidt højere vækst i skatteindtægterne end i konvergensprogrammet for 2023, hvilket hovedsagelig afspejler en højere BNP-vækst. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes en lidt lavere offentlig gældskvote (45,6 % ved udgangen af 2023) end i konvergensprogrammet for 2023. |
| --- | --- |

(19)

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 4,7 % af BNP i 2023. Dette er 0,3 procentpoint af BNP højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, hovedsagelig som følge af højere forventede udgifter til varer og tjenesteydelser, sociale overførsler og andre løbende udgifter, som alle forventes at stige meget langsommere end inflationen i konvergensprogrammet for 2023. Kommissionen forventer også en lidt højere vækst i skatteindtægterne end i konvergensprogrammet for 2023, hvilket hovedsagelig afspejler en højere BNP-vækst. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes en lidt lavere offentlig gældskvote (45,6 % ved udgangen af 2023) end i konvergensprogrammet for 2023.

| (20) | Det forventede samlede underskud for 2023 ligger ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 0,3 procentpoint af BNP over målet for det samlede underskud i Rådets henstilling. Den strukturelle tilpasning anslås til ca. 1,5 % af BNP, hvilket afspejler fald i reallønningerne i den offentlige sektor og et ansættelsesstop for offentligt ansatte samt de foranstaltninger på indtægtssiden, der er beskrevet ovenfor. Tilpasningen er imidlertid en smule lavere end de henstillede 1,7 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2023 forventes væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 8,3 %, hvilket er over de henstillede 0,9 %. Alle tre indikatorer peger således i retning af en risiko for afvigelse fra den anbefalede tilpasning. I en situation med høj inflation vil de offentlige udgifter fortsat stige hurtigere end henstillet af Rådet den 18. juni 2021. En omhyggelig analyse viser, at der risiko for, at Rumænien ikke opfylder de finanspolitiske mål for 2023, der er fastsat i Rådets henstilling af 18. juni 2021. |
| --- | --- |

(20)

Det forventede samlede underskud for 2023 ligger ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 0,3 procentpoint af BNP over målet for det samlede underskud i Rådets henstilling. Den strukturelle tilpasning anslås til ca. 1,5 % af BNP, hvilket afspejler fald i reallønningerne i den offentlige sektor og et ansættelsesstop for offentligt ansatte samt de foranstaltninger på indtægtssiden, der er beskrevet ovenfor. Tilpasningen er imidlertid en smule lavere end de henstillede 1,7 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2023 forventes væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 8,3 %, hvilket er over de henstillede 0,9 %. Alle tre indikatorer peger således i retning af en risiko for afvigelse fra den anbefalede tilpasning. I en situation med høj inflation vil de offentlige udgifter fortsat stige hurtigere end henstillet af Rådet den 18. juni 2021. En omhyggelig analyse viser, at der risiko for, at Rumænien ikke opfylder de finanspolitiske mål for 2023, der er fastsat i Rådets henstilling af 18. juni 2021.

| (21) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 18. juni 2021 inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Det planlagte fald i 2024 afspejler hovedsagelig en fortsat tilbageholdenhed med udgifterne med et forventet fald i de offentlige udgifter fra 38,4 % af BNP til 36,9 % af BNP. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 46,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,4 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, idet de bebudede foranstaltninger ikke synes tilstrækkelige til at sikre den finanspolitiske indsats, som Rådet henstillede til i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes en højere offentlig gældskvote (46,1 %) ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,9 % af BNP i 2024 i overensstemmelse med Rådets henstilling af 18. juni 2021 inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Det planlagte fald i 2024 afspejler hovedsagelig en fortsat tilbageholdenhed med udgifterne med et forventet fald i de offentlige udgifter fra 38,4 % af BNP til 36,9 % af BNP. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 46,1 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,4 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i konvergensprogrammet for 2023, idet de bebudede foranstaltninger ikke synes tilstrækkelige til at sikre den finanspolitiske indsats, som Rådet henstillede til i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes en højere offentlig gældskvote (46,1 %) ved udgangen af 2024.

| (22) | Det forventede samlede underskud for 2024 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ligger 1,5 procentpoint af BNP over det mål for det samlede underskud, som Rådet har henstillet til, mens tilpasningen af den strukturelle saldo forventes at være 0,3 procentpoint af BNP i 2024 sammenlignet med de henstillede 1,5 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2024 forventes væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 9,5 %, hvilket er over de anbefalede 0,0 %. Alle tre indikatorer peger således i retning af en risiko for afvigelse fra den anbefalede tilpasning. Der er ikke planlagt en betydelig finanspolitisk indsats i 2024, hvilket til dels afspejler virkningen af indekseringsreglerne i Rumænien (indekseringsrunden i 2024 for pensioner og mindstelønnen vil afspejle den høje inflation i 2022). Det skal imidlertid bemærkes, at genopretnings- og resiliensplanen indeholder en række foranstaltninger og reformer, der, hvis de vedtages og gennemføres i tide, kan medføre en betydelig stigning i de offentlige indtægter allerede i 2024 og bidrage til at nå underskudsmålet. En omhyggelig analyse viser overordnet, at der risiko for, at Rumænien ikke opfylder de finanspolitiske mål for 2024, der er fastsat i Rådets henstilling af 18. juni 2021. I betragtning af risikoen for ikke at nå henstillingens finanspolitiske mål i 2023 og 2024 synes yderligere budgetforanstaltninger at være nødvendige for at blive på tilpasningsstien og opnå en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2024 og styrke stillingen over for udlandet. |
| --- | --- |

(22)

Det forventede samlede underskud for 2024 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ligger 1,5 procentpoint af BNP over det mål for det samlede underskud, som Rådet har henstillet til, mens tilpasningen af den strukturelle saldo forventes at være 0,3 procentpoint af BNP i 2024 sammenlignet med de henstillede 1,5 procentpoint af BNP. Det er derfor nødvendigt med en omhyggelig analyse baseret på udgiftsmålet. I 2024 forventes væksten i de primære nettoudgifter (justeret for engangsforanstaltninger og finanspolitiske foranstaltninger på indtægtssiden) ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 9,5 %, hvilket er over de anbefalede 0,0 %. Alle tre indikatorer peger således i retning af en risiko for afvigelse fra den anbefalede tilpasning. Der er ikke planlagt en betydelig finanspolitisk indsats i 2024, hvilket til dels afspejler virkningen af indekseringsreglerne i Rumænien (indekseringsrunden i 2024 for pensioner og mindstelønnen vil afspejle den høje inflation i 2022). Det skal imidlertid bemærkes, at genopretnings- og resiliensplanen indeholder en række foranstaltninger og reformer, der, hvis de vedtages og gennemføres i tide, kan medføre en betydelig stigning i de offentlige indtægter allerede i 2024 og bidrage til at nå underskudsmålet. En omhyggelig analyse viser overordnet, at der risiko for, at Rumænien ikke opfylder de finanspolitiske mål for 2024, der er fastsat i Rådets henstilling af 18. juni 2021. I betragtning af risikoen for ikke at nå henstillingens finanspolitiske mål i 2023 og 2024 synes yderligere budgetforanstaltninger at være nødvendige for at blive på tilpasningsstien og opnå en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2024 og styrke stillingen over for udlandet.

| (23) | Konvergensprogrammet for 2023 henviser til reformer og investeringer planlagt under genopretnings- og resiliensplanen, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter betydelige reformer af pensionssystemet (både særlige pensioner og generelle systemer), en ambitiøs skattereform, tiltag til styrkelse af skatteforvaltningen og reformer af statsejede virksomheder. En fuldstændig gennemførelse af disse reformer vil bidrage til at nå de underskudsmål, som Rådet har fastsat inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. |
| --- | --- |

(23)

Konvergensprogrammet for 2023 henviser til reformer og investeringer planlagt under genopretnings- og resiliensplanen, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter betydelige reformer af pensionssystemet (både særlige pensioner og generelle systemer), en ambitiøs skattereform, tiltag til styrkelse af skatteforvaltningen og reformer af statsejede virksomheder. En fuldstændig gennemførelse af disse reformer vil bidrage til at nå de underskudsmål, som Rådet har fastsat inden for rammerne af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.

| (24) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de fleste energistøtteforanstaltninger at blive udfaset i 2025. Kommissionen går også ud fra en udfasning af næsten alle energistøtteforanstaltninger (nettoindtægter på 0,1 % af BNP i 2024). Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de fleste energistøtteforanstaltninger at blive udfaset i 2025. Kommissionen går også ud fra en udfasning af næsten alle energistøtteforanstaltninger (nettoindtægter på 0,1 % af BNP i 2024). Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (25) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 er målet for det offentlige underskud 2,9 % af BNP i 2025 og 2026 baseret på en realvækst i BNP på 5,0 % i 2025 og 4,6 % i 2026, hvilket er et godt stykke over potentialet. Efter et stort fald fra 39,8 % i 2021 til 36,9 % i 2024 vil udgiftskvoten forblive stort set uændret i 2025 og 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 46,1 % ved udgangen af 2024 til 45,4 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(25)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 er målet for det offentlige underskud 2,9 % af BNP i 2025 og 2026 baseret på en realvækst i BNP på 5,0 % i 2025 og 4,6 % i 2026, hvilket er et godt stykke over potentialet. Efter et stort fald fra 39,8 % i 2021 til 36,9 % i 2024 vil udgiftskvoten forblive stort set uændret i 2025 og 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 46,1 % ved udgangen af 2024 til 45,4 % ved udgangen af 2026.

| (26) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Gennemførelsen af Rumæniens genopretnings- og resiliensplan er i gang, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Rumænien har indgivet to betalingsanmodninger, som svarer til 72 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen og har resulteret i en udbetaling af 2,6 mia. EUR for den første betalingsanmodning, mens den anden betalingsanmodning er ved at blive vurderet. Den stigende risiko for forsinkelser i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen skyldes den svage styring og den begrænsede kapacitet i den offentlige forvaltning. Håndteringen af disse problemer, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige menneskelige ressourcer, er afgørende for en bedre koordinering af planen og en rettidig gennemførelse af investeringer. Desuden vil gennemførelsen af vigtige strukturreformer kræve fortsat politisk engagement og ejerskab. I betragtning af planens betydelige makroøkonomiske og finanspolitiske relevans vil en rettidig og fuldstændig gennemførelse af foranstaltningerne være afgørende for at begrænse eksterne og finanspolitiske sårbarheder. Planen forventes at blive revideret i 2023, bl.a. med et REPowerEU-kapitel, samtidig med at der tages hensyn til reduktionen af ikketilbagebetalingspligtig støtte som følge af Rumæniens stærke økonomiske genopretning. Der finder løbende drøftelser sted med henblik herpå. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Rumæniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(26)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Gennemførelsen af Rumæniens genopretnings- og resiliensplan er i gang, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Rumænien har indgivet to betalingsanmodninger, som svarer til 72 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen og har resulteret i en udbetaling af 2,6 mia. EUR for den første betalingsanmodning, mens den anden betalingsanmodning er ved at blive vurderet. Den stigende risiko for forsinkelser i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen skyldes den svage styring og den begrænsede kapacitet i den offentlige forvaltning. Håndteringen af disse problemer, bl.a. ved at sikre tilstrækkelige menneskelige ressourcer, er afgørende for en bedre koordinering af planen og en rettidig gennemførelse af investeringer. Desuden vil gennemførelsen af vigtige strukturreformer kræve fortsat politisk engagement og ejerskab. I betragtning af planens betydelige makroøkonomiske og finanspolitiske relevans vil en rettidig og fuldstændig gennemførelse af foranstaltningerne være afgørende for at begrænse eksterne og finanspolitiske sårbarheder. Planen forventes at blive revideret i 2023, bl.a. med et REPowerEU-kapitel, samtidig med at der tages hensyn til reduktionen af ikketilbagebetalingspligtig støtte som følge af Rumæniens stærke økonomiske genopretning. Der finder løbende drøftelser sted med henblik herpå. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Rumæniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (27) | Kommissionen godkendte alle Rumæniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Rumænien. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen godkendte alle Rumæniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Rumænien.

| (28) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Rumænien over for andre udfordringer, som knytter sig til energipolitikken og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(28)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Rumænien over for andre udfordringer, som knytter sig til energipolitikken og den grønne omstilling.

| (29) | Rumænien står over for udfordringer i forbindelse med dekarbonisering, da landet stadig er meget afhængigt af fossile brændsler. Andelen af fossile brændsler (kul, olie og gas) steg en smule i 2021 i forhold til 2020. Den lå på 72 % i 2021, mens vedvarende energikilder kun udgjorde en andel på ca. 20 %. Rumænien er den næststørste gasproducent i Unionen og leverer hovedsagelig til hjemmemarkedet. Et fokus på effektiv udrulning af vedvarende energikilder, en betydeligt mere energieffektiv boligsektor og anvendelse af nye teknologier i industrien vil bidrage til, at Rumænien kan nå Unionens og de nationale energi- og klimamål for 2030, der er fastsat i Fit for 55-pakken. Rumæniens forbrug af naturgas er faldet med 20 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (10). Rumænien har mulighed for at gennemføre midlertidige foranstaltninger til reduktion af gasefterspørgslen indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (11). |
| --- | --- |

(29)

Rumænien står over for udfordringer i forbindelse med dekarbonisering, da landet stadig er meget afhængigt af fossile brændsler. Andelen af fossile brændsler (kul, olie og gas) steg en smule i 2021 i forhold til 2020. Den lå på 72 % i 2021, mens vedvarende energikilder kun udgjorde en andel på ca. 20 %. Rumænien er den næststørste gasproducent i Unionen og leverer hovedsagelig til hjemmemarkedet. Et fokus på effektiv udrulning af vedvarende energikilder, en betydeligt mere energieffektiv boligsektor og anvendelse af nye teknologier i industrien vil bidrage til, at Rumænien kan nå Unionens og de nationale energi- og klimamål for 2030, der er fastsat i Fit for 55-pakken. Rumæniens forbrug af naturgas er faldet med 20 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (10). Rumænien har mulighed for at gennemføre midlertidige foranstaltninger til reduktion af gasefterspørgslen indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (11).

| (30) | Øget netkapacitet er afgørende for at reducere anvendelsen af fossile brændsler og fremskynde energiomstillingen. Rumæniens kul- og brunkulskraftværker, der som fastlagt i landets genopretnings- og resiliensplan forventes lukket senest i 2032, bør erstattes af vedvarende energikilder. De eksisterende transmissions- og distributionsnet begrænser imidlertid udnyttelsen af nye vedvarende energikilders kapacitet. Flaskehalse i nettet hindrer udbredelsen af vedvarende energi. Der er behov for investeringer for at opgradere og digitalisere de eksisterende net med henblik på at integrere ny produktion fra vedvarende energikilder og øge sammenkoblingskapaciteten med nabomedlemsstater i overensstemmelse med klimamålene. Det vil kræve en tilstrækkelig og avanceret integreret systemplanlægning at opgradere og udvide nettet (både på transmissions- og distributionsniveau) for at imødekomme efterspørgslen og behovet for fleksibilitet. Desuden vil en forenkling af udpegelsen af særligt egnede områder for vedvarende energi og yderligere strømlining af de tilknyttede procedurer, herunder forenkling af udbredelsen af anlæg til vedvarende energi med en begrænset kapacitet (såsom solpaneler) til bygninger, forbedre den nuværende situation, hvor det er relativt let at opnå tilladelser til at etablere anlæg baseret på vedvarende energi, men det er en større udfordring at opnå de nødvendige tilladelser til at tilslutte dem til nettet. |
| --- | --- |

(30)

Øget netkapacitet er afgørende for at reducere anvendelsen af fossile brændsler og fremskynde energiomstillingen. Rumæniens kul- og brunkulskraftværker, der som fastlagt i landets genopretnings- og resiliensplan forventes lukket senest i 2032, bør erstattes af vedvarende energikilder. De eksisterende transmissions- og distributionsnet begrænser imidlertid udnyttelsen af nye vedvarende energikilders kapacitet. Flaskehalse i nettet hindrer udbredelsen af vedvarende energi. Der er behov for investeringer for at opgradere og digitalisere de eksisterende net med henblik på at integrere ny produktion fra vedvarende energikilder og øge sammenkoblingskapaciteten med nabomedlemsstater i overensstemmelse med klimamålene. Det vil kræve en tilstrækkelig og avanceret integreret systemplanlægning at opgradere og udvide nettet (både på transmissions- og distributionsniveau) for at imødekomme efterspørgslen og behovet for fleksibilitet. Desuden vil en forenkling af udpegelsen af særligt egnede områder for vedvarende energi og yderligere strømlining af de tilknyttede procedurer, herunder forenkling af udbredelsen af anlæg til vedvarende energi med en begrænset kapacitet (såsom solpaneler) til bygninger, forbedre den nuværende situation, hvor det er relativt let at opnå tilladelser til at etablere anlæg baseret på vedvarende energi, men det er en større udfordring at opnå de nødvendige tilladelser til at tilslutte dem til nettet.

| (31) | I byggesektoren vil højere nationale mål for 2030 kræve yderligere finansiering til landets bygningsmasse. Den rumænske genopretnings- og resiliensplan indeholder et mål om renovering af 2,4 millioner m2 offentlige bygninger og 4,4 millioner m2 boliger, mens der inden for rammerne af samhørighedspolitikken er øremærket midler til renovering af 1,6 millioner m2 i begge sektorer. Dårlig adgang til information og finansiering i forbindelse med energirenovering og anlæg til vedvarende energi hæmmer imidlertid i alvorlig grad yderligere forbedringer. Navnlig bedre adgang til finansiering for husholdninger og små virksomheder med henblik på at øge energieffektiviteten vil bidrage væsentligt til at mindske Rumæniens afhængighed af fossilt brændsel og samtidig bekæmpe energifattigdom. Desuden burde regionale og lokale myndigheder oplyse mere om, hvordan man får adgang til midler til energirenovering, og om hvilken type små anlæg til vedvarende energi der kan installeres i bygninger og husholdninger. |
| --- | --- |

(31)

I byggesektoren vil højere nationale mål for 2030 kræve yderligere finansiering til landets bygningsmasse. Den rumænske genopretnings- og resiliensplan indeholder et mål om renovering af 2,4 millioner m2 offentlige bygninger og 4,4 millioner m2 boliger, mens der inden for rammerne af samhørighedspolitikken er øremærket midler til renovering af 1,6 millioner m2 i begge sektorer. Dårlig adgang til information og finansiering i forbindelse med energirenovering og anlæg til vedvarende energi hæmmer imidlertid i alvorlig grad yderligere forbedringer. Navnlig bedre adgang til finansiering for husholdninger og små virksomheder med henblik på at øge energieffektiviteten vil bidrage væsentligt til at mindske Rumæniens afhængighed af fossilt brændsel og samtidig bekæmpe energifattigdom. Desuden burde regionale og lokale myndigheder oplyse mere om, hvordan man får adgang til midler til energirenovering, og om hvilken type små anlæg til vedvarende energi der kan installeres i bygninger og husholdninger.

| (32) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, og målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger, som understøttes af effektive arbejdspolitikker, er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Rumænien inden for flere erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder isoleringsarbejde, bygningsingeniørarbejde og byggeledelse. |
| --- | --- |

(32)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, og målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger, som understøttes af effektive arbejdspolitikker, er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Rumænien inden for flere erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder isoleringsarbejde, bygningsingeniørarbejde og byggeledelse.

| (33) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (12) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(33)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (12) afspejles i henstilling 1.

| (34) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politikker, der henvises til i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med betalingsbalancen, der drives af store offentlige underskud, og problemer med konkurrenceevnen, der er dukket op igen. Henstilling 2 og 3 bidrager til at gennemføre henstilling 1, |
| --- | --- |

(34)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politikker, der henvises til i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med betalingsbalancen, der drives af store offentlige underskud, og problemer med konkurrenceevnen, der er dukket op igen. Henstilling 2 og 3 bidrager til at gennemføre henstilling 1,

HENSTILLER, at Rumænien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

afvikle de gældende energistøttenødforanstaltninger og bruge de deraf følgende besparelser til at nedbringe det offentlige underskud så hurtigt som muligt i 2023 og 2024; hvis nye stigninger i energipriserne nødvendiggør nye eller fortsatte støtteforanstaltninger, sikre, at sådanne støtteforanstaltninger er rettet mod at beskytte sårbare husholdninger og virksomheder, er finanspolitisk overkommelige og opretholder incitamenter til energibesparelser;

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der fremmer en højere bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

2.

sikre effektiv forvaltning og styrke den administrative kapacitet for at få gennemført genopretnings- og resiliensplanen hurtigt og gnidningsløst; hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet, således at gennemførelsen heraf kan påbegyndes snarest; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske afhængigheden af fossilt brændsel og fremskynde energiomstillingen, navnlig ved at udbrede vedvarende energi hurtigere og forbedre netkapaciteten, således at markedet åbnes for ny kapacitet; Øge energieffektiviteten og ambitionerne for bygningsrenoveringsindsatsen, herunder ved at give bedre adgang til oplysninger og bæredygtige finansieringsmuligheder; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12319/2021; ST 12319/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets afgørelse (EU) 2020/509 af 3. april 2020 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Rumænien (EUT L 110 af 8.4.2020, s. 58).

7

(8)  Rådets henstilling af 3. april 2020 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Rumænien til ophør (EUT C 116 af 8.4.2020, s. 1).

8

(9)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Rumænien til ophør (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 111).

9

(10)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

10

(11)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

11

(12)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

12

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/224 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/224

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Sloveniens nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/24)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Slovenien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Sloveniens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Slovenien ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Sloveniens udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 30. april 2021 indgav Slovenien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Sloveniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Slovenien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 30. april 2021 indgav Slovenien sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 28. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Sloveniens genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Slovenien på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 14. april 2023 forelagde Slovenien sit nationale reformprogram for 2023 og den 26. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Sloveniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 14. april 2023 forelagde Slovenien sit nationale reformprogram for 2023 og den 26. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Sloveniens halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Slovenien 2023. Heri foretages der en vurdering af Sloveniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Sloveniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Sloveniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Slovenien 2023. Heri foretages der en vurdering af Sloveniens fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Sloveniens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Sloveniens fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Sloveniens offentlige underskud fra 4,6 % af BNP i 2021 til 3,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 74,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 69,9 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Slovenien, eftersom landets offentlige underskud ventes at overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Slovenien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Sloveniens offentlige underskud fra 4,6 % af BNP i 2021 til 3,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 74,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 69,9 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Slovenien, eftersom landets offentlige underskud ventes at overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Slovenien bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en midlertidig nedsættelse af momsen på elektricitet, gas, fjernvarme og brænde og af punktafgifterne på brændsel, gas og elektricitet og af CO2-afgiften på brændsel, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et øget børnetilskud i to måneder, energitilskud til socialt sårbare personer og subsidier til virksomheder baseret på betalte priser sammenlignet med 2021. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,0 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,0 % af BNP i 2022 fra 4,1 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede sådanne finanspolitiske indtægtsreducerende foranstaltninger en midlertidig nedsættelse af momsen på elektricitet, gas, fjernvarme og brænde og af punktafgifterne på brændsel, gas og elektricitet og af CO2-afgiften på brændsel, mens finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger omfattede et øget børnetilskud i to måneder, energitilskud til socialt sårbare personer og subsidier til virksomheder baseret på betalte priser sammenlignet med 2021. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 1,0 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,0 % af BNP i 2022 fra 4,1 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Slovenien i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Slovenien i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 1,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Slovenien med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,7 % af BNP i 2022 (0,8 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,7 procentpoint til finanspolitikken (9). Slovenien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,0 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Slovenien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 understøttende med – 1,2 % af BNP som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Slovenien med at støtte genopretningen med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,7 % af BNP i 2022 (0,8 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,7 procentpoint til finanspolitikken (9). Slovenien bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) ekspansivt med 0,4 procentpoint til finanspolitikken. Dette betydelige ekspansive bidrag omfattede den yderligere virkning af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet til afhjælpning af de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne (yderligere nettobudgetomkostninger på 1,0 % af BNP), samt omkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (0,1 % af BNP). Slovenien har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 2,5 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og 2,2 % i 2024, hvilket primært tilskrives nettoeksportens lavere bidrag til væksten. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er gunstigere end Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og i tråd med det derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,8 % i 2023 og 2,5 % i 2024. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ventes derimod en lavere realvækst i BNP på 1,2 % i 2023 og 2,2 % i 2024, hvilket primært tilskrives nettoeksportens lavere bidrag til væksten.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,1 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig højere offentlige investeringer som følge af afslutningen af absorptionsperioden for den foregående flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 og høje subsidier. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 69,9 % ved udgangen af 2022 til 68,9 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af lavere offentlige investeringer på grund af begrænset absorptionskapacitet og lavere absorption af energirelaterede subsidier og foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 69,1 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 4,1 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig højere offentlige investeringer som følge af afslutningen af absorptionsperioden for den foregående flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 og høje subsidier. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 69,9 % ved udgangen af 2022 til 68,9 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 3,7 % af BNP i 2023. Dette er lavere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af lavere offentlige investeringer på grund af begrænset absorptionskapacitet og lavere absorption af energirelaterede subsidier og foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 69,1 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022 (navnlig midlertidig nedsættelse af momsen på elektricitet, gas, fjernvarme og brænde, af punktafgifterne på brændsel, gas og elektricitet og af CO2-afgiften på brændsel) og nye foranstaltninger såsom en ny og mere omfattende ordning for subsidier til virksomheder baseret på betalte priser sammenlignet med 2021 og kompensation til el- og naturgasdistributører, der forsyner kunder (f.eks. husholdninger eller små og mellemstore virksomheder), hvis el- og naturgaspriser er underlagt prislofter, der er fastsat af regeringen. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,9 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,6 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,0 % af BNP. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022 (navnlig midlertidig nedsættelse af momsen på elektricitet, gas, fjernvarme og brænde, af punktafgifterne på brændsel, gas og elektricitet og af CO2-afgiften på brændsel) og nye foranstaltninger såsom en ny og mere omfattende ordning for subsidier til virksomheder baseret på betalte priser sammenlignet med 2021 og kompensation til el- og naturgasdistributører, der forsyner kunder (f.eks. husholdninger eller små og mellemstore virksomheder), hvis el- og naturgaspriser er underlagt prislofter, der er fastsat af regeringen. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,9 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og mange af dem bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,6 % af BNP i 2022). Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,0 % af BNP.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Slovenien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Slovenien bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Slovenien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Slovenien træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Slovenien bør være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Slovenien at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 1,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 1,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette til trods for de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,5 % af BNP. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes højere subsidier (som omfatter energiforanstaltninger) og en stigning i lønudgifterne i den offentlige sektor. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Slovenien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Slovenien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. jernbaneinfrastruktur, forebyggelse af oversvømmelser, sundhed, forskning og innovation, som finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

Efter en ekspansiv finanspolitisk kurs i 2022 (– 1,2 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (– 1,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,3 % af BNP til finanspolitikken. Dette til trods for de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,5 % af BNP. Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes højere subsidier (som omfatter energiforanstaltninger) og en stigning i lønudgifterne i den offentlige sektor. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 1,6 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (13). Slovenien planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Slovenien planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. jernbaneinfrastruktur, forebyggelse af oversvømmelser, sundhed, forskning og innovation, som finansieres ved hjælp af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,8 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig lavere subsidier efter tilbagetrækning af de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske virkninger af stigningen i energipriserne og lavere offentlige investeringer, efter at absorptionen af EU-midler fra den foregående flerårige finansielle ramme udløber i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 66,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,9 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere godtgørelser til ansatte og sociale ydelser. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 66,6 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,8 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler hovedsagelig lavere subsidier efter tilbagetrækning af de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske virkninger af stigningen i energipriserne og lavere offentlige investeringer, efter at absorptionen af EU-midler fra den foregående flerårige finansielle ramme udløber i 2023. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde til 66,5 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,9 % af BNP i 2024. Dette er højere end det underskud, der forventes i stabilitetsprogrammet for 2023, hovedsagelig på grund af højere godtgørelser til ansatte og sociale ydelser. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 66,6 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 5,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,9 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,5 % af BNP for 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 5,5 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,9 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 3,0 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 6,4 % af BNP i 2023 til 5,5 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og lavere samlede investeringer, der finansieres af Unionen, men højere investeringer finansieret gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer i jernbaneinfrastruktur, sundhed, forskning og innovation og elementer af den grønne og den digitale omstilling, der også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 6,4 % af BNP i 2023 til 5,5 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere nationalt finansierede investeringer og lavere samlede investeringer, der finansieres af Unionen, men højere investeringer finansieret gennem faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter investeringer i jernbaneinfrastruktur, sundhed, forskning og innovation og elementer af den grønne og den digitale omstilling, der også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,2 % af BNP i 2025 og til 1,3 % i 2026. Det offentlige underskud forventes således at forblive under 3 % af BNP fra 2024 og frem til afslutningen af tidshorisonten for stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge programmet ventes den offentlige gældskvote at falde fra 66,5 % ved udgangen af 2024 til 63,5 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 2,2 % af BNP i 2025 og til 1,3 % i 2026. Det offentlige underskud forventes således at forblive under 3 % af BNP fra 2024 og frem til afslutningen af tidshorisonten for stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge programmet ventes den offentlige gældskvote at falde fra 66,5 % ved udgangen af 2024 til 63,5 % ved udgangen af 2026.

| (27) | Udgifterne til sundhedspleje forventes at stige med 1,5 procentpoint af BNP mellem 2019 og 2070, og udgifterne til langtidspleje vil være fordoblet senest i 2055. Slovenien står over for moderate risici for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt og store risici på lang sigt som følge af udgifter i forbindelse med befolkningens aldring. Landet har i de seneste år iværksat omfattende reformer inden for sundhedspleje og langtidspleje. Gennemførelsen af reformen af langtidsplejen er imidlertid blevet forsinket, og finansieringen heraf på mellemlang og lang sigt er stadig ikke sikret. Planlægningen af sundhedsreformen tyder også på, at den vil blive gennemført i flere trin med fokus på adgang til tjenester af høj kvalitet og på forbedring af sociale rettigheder og inklusion. Da dette vil lægge yderligere pres på de offentlige finanser, er det afgørende, at Slovenien iværksætter række foranstaltninger, som etablerer et stabilt indtægtsgrundlag, som ikke underminerer budgetsaldoen på mellemlang og lang sigt. |
| --- | --- |

(27)

Udgifterne til sundhedspleje forventes at stige med 1,5 procentpoint af BNP mellem 2019 og 2070, og udgifterne til langtidspleje vil være fordoblet senest i 2055. Slovenien står over for moderate risici for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt og store risici på lang sigt som følge af udgifter i forbindelse med befolkningens aldring. Landet har i de seneste år iværksat omfattende reformer inden for sundhedspleje og langtidspleje. Gennemførelsen af reformen af langtidsplejen er imidlertid blevet forsinket, og finansieringen heraf på mellemlang og lang sigt er stadig ikke sikret. Planlægningen af sundhedsreformen tyder også på, at den vil blive gennemført i flere trin med fokus på adgang til tjenester af høj kvalitet og på forbedring af sociale rettigheder og inklusion. Da dette vil lægge yderligere pres på de offentlige finanser, er det afgørende, at Slovenien iværksætter række foranstaltninger, som etablerer et stabilt indtægtsgrundlag, som ikke underminerer budgetsaldoen på mellemlang og lang sigt.

| (28) | Ændringerne af loven om personlig indkomstskat, der blev vedtaget i december 2022, omgjorde de fleste af de tidligere ændringer, der blev vedtaget i marts 2022, og som skulle have mindsket skatten på arbejde og ville have ført til en negativ budgetvirkning på op til 1,3 % af BNP i 2025. Sammenlignet med det samlede tal for Unionen er Sloveniens skatteindtægter som andel af BNP en smule lavere, og nogle relativt vækstfremmende skatter er underudnyttede. Slovenien er stærkt afhængig af beskatning af arbejde: andelen af skat på arbejde i forhold til de samlede skatteindtægter ligger over det samlede tal for Unionen. De løbende skatter på fast ejendom er relativt lave i Slovenien (0,5 % af BNP i forhold til EU-gennemsnittet på 1,1 % af BNP). En vækstfremmende og grøn skattereform kan støtte den finanspolitiske konsolidering og bæredygtig vækst på længere sigt. En sådan skattereform kan lette et skift væk fra beskatning af arbejde gennem en højere andel af løbende ejendomsskatter og støtte jobskabelsen i den CO2-neutrale tidsalder og i andre industrier med højere værditilvækst. Lavere skatter på arbejde vil også stimulere udbuddet af arbejdskraft, herunder udbuddet af faglærte og udenlandske arbejdstagere. |
| --- | --- |

(28)

Ændringerne af loven om personlig indkomstskat, der blev vedtaget i december 2022, omgjorde de fleste af de tidligere ændringer, der blev vedtaget i marts 2022, og som skulle have mindsket skatten på arbejde og ville have ført til en negativ budgetvirkning på op til 1,3 % af BNP i 2025. Sammenlignet med det samlede tal for Unionen er Sloveniens skatteindtægter som andel af BNP en smule lavere, og nogle relativt vækstfremmende skatter er underudnyttede. Slovenien er stærkt afhængig af beskatning af arbejde: andelen af skat på arbejde i forhold til de samlede skatteindtægter ligger over det samlede tal for Unionen. De løbende skatter på fast ejendom er relativt lave i Slovenien (0,5 % af BNP i forhold til EU-gennemsnittet på 1,1 % af BNP). En vækstfremmende og grøn skattereform kan støtte den finanspolitiske konsolidering og bæredygtig vækst på længere sigt. En sådan skattereform kan lette et skift væk fra beskatning af arbejde gennem en højere andel af løbende ejendomsskatter og støtte jobskabelsen i den CO2-neutrale tidsalder og i andre industrier med højere værditilvækst. Lavere skatter på arbejde vil også stimulere udbuddet af arbejdskraft, herunder udbuddet af faglærte og udenlandske arbejdstagere.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Slovenien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Slovenien indgav én betalingsanmodning svarende til 12 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på ca. 49,6 mio. EUR. For at gøre hurtigere fremskridt med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen i det nuværende udfordrende miljø er det nødvendigt at styrke Sloveniens forvaltningsstruktur og administrative kapacitet samt sikre, at de nødvendige beslutninger træffes uden forsinkelser. Dette vedrører navnlig strukturreformerne inden for sundhedspleje, langtidspleje, pensioner. Tillægget til genopretnings- og resiliensplanen og det supplerende nye REPowerEU-kapitel bør fastsætte en realistisk tidsplan for de resterende betalingsanmodninger og bør indgives hurtigt for at undgå yderligere forsinkelser eller forstyrrelser i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Sloveniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Slovenien er i gang med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan, dog med tiltagende risiko for forsinkelser. Slovenien indgav én betalingsanmodning svarende til 12 milepæle og mål i genopretnings- og resiliensplanen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på ca. 49,6 mio. EUR. For at gøre hurtigere fremskridt med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen i det nuværende udfordrende miljø er det nødvendigt at styrke Sloveniens forvaltningsstruktur og administrative kapacitet samt sikre, at de nødvendige beslutninger træffes uden forsinkelser. Dette vedrører navnlig strukturreformerne inden for sundhedspleje, langtidspleje, pensioner. Tillægget til genopretnings- og resiliensplanen og det supplerende nye REPowerEU-kapitel bør fastsætte en realistisk tidsplan for de resterende betalingsanmodninger og bør indgives hurtigt for at undgå yderligere forsinkelser eller forstyrrelser i gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen. Den hurtige medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Sloveniens strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Sloveniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Slovenien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Sloveniens programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Slovenien.

| (31) | Før Rusland invaderede Ukraine var Slovenien reelt afhængig af Rusland som eneste naturgasleverandør til landet. Fra 2023 var Slovenien imidlertid i stand til at sikre ca. en tredjedel af sin naturgasforsyning gennem import fra Algeriet. Gas spiller stadig en vigtig rolle i Sloveniens energimiks (12 %) og er en vigtig energikilde for industrien, samtidig med at den giver fleksibilitet i energisektoren. Dekarbonisering af industrien og energisektoren bør derfor fremmes gennem fremskyndet udbredelse af vedvarende energi og energieffektivitetsforanstaltninger. Slovenien fastsatte i sin nationale energi- og klimaplan et mål på 27 % som sit bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi. Dette er betydeligt lavere end den andel af vedvarende energi på 37 % i 2030, der er beregnet i overensstemmelse med bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (16). Slovenien nåede sin andel af energi fra vedvarende energikilder i 2021 i det endelige bruttoenergiforbrug (25 %) ved at anvende EU-mekanismen for grænseoverskridende samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (17) (gennem statistiske overførsler). Godkendelsesprocedurerne for anlæg til vedvarende energi i netskala er fortsat en flaskehals, hovedsagelig på grund af de komplekse og langvarige miljøprocedurer, navnlig for vindmølleanlæg, hvor procedurerne kan tage op til flere år. Slovenien skal styrke sit mål for vedvarende energi væsentligt i sin ajourførte nationale energi- og klimaplan for at afspejle Unionens mere ambitiøse klima- og energimål i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. Sloveniens forbrug af naturgas faldt med 14 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger lidt under reduktionsmålet på 15 %. Slovenien kan øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18). |
| --- | --- |

(31)

Før Rusland invaderede Ukraine var Slovenien reelt afhængig af Rusland som eneste naturgasleverandør til landet. Fra 2023 var Slovenien imidlertid i stand til at sikre ca. en tredjedel af sin naturgasforsyning gennem import fra Algeriet. Gas spiller stadig en vigtig rolle i Sloveniens energimiks (12 %) og er en vigtig energikilde for industrien, samtidig med at den giver fleksibilitet i energisektoren. Dekarbonisering af industrien og energisektoren bør derfor fremmes gennem fremskyndet udbredelse af vedvarende energi og energieffektivitetsforanstaltninger. Slovenien fastsatte i sin nationale energi- og klimaplan et mål på 27 % som sit bidrag til Unionens 2030-mål for vedvarende energi. Dette er betydeligt lavere end den andel af vedvarende energi på 37 % i 2030, der er beregnet i overensstemmelse med bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (16). Slovenien nåede sin andel af energi fra vedvarende energikilder i 2021 i det endelige bruttoenergiforbrug (25 %) ved at anvende EU-mekanismen for grænseoverskridende samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (17) (gennem statistiske overførsler). Godkendelsesprocedurerne for anlæg til vedvarende energi i netskala er fortsat en flaskehals, hovedsagelig på grund af de komplekse og langvarige miljøprocedurer, navnlig for vindmølleanlæg, hvor procedurerne kan tage op til flere år. Slovenien skal styrke sit mål for vedvarende energi væsentligt i sin ajourførte nationale energi- og klimaplan for at afspejle Unionens mere ambitiøse klima- og energimål i Fit for 55-pakken og REPowerEU-planen. Sloveniens forbrug af naturgas faldt med 14 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger lidt under reduktionsmålet på 15 %. Slovenien kan øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (18).

| (32) | Den slovenske genopretnings- og resiliensplan omfatter allerede væsentlige reformer og investeringer, der har til formål at: i) øge andelen af vedvarende energikilder i det endelige bruttoenergiforbrug, ii) lette adgangen til og integrationen i elnettet for anlæg til produktion af vedvarende energikilder, iii) forbedre energieffektiviteten og renoveringen af offentlige bygninger og iv) gøre det muligt at etablere en infrastruktur for alternative brændstoffer. Selv om foranstaltningerne i genopretnings- og resiliensplanen er et vigtigt skridt i diversificeringen væk fra fossile brændstoffer, kan der gøres en større indsats for at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi i alle sektorer. Dette kan omfatte udpegelse af prioriterede områder for anlæg til vedvarende energi, yderligere forenkling og afkortning af tilladelsesprocedurerne, styrkelse af nettet og forbedring af den overordnede netforvaltning (for at muliggøre tilslutning af flere anlæg til vedvarende energi, navnlig på lav- og mellemspændingsniveauerne). Yderligere fokus på nulemissionstransport og -infrastruktur vil bidrage yderligere til at reducere drivhusgasemissionerne og afhængigheden af fossile brændstoffer. |
| --- | --- |

(32)

Den slovenske genopretnings- og resiliensplan omfatter allerede væsentlige reformer og investeringer, der har til formål at: i) øge andelen af vedvarende energikilder i det endelige bruttoenergiforbrug, ii) lette adgangen til og integrationen i elnettet for anlæg til produktion af vedvarende energikilder, iii) forbedre energieffektiviteten og renoveringen af offentlige bygninger og iv) gøre det muligt at etablere en infrastruktur for alternative brændstoffer. Selv om foranstaltningerne i genopretnings- og resiliensplanen er et vigtigt skridt i diversificeringen væk fra fossile brændstoffer, kan der gøres en større indsats for at fremskynde udbredelsen af vedvarende energi i alle sektorer. Dette kan omfatte udpegelse af prioriterede områder for anlæg til vedvarende energi, yderligere forenkling og afkortning af tilladelsesprocedurerne, styrkelse af nettet og forbedring af den overordnede netforvaltning (for at muliggøre tilslutning af flere anlæg til vedvarende energi, navnlig på lav- og mellemspændingsniveauerne). Yderligere fokus på nulemissionstransport og -infrastruktur vil bidrage yderligere til at reducere drivhusgasemissionerne og afhængigheden af fossile brændstoffer.

| (33) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. En styrkelse af undervisningen inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik kan styrke uddannelsessystemets kapacitet til med succes at give de lærende kompetencer til den grønne og den digitale omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Slovenien til 66 jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder og kompetencer. Andelen af ledige stillinger steg på tværs af nøglesektorer såsom bygge- og anlægssektoren (fra 3,5 % i 2015 til 7,0 % i 2022) og fremstillingsindustrien (fra 1,2 % i 2015 til 2,6 % i 2022), idet begge sektorer lå over EU-gennemsnittet på henholdsvis 4,0 % og 2,3 % i 2022. |
| --- | --- |

(33)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. En styrkelse af undervisningen inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvirksomhed og matematik kan styrke uddannelsessystemets kapacitet til med succes at give de lærende kompetencer til den grønne og den digitale omstilling. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Slovenien til 66 jobtyper, som vedrører den grønne omstilling og kræver særlige færdigheder og kompetencer. Andelen af ledige stillinger steg på tværs af nøglesektorer såsom bygge- og anlægssektoren (fra 3,5 % i 2015 til 7,0 % i 2022) og fremstillingsindustrien (fra 1,2 % i 2015 til 2,6 % i 2022), idet begge sektorer lå over EU-gennemsnittet på henholdsvis 4,0 % og 2,3 % i 2022.

| (34) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(34)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (19) afspejles i henstilling 1.

| (35) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Slovenien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(35)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Slovenien bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Slovenien i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 5,5 % (20);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

sikre langsigtet finanspolitisk holdbarhed i sundheds- og langtidsplejesystemerne; afbalancere skatteindtægterne i retning af mere vækstfremmende og bæredygtige kilder

2.

sikre en effektiv forvaltning og styrke den administrative kapacitet for få gennemført genopretnings- og resiliensplanen hurtigt og gnidningsløst; afslutte REPowerEU-kapitlet hurtigt med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

fortsætte bestræbelserne på at diversificere gasimporten og mindske den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, navnlig ved yderligere at forenkle og afkorte godkendelsesprocedurerne og styrke elnettet samt forbedre forvaltningen heraf, herunder gennem digitalisering; øge gennemførelsen af energieffektivitetsforanstaltninger, navnlig i byggesektoren, fremme elektrificeringen af transportsektoren og intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10612/2021 INIT, ST 10612/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 116).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

9

(10)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Sloveniens nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Sloveniens stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 197).

11

(12)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Sloveniens potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 10,1 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

17

(18)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

19

(20)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,5 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

20

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/233 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/233

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Slovakiets nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/25)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Slovakiet blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Slovakiets udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Slovakiet blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Slovakiets udkast til budgetplan for 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) (»henstillingen om euroområdet fra 2023«) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner, der blev vedtaget den 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU, er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner, der blev vedtaget den 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU, er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 29. april 2021 indgav Slovakiet sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Slovakiets genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Slovakiet på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. Den 26. april 2023 indgav Slovakiet en ændret national genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel, til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 21c i forordning (EU) 2021/241. Den ændrede genopretnings- og resiliensplan tager også hensyn til det ajourførte maksimale finansielle bidrag i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 og omfatter en begrundet anmodning til Kommissionen om at ændre Rådets gennemførelsesafgørelse af 13. juli 2021 i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241, fordi Slovakiet anså det for delvist umuligt at gennemføre genopretnings- og resiliensplanen på grund af objektive omstændigheder. |
| --- | --- |

(9)

Den 29. april 2021 indgav Slovakiet sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 13. juli 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Slovakiets genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Slovakiet på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. Den 26. april 2023 indgav Slovakiet en ændret national genopretnings- og resiliensplan, herunder et REPowerEU-kapitel, til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 21c i forordning (EU) 2021/241. Den ændrede genopretnings- og resiliensplan tager også hensyn til det ajourførte maksimale finansielle bidrag i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 og omfatter en begrundet anmodning til Kommissionen om at ændre Rådets gennemførelsesafgørelse af 13. juli 2021 i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241, fordi Slovakiet anså det for delvist umuligt at gennemføre genopretnings- og resiliensplanen på grund af objektive omstændigheder.

| (10) | Den 27. april 2023 forelagde Slovakiet sit nationale reformprogram for 2023 og den 27. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Slovakiets halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 27. april 2023 forelagde Slovakiet sit nationale reformprogram for 2023 og den 27. april 2023 sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Slovakiets halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Slovakiet 2023. Heri foretages der en vurdering af Slovakiets fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Slovakiets gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Slovakiets fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Slovakiet 2023. Heri foretages der en vurdering af Slovakiets fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Slovakiets gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Slovakiets fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Slovakiet i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Slovakiet ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig sårbarhederne med hensyn til konkurrenceevne, boliger, husholdningsgæld og betalingsbalancen over for udlandet er steget, men virker generelt til at være begrænsede i den nærmeste fremtid og forventes at blive mindre, efterhånden som de økonomiske forhold normaliseres. Økonomien blev hårdt ramt af energiprischokket med en kraftig stigning i inflationen. Væksten i kerneinflationen og enhedslønomkostningerne ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Selv om de forventes at normalisere sig, er der risiko for, at det kan tage tid for presset på omkostningskonkurrenceevnen at aftage, og at den stærke indenlandske efterspørgsel fortsat vil lægge pres på de eksterne poster. De løbende poster forværredes markant i 2022 som følge af højere energiimportpriser og markante fald i nettoeksporten af andre varer end energi. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes at blive en smule bedre, men at forblive stort i 2023 og 2024 trods de faldende energipriser. Ikke desto mindre vurderes det, at risiciene for den eksterne holdbarhed er begrænsede på kort sigt. De offentlige underskud forventes at være betydelige i år og næste år og at blive korrigeret fra 2024. Boligpriserne lader til at være en smule overvurderede efter flere års markant vækst. Denne fandt sted sideløbende med en høj låntagning, som nu er ved at aftage, og en kraftig stigning i husholdningsgælden, hvilket samlet set udgør en vis risiko for den finansielle stabilitet. Banksektoren er dog stadig velkapitaliseret, yderst rentabel og har lave misligholdte lån. Der er behov for en fortsat indsats for at afhjælpe Slovakiets økonomiske sårbarhed. Navnlig bør den uforholdsmæssigt store efterspørgsel udlignes for at støtte korrektionen af underskuddet på betalingsbalancens løbende poster og kerneinflationsspændet i forhold til resten af euroområdet. Dette kan opnås ved at sikre en passende finanspolitisk konsolidering og ved hjælp af foranstaltninger til håndtering af husholdningsgælden, samtidig med at prisoverkommelighed med hensyn til boliger opretholdes gennem ejendomsbeskatning og foranstaltninger til støtte for boligudbuddet. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Slovakiet i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Slovakiet ikke er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig sårbarhederne med hensyn til konkurrenceevne, boliger, husholdningsgæld og betalingsbalancen over for udlandet er steget, men virker generelt til at være begrænsede i den nærmeste fremtid og forventes at blive mindre, efterhånden som de økonomiske forhold normaliseres. Økonomien blev hårdt ramt af energiprischokket med en kraftig stigning i inflationen. Væksten i kerneinflationen og enhedslønomkostningerne ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet. Selv om de forventes at normalisere sig, er der risiko for, at det kan tage tid for presset på omkostningskonkurrenceevnen at aftage, og at den stærke indenlandske efterspørgsel fortsat vil lægge pres på de eksterne poster. De løbende poster forværredes markant i 2022 som følge af højere energiimportpriser og markante fald i nettoeksporten af andre varer end energi. Underskuddet på betalingsbalancens løbende poster forventes at blive en smule bedre, men at forblive stort i 2023 og 2024 trods de faldende energipriser. Ikke desto mindre vurderes det, at risiciene for den eksterne holdbarhed er begrænsede på kort sigt. De offentlige underskud forventes at være betydelige i år og næste år og at blive korrigeret fra 2024. Boligpriserne lader til at være en smule overvurderede efter flere års markant vækst. Denne fandt sted sideløbende med en høj låntagning, som nu er ved at aftage, og en kraftig stigning i husholdningsgælden, hvilket samlet set udgør en vis risiko for den finansielle stabilitet. Banksektoren er dog stadig velkapitaliseret, yderst rentabel og har lave misligholdte lån. Der er behov for en fortsat indsats for at afhjælpe Slovakiets økonomiske sårbarhed. Navnlig bør den uforholdsmæssigt store efterspørgsel udlignes for at støtte korrektionen af underskuddet på betalingsbalancens løbende poster og kerneinflationsspændet i forhold til resten af euroområdet. Dette kan opnås ved at sikre en passende finanspolitisk konsolidering og ved hjælp af foranstaltninger til håndtering af husholdningsgælden, samtidig med at prisoverkommelighed med hensyn til boliger opretholdes gennem ejendomsbeskatning og foranstaltninger til støtte for boligudbuddet.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Slovakiets offentlige underskud fra 5,4 % af BNP i 2021 til 2,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 61,0 % af BNP ved udgangen af 2021 til 57,8 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Slovakiet, eftersom landets offentlige underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Slovakiet bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Slovakiets offentlige underskud fra 5,4 % af BNP i 2021 til 2,0 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 61,0 % af BNP ved udgangen af 2021 til 57,8 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten redegøres der for budgetsituationen i Slovakiet, eftersom landets offentlige underskud forventes at overstige 3 % af BNP i 2023. I rapporten blev det konkluderet, at underskudskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Slovakiet bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og ved udarbejdelsen af udkastet til budgetplan for 2024.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede disse finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger ydelser til de husholdninger, der er mest eksponeret for høj inflation, en éngangsforhøjelse af børnetilskuddet, en éngangsbetaling af den »14. pension«, en éngangsbonus til alle ansatte i den offentlige sektor og et loft over el- og gaspriser for uregulerede virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, nemlig solidaritetsbidraget, der er ydet i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,2 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 3,2 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede disse finanspolitiske udgiftsforøgende foranstaltninger ydelser til de husholdninger, der er mest eksponeret for høj inflation, en éngangsforhøjelse af børnetilskuddet, en éngangsbetaling af den »14. pension«, en éngangsbonus til alle ansatte i den offentlige sektor og et loft over el- og gaspriser for uregulerede virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger blev delvis opvejet af nye afgifter på energiproducenters og -leverandørers ekstraordinære fortjeneste, nemlig solidaritetsbidraget, der er ydet i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,2 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,8 % af BNP i 2022 fra 3,2 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Slovakiet i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Slovakiet i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til 1,3 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Slovakiet med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,2 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes den lave absorption af EU's strukturfonde og udsættelsen af de afholdte udgifter fra tilskud under faciliteten. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (10). Slovakiet bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Slovakiet har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til 1,3 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Slovakiet med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 1,2 % af BNP i 2022 (1,3 % af BNP i 2021). Faldet i udgifter finansieret med tilskud fra faciliteten og andre EU-midler i 2022 skyldtes den lave absorption af EU's strukturfonde og udsættelsen af de afholdte udgifter fra tilskud under faciliteten. Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint til finanspolitikken (10). Slovakiet bevarede derfor nationalt finansierede investeringer, som Rådet havde henstillet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 1,3 procentpoint til finanspolitikken. Slovakiet har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,3 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en højere realvækst i BNP på 1,7 % i 2023 og 2,1 % i 2024, hovedsagelig som følge af et hurtigere opsving i eksporten end forventet, da flaskehalse i forsyningskæderne forventes at forsvinde, og fordi de økonomiske udsigter for Slovakiets vigtigste eksportmarkeder er blevet bedre. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for 2023 og derefter. Regeringen forventer en realvækst i BNP på 1,3 % i 2023 og 1,8 % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en højere realvækst i BNP på 1,7 % i 2023 og 2,1 % i 2024, hovedsagelig som følge af et hurtigere opsving i eksporten end forventet, da flaskehalse i forsyningskæderne forventes at forsvinde, og fordi de økonomiske udsigter for Slovakiets vigtigste eksportmarkeder er blevet bedre.

| (18) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 6,3 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne, samt andre foranstaltninger såsom en forhøjelse af skattebonussen og børnetilskuddet og indførelse af en forældrebonus. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 57,8 % ved udgangen af 2022 til 58,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 6,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 58,3 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 6,3 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig de foranstaltninger, der er vedtaget for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne, samt andre foranstaltninger såsom en forhøjelse af skattebonussen og børnetilskuddet og indførelse af en forældrebonus. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 57,8 % ved udgangen af 2022 til 58,7 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 6,1 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 58,3 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig et loft over el- og gaspriserne for uregulerede virksomheder, og nye foranstaltninger såsom et loft over el-, gas- og varmeforsyningspriserne for husholdninger og for regulerede (små) virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nemlig solidaritetsbidraget i forbindelse med forordning (EU) 2022/1854, den særlige afgift for vandforvaltningsvirksomheder og indtægtsloftet for elproducenter med uforholdsmæssigt store overskud. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 2,0 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12) (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev forlænget fra 2022, navnlig et loft over el- og gaspriserne for uregulerede virksomheder, og nye foranstaltninger såsom et loft over el-, gas- og varmeforsyningspriserne for husholdninger og for regulerede (små) virksomheder. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørers ekstraordinære fortjenester, nemlig solidaritetsbidraget i forbindelse med forordning (EU) 2022/1854, den særlige afgift for vandforvaltningsvirksomheder og indtægtsloftet for elproducenter med uforholdsmæssigt store overskud. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 2,0 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf er der ingen målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af overholdelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12) (sammenlignet med 0,2 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at falde med 0,1 procentpoint af BNP i forhold til 2022. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 0,8 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Slovakiet træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Slovakiet være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Slovakiet at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Slovakiet træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Samtidig bør Slovakiet være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Slovakiet at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (1,3 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (-6,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 4,4 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger for sundhedspersonale og nedsættelsen af momssatserne for fødevarer og fritidssektoren. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 2,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14). Slovakiet planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (15). Det planlægger at finansiere offentlige investeringer med henblik på den grønne og den digitale omstilling og energisikkerhed, som f.eks. den nationale strategi for forskning, udvikling og innovation, med det formål at øge fleksibiliteten og afkorte tidspunktet for indkøb af tjenesteydelser og inddrage en bredere vifte af leverandører, herunder små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

(21)

Efter en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (1,3 % af BNP) ventes den finanspolitiske kurs i 2023 ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at blive ekspansiv (-6,2 % af BNP) i en situation med høj inflation. Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 4,4 % af BNP til finanspolitikken. Dette omfatter de reducerede omkostninger til målrettede støtteforanstaltninger for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, med 0,2 % af BNP. Dette omfatter også de lavere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (med 0,1 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter skyldes derfor ikke den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til personer på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes ikkemålrettede energiforanstaltninger, permanente lønstigninger for sundhedspersonale og nedsættelsen af momssatserne for fødevarer og fritidssektoren. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 2,8 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14). Slovakiet planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt (15). Det planlægger at finansiere offentlige investeringer med henblik på den grønne og den digitale omstilling og energisikkerhed, som f.eks. den nationale strategi for forskning, udvikling og innovation, med det formål at øge fleksibiliteten og afkorte tidspunktet for indkøb af tjenesteydelser og inddrage en bredere vifte af leverandører, herunder små og mellemstore virksomheder.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært udfasningen af foranstaltninger, der afbøder de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 59,3 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 58,7 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at falde til 4,7 % af BNP i 2024. Faldet i 2024 afspejler primært udfasningen af foranstaltninger, der afbøder de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 59,3 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 4,8 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote med 58,7 % ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer også en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (24) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (16). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring og i overensstemmelse med Kommissionens metode bør væksten i nationalt finansierede primære nettoudgifter (17) i 2024 ikke overstige 5,7 %, som det afspejles i denne henstilling. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet og kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved, og til at styrke stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (16). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed og behovet for at nedbringe underskuddet til under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring og i overensstemmelse med Kommissionens metode bør væksten i nationalt finansierede primære nettoudgifter (17) i 2024 ikke overstige 5,7 %, som det afspejles i denne henstilling. Dette vil også bidrage til at reducere kerneinflationen, som ligger et godt stykke over gennemsnittet i euroområdet og kan føre til tab af konkurrenceevne, hvis den varer ved, og til at styrke stillingen over for udlandet. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 2 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens skøn vil dette føre til en stigning i de primære nettoudgifter under den anbefalede maksimale vækstrate for 2024. Desuden er væksten i 2023 i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der tilstræbes en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,5 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne fra den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes permanente foranstaltninger på udgiftssiden såsom højere aflønning af offentligt ansatte, familiepakken, herunder en skattebonus og øgede børnetilskud, samt indførelsen af en forældrebonus i forbindelse med pensionsreformen. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 2,5 % i 2024, hvilket er under den anbefalede vækstrate. Den tilpasning, der forventes i Kommissionens forårsprognose 2023, er mindre end besparelserne fra den fuldstændige udfasning af energistøtteforanstaltningerne, hvilket skyldes permanente foranstaltninger på udgiftssiden såsom højere aflønning af offentligt ansatte, familiepakken, herunder en skattebonus og øgede børnetilskud, samt indførelsen af en forældrebonus i forbindelse med pensionsreformen.

| (26) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 5,1 % af BNP i 2023 til 4,0 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere investeringer finansieret af Unionen, navnlig gennem strukturfondene. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter en nylig godkendt reform, hvormed der indføres udgiftslofter, og en pensionsreform, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at falde fra 5,1 % af BNP i 2023 til 4,0 % af BNP i 2024. De lavere investeringer afspejler lavere investeringer finansieret af Unionen, navnlig gennem strukturfondene. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse omfatter en nylig godkendt reform, hvormed der indføres udgiftslofter, og en pensionsreform, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen.

| (27) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes underskuddet ifølge regeringens mål at nå 3,2 % af BNP i 2025 og 2,2 % i 2026. Det offentlige underskud forventes derfor at falde til under traktatens referenceværdi på 3 % i 2026. |
| --- | --- |

(27)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes underskuddet ifølge regeringens mål at nå 3,2 % af BNP i 2025 og 2,2 % i 2026. Det offentlige underskud forventes derfor at falde til under traktatens referenceværdi på 3 % i 2026.

| (28) | Der er potentiale til at reformere Slovakiets skattesystem for at øge den økonomiske effektivitet, fremme miljømæssig og finanspolitisk holdbarhed og styrke retfærdigheden. Skattebyrden på arbejde er særlig høj for lavtlønnede sammenlignet med andre medlemsstater. Derimod udnyttes miljø- og ejendomsbeskatningen ikke fuldt ud. En ændring af skattemikset kan støtte væksten og desuden bidrage til at fremme den grønne omstilling og miljømæssig bæredygtighed. På trods af økonomiens høje energiintensitet lå indtægterne fra miljøafgifter på 2,5 % i 2021, hvilket er tæt på EU-gennemsnittet. Miljøafgifterne vedrørende affaldshåndtering og luftforurening fremmer ikke i tilstrækkelig grad, at midlerne bruges effektivt, og at omkostningerne for miljøet og samfundet reduceres. Miljøskatterne og -afgifterne indeksreguleres ikke, hvilket over tid reducerer indtægterne fra grønne afgifter. Emissionsintensiteten afspejles ikke i tilstrækkelig grad i vejafgifterne og registreringsafgifterne på køretøjer. Samlet set udgør transportafgifternes andel af de samlede skatteindtægter kun 0,58 % i forhold til EU-gennemsnittet på 1 %. Med hensyn til ejendomsbeskatning var indtægterne fra løbende ejendomsbeskatning forholdsvis lave i 2021 (0,5 % af BNP sammenlignet med EU-gennemsnittet på 1,2 %). Slovakiet råder i øjeblikket ikke over tilstrækkelige data til at kunne ajourføre og indeksregulere ejendomsskattegrundlaget i overensstemmelse med markedsværdierne, selv om dette også delvis kunne dæmpe den fortsat kraftige efterspørgsel efter boliger og den dermed forbundne stærke vækst i boligpriserne. Desuden kan en yderligere indsats for at forenkle skatterne og forbedre overholdelsen af reglerne øge de offentlige indtægter og dermed bidrage til den finanspolitiske holdbarhed og skabe øget retfærdighed. I 2020 fortsatte den nedadgående tendens for manglende overholdelse af momsreglerne i Slovakiet. Den faldt fra 15 % i 2019 til 13,9 % af de samlede forventede momsindtægter i 2020, men ligger stadig over EU-gennemsnittet (9,1 %). Yderligere forbedringer i skatteforvaltningen, herunder inden for elektronisk fakturering, forhåndsudfyldte selvangivelser og øget digitalisering, kan bidrage til at lukke smuthuller i skattesystemet. |
| --- | --- |

(28)

Der er potentiale til at reformere Slovakiets skattesystem for at øge den økonomiske effektivitet, fremme miljømæssig og finanspolitisk holdbarhed og styrke retfærdigheden. Skattebyrden på arbejde er særlig høj for lavtlønnede sammenlignet med andre medlemsstater. Derimod udnyttes miljø- og ejendomsbeskatningen ikke fuldt ud. En ændring af skattemikset kan støtte væksten og desuden bidrage til at fremme den grønne omstilling og miljømæssig bæredygtighed. På trods af økonomiens høje energiintensitet lå indtægterne fra miljøafgifter på 2,5 % i 2021, hvilket er tæt på EU-gennemsnittet. Miljøafgifterne vedrørende affaldshåndtering og luftforurening fremmer ikke i tilstrækkelig grad, at midlerne bruges effektivt, og at omkostningerne for miljøet og samfundet reduceres. Miljøskatterne og -afgifterne indeksreguleres ikke, hvilket over tid reducerer indtægterne fra grønne afgifter. Emissionsintensiteten afspejles ikke i tilstrækkelig grad i vejafgifterne og registreringsafgifterne på køretøjer. Samlet set udgør transportafgifternes andel af de samlede skatteindtægter kun 0,58 % i forhold til EU-gennemsnittet på 1 %. Med hensyn til ejendomsbeskatning var indtægterne fra løbende ejendomsbeskatning forholdsvis lave i 2021 (0,5 % af BNP sammenlignet med EU-gennemsnittet på 1,2 %). Slovakiet råder i øjeblikket ikke over tilstrækkelige data til at kunne ajourføre og indeksregulere ejendomsskattegrundlaget i overensstemmelse med markedsværdierne, selv om dette også delvis kunne dæmpe den fortsat kraftige efterspørgsel efter boliger og den dermed forbundne stærke vækst i boligpriserne. Desuden kan en yderligere indsats for at forenkle skatterne og forbedre overholdelsen af reglerne øge de offentlige indtægter og dermed bidrage til den finanspolitiske holdbarhed og skabe øget retfærdighed. I 2020 fortsatte den nedadgående tendens for manglende overholdelse af momsreglerne i Slovakiet. Den faldt fra 15 % i 2019 til 13,9 % af de samlede forventede momsindtægter i 2020, men ligger stadig over EU-gennemsnittet (9,1 %). Yderligere forbedringer i skatteforvaltningen, herunder inden for elektronisk fakturering, forhåndsudfyldte selvangivelser og øget digitalisering, kan bidrage til at lukke smuthuller i skattesystemet.

| (29) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Indtil videre går gennemførelsen af Slovakiets genopretnings- og resiliensplan godt, men der ligger udfordringer forude. Slovakiet indgav to betalingsanmodninger svarende til 30 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,11 mia. EUR. Slovakiet har været blandt de medlemsstater, der hurtigst har gjort fremskridt med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen, men potentiel modvind på grund af flaskehalse i den administrative kapacitet og behovet for at påbegynde arbejdet med yderligere foranstaltninger i REPowerEU-kapitlet, som Slovakiet forelagde som led i ændringen af planen den 26. april 2023, kræver et øget fokus på gennemførelsen. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Slovakiets strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(29)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Indtil videre går gennemførelsen af Slovakiets genopretnings- og resiliensplan godt, men der ligger udfordringer forude. Slovakiet indgav to betalingsanmodninger svarende til 30 milepæle og mål i planen, hvilket resulterede i en samlet udbetaling på 1,11 mia. EUR. Slovakiet har været blandt de medlemsstater, der hurtigst har gjort fremskridt med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen, men potentiel modvind på grund af flaskehalse i den administrative kapacitet og behovet for at påbegynde arbejdet med yderligere foranstaltninger i REPowerEU-kapitlet, som Slovakiet forelagde som led i ændringen af planen den 26. april 2023, kræver et øget fokus på gennemførelsen. Medtagelsen af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Slovakiets strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (30) | Kommissionen godkendte alle Slovakiets programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Slovakiet. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkendte alle Slovakiets programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Slovakiet.

| (31) | Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Slovakiet over for andre udfordringer, som knytter sig til energi og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Foruden de økonomiske og sociale udfordringer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Slovakiet over for andre udfordringer, som knytter sig til energi og den grønne omstilling.

| (32) | Slovakiets fremskridt med at reducere nettodrivhusgasemissionerne er stort set gået i stå i de senere år. Landet har fortsat en strukturelt energiintensiv økonomi med stor afhængighed af import af fossile brændstoffer. Slovakiets primære energiintensitet lå omkring 80 % over EU-gennemsnittet i 2020, mens det endelige energiforbrug steg med 13,5 % mellem 2015 og 2021. Slovakiet gjorde visse fremskridt med hensyn til diversificering af energiimporten i 2022, men gasbesparelsesforanstaltningerne er ikke blevet gennemført i tilstrækkelig grad. Slovakiets forbrug af naturgas er faldet med 1 % (18) i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er langt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (19). Slovakiet opfordres til at øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (20). Andelen af import af naturgas fra Rusland er faldet fra 85 % til ca. 50 % siden sommeren 2022. Selv om reformerne i genopretnings- og resiliensplanen har ført til en betydelig stigning i den kapacitet, der er til rådighed til at forbinde vedvarende energikilder til nettet i Slovakiet, er kun en lille del af den gratis kapacitet blevet anvendt til at forbinde nye anlæg for vedvarende energi. En hurtigere udbredelse af vedvarende energi vil bidrage til at nå klimamålene og gøre Slovakiet mindre afhængigt af import af fossile brændstoffer (bl.a. fra Rusland), hvilket vil mindske risikoen for energifattigdom i en tid med svingende energipriser. Den kumulative installerede kapacitet for sol- og vindenergi lå på ca. 7 % af den samlede installerede kapacitet i 2022, det næstlaveste niveau i Unionen. |
| --- | --- |

(32)

Slovakiets fremskridt med at reducere nettodrivhusgasemissionerne er stort set gået i stå i de senere år. Landet har fortsat en strukturelt energiintensiv økonomi med stor afhængighed af import af fossile brændstoffer. Slovakiets primære energiintensitet lå omkring 80 % over EU-gennemsnittet i 2020, mens det endelige energiforbrug steg med 13,5 % mellem 2015 og 2021. Slovakiet gjorde visse fremskridt med hensyn til diversificering af energiimporten i 2022, men gasbesparelsesforanstaltningerne er ikke blevet gennemført i tilstrækkelig grad. Slovakiets forbrug af naturgas er faldet med 1 % (18) i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket er langt under reduktionsmålet på 15 % fastlagt i Rådets forordning (EU) 2022/1369 (19). Slovakiet opfordres til at øge bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2023/706 (20). Andelen af import af naturgas fra Rusland er faldet fra 85 % til ca. 50 % siden sommeren 2022. Selv om reformerne i genopretnings- og resiliensplanen har ført til en betydelig stigning i den kapacitet, der er til rådighed til at forbinde vedvarende energikilder til nettet i Slovakiet, er kun en lille del af den gratis kapacitet blevet anvendt til at forbinde nye anlæg for vedvarende energi. En hurtigere udbredelse af vedvarende energi vil bidrage til at nå klimamålene og gøre Slovakiet mindre afhængigt af import af fossile brændstoffer (bl.a. fra Rusland), hvilket vil mindske risikoen for energifattigdom i en tid med svingende energipriser. Den kumulative installerede kapacitet for sol- og vindenergi lå på ca. 7 % af den samlede installerede kapacitet i 2022, det næstlaveste niveau i Unionen.

| (33) | Slovakiet vedtog reformer på områderne markedsudformning og støtte til vedvarende energi i 2022 som led i sin genopretnings- og resiliensplan, men yderligere foranstaltninger vil muliggøre en hurtigere udrulning af vedvarende energi, navnlig inden for vindenergi, solenergi, geotermisk energi, biomethan og brint. Disse foranstaltninger omfatter forenkling af tilladelsesprocedurer og administrative procedurer, bl.a. ved at oprette administrative »one-stop-shops« og »go-to«-områder for vedvarende energi. Slovakiet vil drage fordel af at gøre procedurerne for netadgang for vedvarende energi mere effektive i overensstemmelse med Unionens benchmarks og bedste praksis, navnlig ved at reformere kapacitetsreservationssystemet, reducere den administrative byrde forbundet med nettilslutningen og revidere nettilslutningsgebyrerne. Med henblik på at tage højde for den stigende mængde fluktuerende vedvarende energi har Slovakiet et stort potentiale til at modernisere elnettene (både med hensyn til transmission og distribution), opføre nye faciliteter til lagring af elektricitet og gøre fremskridt med etableringen af de lovgivningsmæssige rammer for vedvarende brint. Yderligere fremskridt med hensyn til at udvikle sektoren for geotermisk energi og biomethan vil kunne erstatte naturgas, som i vid udstrækning anvendes som energikilde i fjernvarmesystemer i områder, hvor udbredelsen af vedvarende varmekilder fortsat er underudviklet. |
| --- | --- |

(33)

Slovakiet vedtog reformer på områderne markedsudformning og støtte til vedvarende energi i 2022 som led i sin genopretnings- og resiliensplan, men yderligere foranstaltninger vil muliggøre en hurtigere udrulning af vedvarende energi, navnlig inden for vindenergi, solenergi, geotermisk energi, biomethan og brint. Disse foranstaltninger omfatter forenkling af tilladelsesprocedurer og administrative procedurer, bl.a. ved at oprette administrative »one-stop-shops« og »go-to«-områder for vedvarende energi. Slovakiet vil drage fordel af at gøre procedurerne for netadgang for vedvarende energi mere effektive i overensstemmelse med Unionens benchmarks og bedste praksis, navnlig ved at reformere kapacitetsreservationssystemet, reducere den administrative byrde forbundet med nettilslutningen og revidere nettilslutningsgebyrerne. Med henblik på at tage højde for den stigende mængde fluktuerende vedvarende energi har Slovakiet et stort potentiale til at modernisere elnettene (både med hensyn til transmission og distribution), opføre nye faciliteter til lagring af elektricitet og gøre fremskridt med etableringen af de lovgivningsmæssige rammer for vedvarende brint. Yderligere fremskridt med hensyn til at udvikle sektoren for geotermisk energi og biomethan vil kunne erstatte naturgas, som i vid udstrækning anvendes som energikilde i fjernvarmesystemer i områder, hvor udbredelsen af vedvarende varmekilder fortsat er underudviklet.

| (34) | Slovakiet gør fremskridt med hensyn til energieffektivitet i beboelsesejendomme som følge af ambitiøse investeringer via faciliteten og Samhørighedsfonden, men der er behov for en større indsats, navnlig med hensyn til gennemgribende renoveringer af offentlige og private erhvervsbygninger, sammen med renoveringsforanstaltninger rettet mod energifattigdom og sårbare husholdninger. Slovakiet vil drage fordel af at afhjælpe flere flaskehalse for at fremskynde bygningsrenoveringer og tiltrække flere private investeringer, navnlig ved at: i) tilpasse renoveringsordningerne, ii) yde teknisk bistand, iii) anlægge en »one-stop-shop«-tilgang, iv) indsamle relevante energidata om offentlige bygninger for at hjælpe med at prioritere investeringer og v) forbedre koordineringen mellem forskellige offentlige myndigheder og finansieringsprogrammer. Der er behov for en yderligere indsats for strukturelt at bekæmpe energifattigdom, navnlig gennem særlige ordninger for renovering af boliger og teknisk og administrativ bistand, der afspejler sårbare husholdningers behov, sammen med reformer af og investeringer i socialt boligbyggeri. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner og højere mål for vedvarende energi og energieffektivitet skal øges, hvis Slovakiet skal opfylde Fit for 55-målene. |
| --- | --- |

(34)

Slovakiet gør fremskridt med hensyn til energieffektivitet i beboelsesejendomme som følge af ambitiøse investeringer via faciliteten og Samhørighedsfonden, men der er behov for en større indsats, navnlig med hensyn til gennemgribende renoveringer af offentlige og private erhvervsbygninger, sammen med renoveringsforanstaltninger rettet mod energifattigdom og sårbare husholdninger. Slovakiet vil drage fordel af at afhjælpe flere flaskehalse for at fremskynde bygningsrenoveringer og tiltrække flere private investeringer, navnlig ved at: i) tilpasse renoveringsordningerne, ii) yde teknisk bistand, iii) anlægge en »one-stop-shop«-tilgang, iv) indsamle relevante energidata om offentlige bygninger for at hjælpe med at prioritere investeringer og v) forbedre koordineringen mellem forskellige offentlige myndigheder og finansieringsprogrammer. Der er behov for en yderligere indsats for strukturelt at bekæmpe energifattigdom, navnlig gennem særlige ordninger for renovering af boliger og teknisk og administrativ bistand, der afspejler sårbare husholdningers behov, sammen med reformer af og investeringer i socialt boligbyggeri. Ambitionsniveauet vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner og højere mål for vedvarende energi og energieffektivitet skal øges, hvis Slovakiet skal opfylde Fit for 55-målene.

| (35) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Slovakiet har en af de højeste andele af beskæftigelse i bilindustrien og stålindustrien i Unionen – sektorer, der er stærkt berørt af den grønne omstilling. Samtidig blev der i 2022 meldt om mangel på arbejdskraft i 24 erhverv, der kræver grønne færdigheder, bl.a. isoleringsarbejdere, blikkenslagere og rørinstallatører samt bygningsarbejdere og elinstallatører. Dette kræver effektive politiske løftestænger for at fremskynde den grønne omstilling på tværs af en bred vifte af sektorer, samtidig med at der sikres retfærdighed. |
| --- | --- |

(35)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Slovakiet har en af de højeste andele af beskæftigelse i bilindustrien og stålindustrien i Unionen – sektorer, der er stærkt berørt af den grønne omstilling. Samtidig blev der i 2022 meldt om mangel på arbejdskraft i 24 erhverv, der kræver grønne færdigheder, bl.a. isoleringsarbejdere, blikkenslagere og rørinstallatører samt bygningsarbejdere og elinstallatører. Dette kræver effektive politiske løftestænger for at fremskynde den grønne omstilling på tværs af en bred vifte af sektorer, samtidig med at der sikres retfærdighed.

| (36) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(36)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (21) afspejles i henstilling 1.

| (37) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Slovakiet bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(37)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Slovakiet bidrager henstilling 1, 2 og 3 til gennemførelsen af den første, anden, tredje og femte henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Slovakiet i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 5,7 % (22);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemfristet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt

gøre skattemikset mere effektivt og støttende for inklusiv og bæredygtig vækst, bl.a. ved at udnytte potentialet i miljø- og ejendomsbeskatning; fortsætte med at styrke overholdelsen af skattereglerne, herunder ved yderligere digitalisering af skatteforvaltningen;

mindske de risici, der er forbundet med husholdningsgæld, ved at støtte boligudbuddet og udvidelsen af lejemarkedet

2.

fastholde momentum i den konsekvente gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og efter den nylige indgivelse af tillægget, herunder REPowerEU-kapitlet, hurtigt påbegynde gennemførelsen af de dermed tilknyttede foranstaltninger; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

mindske økonomiens afhængighed af fossile brændstoffer, navnlig naturgas i industrien og til opvarmning, og diversificere importen af fossile brændstoffer; fremskynde udbredelsen af vedvarende energi, navnlig vindenergi, solenergi, geotermisk energi og vedvarende gasser, i overensstemmelse med de relevante bæredygtighedskriterier; forenkle tilladelsesprocedurerne og de administrative procedurer for anvendelse af vedvarende energi, bl.a. ved at oprette »one-stop-shops« og »go-to«-områder; modernisere elnettet og gøre procedurerne for tilslutning af vedvarende energikilder til nettet mere effektive og mindre byrdefulde; fremskynde og tilskynde til gennemgribende renoveringer af offentlige og private bygninger, bekæmpe energifattigdom gennem boligrenoveringer for lavindkomsthusholdninger og intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10156/2021 INIT; ST 10156/2021 ADD 1; ST 10156/2021 COR 1.

6

(7)  Rådets forordning (EU) 2022/1854 af 6. oktober 2022 om et nødindgreb for at imødegå høje energipriser (EUT L 261 I af 7.10.2022, s. 1).

7

(8)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Slovakiets konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 121).

8

(9)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

9

(10)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et kontraktivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

10

(11)  Dette tal angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt, hvis det er relevant, investeringsforanstaltninger.

11

(12)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Slovakiets nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Slovakiets stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 205).

12

(13)  På grundlag af Kommissionens forårsprognose 2023 anslås den potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år) i Slovakiet, som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 12,0 %.

13

(14)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

14

(15)  Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,0 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 1,3 procentpoint. Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint af BNP.

15

(16)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

16

(17)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

17

(18)  Data for Slovakiet er i øjeblikket ved at blive valideret af Eurostat.

18

(19)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

19

(20)  Rådets forordning (EU) 2023/706 af 30. marts 2023 om ændring af forordning (EU) 2022/1369 for så vidt angår forlængelse af efterspørgselsreduktionsperioden for foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas og styrkelse af rapporteringen og overvågningen af deres gennemførelse (EUT L 93 af 31.3.2023, s. 1).

20

(21)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

21

(22)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,7 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 24.

22

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/243 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/243

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Finlands nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2023

(2023/C 312/26)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten ("faciliteten"), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (2), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten ("faciliteten"), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Finland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Finlands udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) ("henstillingen om euroområdet fra 2023") den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 (3) ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Finland ikke blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer. Det er som sådan ikke nødvendigt med en dybdegående undersøgelse. Samme dag vedtog Kommissionen tillige en udtalelse om Finlands udkast til budgetplan 2023. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) ("henstillingen om euroområdet fra 2023") den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen "En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder" ("industriplanen for den grønne pagt"). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen "EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030", der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen "En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder" ("industriplanen for den grønne pagt"). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen "EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030", der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) ("REPowerEU-forordningen"), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) ("REPowerEU-forordningen"), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 ("meddelelsen af 8. marts 2023"). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 ("meddelelsen af 8. marts 2023"). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 27. maj 2021 indgav Finland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 29. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Finlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Finland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 27. maj 2021 indgav Finland sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 29. oktober 2021 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Finlands genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Finland på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 23. marts 2023 forelagde Finland sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Finlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 23. marts 2023 forelagde Finland sit nationale reformprogram for 2023 og sit stabilitetsprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Finlands halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Finland 2023. Heri foretages der en vurdering af Finlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Finlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Finlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Finland 2023. Heri foretages der en vurdering af Finlands fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Finlands gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Finlands fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Ifølge data valideret af Eurostat faldt Finlands offentlige underskud fra 2,8 % af BNP i 2021 til 0,9 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 72,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 73,0 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten er der redegjort for budgetsituationen i Finland, eftersom landets offentlige gæld i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, ligesom gældsreduktionsmålet ikke blev overholdt. I rapporten blev det konkluderet, at gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Finland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge data valideret af Eurostat faldt Finlands offentlige underskud fra 2,8 % af BNP i 2021 til 0,9 % i 2022, mens den offentlige gæld steg fra 72,6 % af BNP ved udgangen af 2021 til 73,0 % ved udgangen af 2022. Den 24. maj 2023 udsendte Kommissionen en rapport i medfør af traktatens artikel 126, stk. 3. I rapporten er der redegjort for budgetsituationen i Finland, eftersom landets offentlige gæld i 2022 oversteg traktatens referenceværdi på 60 % af BNP, ligesom gældsreduktionsmålet ikke blev overholdt. I rapporten blev det konkluderet, at gældskriteriet ikke var opfyldt. Kommissionen foreslog i overensstemmelse med sin meddelelse af 8. marts 2023 ikke at indlede nye procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023. Kommissionen påpegede efterfølgende, at den vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. Finland bør tage hensyn til dette ved gennemførelsen af sit budget for 2023 og udarbejdelsen af sit udkast til budgetplan for 2024.

| (13) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en midlertidig forhøjelse af de fradragsberettigede udgifter til pendling og en forhøjelse af husholdningernes skattefradrag for renovering af varmesystemer, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede en indeksforøgelse af de sociale ydelser og udbetaling af supplerende børneydelser med det formål at forbedre lavindkomsthusholdningers købekraft og bidrage til at dække de inflationsrelaterede omkostninger. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,1 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,2 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(13)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger en midlertidig forhøjelse af de fradragsberettigede udgifter til pendling og en forhøjelse af husholdningernes skattefradrag for renovering af varmesystemer, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede en indeksforøgelse af de sociale ydelser og udbetaling af supplerende børneydelser med det formål at forbedre lavindkomsthusholdningers købekraft og bidrage til at dække de inflationsrelaterede omkostninger. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,1 % af BNP i 2022. Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,1 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 0,2 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021.

| (14) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Finland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(14)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Finland i 2022 (7) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (15) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral, nemlig 0,1 % af BNP, som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Finland med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,3 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer ydede et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint til den finanspolitiske kurs (9). Finland opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig medførte væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på 0,1 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Finland har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(15)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (8) i 2022 stort set neutral, nemlig 0,1 % af BNP, som henstillet af Rådet. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Finland med at støtte genopretningen med investeringer, der skal finansieres ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,3 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer ydede et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint til den finanspolitiske kurs (9). Finland opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig medførte væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) et stort set neutralt bidrag på 0,1 procentpoint til den samlede finanspolitiske kurs. Finland har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (16) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for både 2023 og 2024. Regeringen forventer, at det reale BNP falder en smule i 2023, nemlig med 0,2 %, og at det vokser med 1,3 % % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en positiv realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024. Begge sæt prognoser viser, at nettoeksporten vil blive den vigtigste drivkraft for væksten i 2023, mens der i 2024 forventes en mere bredt funderet forbedring af de økonomiske resultater, da den indenlandske efterspørgsel også forventes at stige igen. |
| --- | --- |

(16)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i stabilitetsprogrammet for 2023, er i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 for både 2023 og 2024. Regeringen forventer, at det reale BNP falder en smule i 2023, nemlig med 0,2 %, og at det vokser med 1,3 % % i 2024. Til sammenligning forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 en positiv realvækst i BNP på 0,2 % i 2023 og 1,4 % i 2024. Begge sæt prognoser viser, at nettoeksporten vil blive den vigtigste drivkraft for væksten i 2023, mens der i 2024 forventes en mere bredt funderet forbedring af de økonomiske resultater, da den indenlandske efterspørgsel også forventes at stige igen.

| (17) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 2,6 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig indekseringen af sociale ydelser, statslig finansiering til lokale myndigheder, højere renteudgifter samt yderligere forsvarsudgifter og forsknings- og udviklingsrelaterede (FoU) investeringer. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 73,0 % ved udgangen af 2022 til 74,4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,6 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 73,9 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes den lidt højere deflator, der lægges til grund for antagelserne i Kommissionens forårsprognose 2023. |
| --- | --- |

(17)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige underskud vil stige til 2,6 % af BNP i 2023. Stigningen i 2023 afspejler hovedsagelig indekseringen af sociale ydelser, statslig finansiering til lokale myndigheder, højere renteudgifter samt yderligere forsvarsudgifter og forsknings- og udviklingsrelaterede (FoU) investeringer. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at stige fra 73,0 % ved udgangen af 2022 til 74,4 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 2,6 % af BNP i 2023. Dette er i overensstemmelse med underskuddet ifølge stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 73,9 % ved udgangen af 2023. Forskellen skyldes den lidt højere deflator, der lægges til grund for antagelserne i Kommissionens forårsprognose 2023.

| (18) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022 (navnlig yderligere midlertidige forhøjelser af de fradragsberettigede udgifter til pendling og husstandenes skattefradrag ved renovering af varmesystemer) og nye foranstaltninger såsom midlertidige godtgørelser af og skattefradrag for eludgifter samt en midlertidig nedsættelse af momssatsen på elektricitet og passagertransport. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, nemlig en midlertidig beskatning af elselskabernes fortjenester. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 er tilsyneladende ikke rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de bevarer ikke til fulde prissignalet for at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,0 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,2 procentpoint af BNP i forhold til 2022. |
| --- | --- |

(18)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der videreføres fra 2022 (navnlig yderligere midlertidige forhøjelser af de fradragsberettigede udgifter til pendling og husstandenes skattefradrag ved renovering af varmesystemer) og nye foranstaltninger såsom midlertidige godtgørelser af og skattefradrag for eludgifter samt en midlertidig nedsættelse af momssatsen på elektricitet og passagertransport. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes delvis af afgifter på energileverandørernes ekstraordinære fortjenester, nemlig en midlertidig beskatning af elselskabernes fortjenester. Nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne forventes ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,3 % af BNP i 2023 (10). De fleste foranstaltninger i 2023 er tilsyneladende ikke rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder, og de bevarer ikke til fulde prissignalet for at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af efterlevelsen af Rådets henstilling af 12. juli 2022 (11), i Kommissionens forårsprognose 2023 til 0,1 % af BNP i 2023 (sammenlignet med 0,0 % af BNP i 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse af fordrevne personer fra Ukraine forventes at stige med 0,2 procentpoint af BNP i forhold til 2022.

| (19) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Finland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Finland skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Finland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(19)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Finland træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (12), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Finland skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Finland at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (20) | I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (-1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en stort set neutral kurs i 2022 (-0,1 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Heri er medregnet de stort set stabile omkostninger ved de målrettede foranstaltninger til støtte for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger. Dette omfatter også de højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (forhøjet med 0,2 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter kan derfor kun delvis tilskrives den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til mennesker på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også indekseringen af sociale ydelser, statslig finansiering til lokale myndigheder samt yderligere forsvarsudgifter og FoU-relaterede investeringer. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,4 procentpoint (13). Finland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Finland har til hensigt at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. i form af tilskud til udskiftning af oliefyr, installering af ladestandere til elkøretøjer og elnet, Digirail-projektet, der har til formål at forny togkontrolsystemet, Virtual Finland-portalen, der har til formål at fremme arbejdskraftindvandring, og projektet vedrørende realtidsøkonomien (RTE), der har til formål at digitalisere forretningstransaktioner, som delvis finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være ekspansiv (-1,0 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en stort set neutral kurs i 2022 (-0,1 % af BNP). Væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) ventes i 2023 at indebære et ekspansivt bidrag på 0,6 % af BNP til finanspolitikken. Heri er medregnet de stort set stabile omkostninger ved de målrettede foranstaltninger til støtte for de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger. Dette omfatter også de højere omkostninger ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine (forhøjet med 0,2 % af BNP). Det ekspansive bidrag fra nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter kan derfor kun delvis tilskrives den målrettede støtte til de husholdninger og virksomheder, der er mest sårbare over for energiprisstigninger, og til mennesker på flugt fra Ukraine. Den ekspansive vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) skyldes også indekseringen af sociale ydelser, statslig finansiering til lokale myndigheder samt yderligere forsvarsudgifter og FoU-relaterede investeringer. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløber sig til 0,4 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer yder et ekspansivt bidrag til finanspolitikken på 0,4 procentpoint (13). Finland planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten på samme måde som nationalt finansierede investeringer ventes fastholdt. Finland har til hensigt at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, bl.a. i form af tilskud til udskiftning af oliefyr, installering af ladestandere til elkøretøjer og elnet, Digirail-projektet, der har til formål at forny togkontrolsystemet, Virtual Finland-portalen, der har til formål at fremme arbejdskraftindvandring, og projektet vedrørende realtidsøkonomien (RTE), der har til formål at digitalisere forretningstransaktioner, som delvis finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at forblive på 2,6 % af BNP i 2024. Væksten i skatteindtægterne forventes at aftage, mens renteudgifterne forventes at stige. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 76,9 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,6 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med det underskud, der forventes i henhold til stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 76,2 % ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at forblive på 2,6 % af BNP i 2024. Væksten i skatteindtægterne forventes at aftage, mens renteudgifterne forventes at stige. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige til 76,9 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 2,6 % af BNP i 2024. Dette er i overensstemmelse med det underskud, der forventes i henhold til stabilitetsprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote være lavere og udgøre 76,2 % ved udgangen af 2024.

| (22) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 skal alle energistøtteforanstaltninger udfases i 2024. Kommissionen forventer i øjeblikket en fuldstændig udfasning af energistøtteforanstaltninger i 2024. Denne forventning er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne.

| (23) | Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,2 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der stræbes efter en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge forordning (EF) nr. 1466/97 skal der ske en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo i retning af den mellemfristede budgetmålsætning med 0,5 % af BNP som benchmark (14). Under hensyntagen til den finanspolitiske holdbarhed vil en forbedring af den strukturelle saldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 være hensigtsmæssig ifølge Kommissionen. For at sikre en sådan forbedring, og i overensstemmelse med Kommissionens metode, bør væksten i de nationalt finansierede primære nettoudgifter (15) i 2024 ikke overstige 2,2 %, som det fremgår af henstillingen. Samtidig bør de resterende energistøtteforanstaltninger (som Kommissionen i øjeblikket anslår til 0,3 % af BNP i 2023) udfases, såfremt udviklingen på energimarkedet tillader det, og idet der startes med de mindst målrettede foranstaltninger, og de deraf følgende besparelser bør anvendes til at nedbringe det offentlige underskud. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 er væksten i nationalt finansierede primære løbende nettoudgifter i 2023 ikke i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Hvis dette bekræftes, bør der stræbes efter en lavere vækst i de primære nettoudgifter i 2024.

| (24) | Under antagelse af en uændret politik forventes det ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter vil stige med 2,8 % i 2024, hvilket ligger over den anbefalede vækstrate. |
| --- | --- |

(24)

Under antagelse af en uændret politik forventes det ifølge Kommissionens forårsprognose 2023, at de nationalt finansierede primære nettoudgifter vil stige med 2,8 % i 2024, hvilket ligger over den anbefalede vækstrate.

| (25) | Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer fortsat at udgøre 4,5 % af BNP i 2023 og 2024. Dette omfatter nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig ved hjælp af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformen af sundheds- og socialvæsenet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen, selv om skønnene over de fremtidige besparelser, der skal udledes af reformen, stadig er usikre. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer fortsat at udgøre 4,5 % af BNP i 2023 og 2024. Dette omfatter nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig ved hjælp af faciliteten. I stabilitetsprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, der forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og bæredygtig og inklusiv vækst. Disse reformer og investeringer omfatter reformen af sundheds- og socialvæsenet, som også er en del af genopretnings- og resiliensplanen, selv om skønnene over de fremtidige besparelser, der skal udledes af reformen, stadig er usikre.

| (26) | Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 3,1 % af BNP i 2025 og at falde en smule til 2,9 % i 2026. Derfor ventes det offentlige underskud at være på under 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 76,9 % ved udgangen af 2024 til 80,7 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(26)

Stabilitetsprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2027. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 3,1 % af BNP i 2025 og at falde en smule til 2,9 % i 2026. Derfor ventes det offentlige underskud at være på under 3 % af BNP i 2026. Ifølge stabilitetsprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at stige fra 76,9 % ved udgangen af 2024 til 80,7 % ved udgangen af 2026.

| (27) | Finland har et effektivt og inklusivt socialt velfærdssystem med et højt niveau af social beskyttelse, men det er komplekst og omfatter incitamentsfælder. I 2020 fik et særligt parlamentarisk udvalg til opgave at udarbejde en reform af det sociale sikringssystem, som skal ligge klar senest i 2027. I januar 2022 offentliggjorde udvalget resultaterne af det arbejde, det har udført for at klarlægge problemerne, og i marts 2023 fremlagde det sin foreløbige rapport med 31 forslag til undersøgelser, udarbejdelse af lovgivning og udviklingsprojekter for fremtidige regeringer. De næste skridt består i at indlede lovgivningsarbejdet med henblik på at strømline det sociale velfærdssystem og øge incitamenterne til at arbejde, samtidig med at den sociale beskyttelse bevares, og beskæftigelsesfrekvensen øges. Det er vigtigt at fortsætte arbejdet med at reformere socialsikringssystemet for at støtte de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. |
| --- | --- |

(27)

Finland har et effektivt og inklusivt socialt velfærdssystem med et højt niveau af social beskyttelse, men det er komplekst og omfatter incitamentsfælder. I 2020 fik et særligt parlamentarisk udvalg til opgave at udarbejde en reform af det sociale sikringssystem, som skal ligge klar senest i 2027. I januar 2022 offentliggjorde udvalget resultaterne af det arbejde, det har udført for at klarlægge problemerne, og i marts 2023 fremlagde det sin foreløbige rapport med 31 forslag til undersøgelser, udarbejdelse af lovgivning og udviklingsprojekter for fremtidige regeringer. De næste skridt består i at indlede lovgivningsarbejdet med henblik på at strømline det sociale velfærdssystem og øge incitamenterne til at arbejde, samtidig med at den sociale beskyttelse bevares, og beskæftigelsesfrekvensen øges. Det er vigtigt at fortsætte arbejdet med at reformere socialsikringssystemet for at støtte de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

| (28) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Finland er i færd med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. De operationelle ordninger mellem Kommissionen og Finland er dog endnu ikke undertegnet. Dette skridt er nødvendigt med henblik på indgivelsen af den første betalingsanmodning i henhold til genopretnings- og resiliensplanen og for at give Finland mulighed for at overholde den aftalte tidsplan for indgivelsen af sådanne anmodninger. I januar 2023 forelagde Finland en ændring af genopretnings- og resiliensplanen, som blev godkendt af Rådet den 14. marts 2023. Denne ændring blev foretaget i forbindelse med ajourføringen af det maksimale finansielle bidrag, der er til rådighed for medlemsstaterne fra faciliteten, og bestod i at reducere finansieringen forholdsmæssigt på tværs af planens fire søjler. For at tage højde for finansieringen under REPowerEU-kapitlet er der planlagt endnu en ændring af genopretnings- og resiliensplanen i 2023. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Finlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(28)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Finland er i færd med at gennemføre sin genopretnings- og resiliensplan. De operationelle ordninger mellem Kommissionen og Finland er dog endnu ikke undertegnet. Dette skridt er nødvendigt med henblik på indgivelsen af den første betalingsanmodning i henhold til genopretnings- og resiliensplanen og for at give Finland mulighed for at overholde den aftalte tidsplan for indgivelsen af sådanne anmodninger. I januar 2023 forelagde Finland en ændring af genopretnings- og resiliensplanen, som blev godkendt af Rådet den 14. marts 2023. Denne ændring blev foretaget i forbindelse med ajourføringen af det maksimale finansielle bidrag, der er til rådighed for medlemsstaterne fra faciliteten, og bestod i at reducere finansieringen forholdsmæssigt på tværs af planens fire søjler. For at tage højde for finansieringen under REPowerEU-kapitlet er der planlagt endnu en ændring af genopretnings- og resiliensplanen i 2023. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Finlands strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (29) | Kommissionen godkendte alle Finlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Finland. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkendte alle Finlands programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Finland.

| (30) | Foruden de økonomiske og sociale problemer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Finland over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med mangel på kvalificeret arbejdskraft, uddannelsespolitik, energipolitik og den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(30)

Foruden de økonomiske og sociale problemer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Finland over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med mangel på kvalificeret arbejdskraft, uddannelsespolitik, energipolitik og den grønne omstilling.

| (31) | Selv om det finske arbejdsmarked klarede sig godt i 2022, er antallet af ledige stillinger steget hurtigt, hvilket afspejler manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og mangel på arbejdskraft på tværs af en række sektorer, navnlig servicesektoren, bygge- og anlægssektoren, informations- og kommunikationsteknologi, uddannelsessektoren og social- og sundhedssektoren. Udbuddet af faglært arbejdskraft begrænses af det relativt lave antal færdiguddannede fra videregående uddannelser inden for de fagområder, der er mest efterspurgt på arbejdsmarkedet, og et relativt lavt niveau for arbejdskraftindvandring. Samtidig ligger niveauet for videregående uddannelse for personer i alderen 25-34 år under EU-gennemsnittet. Manglen på arbejdskraft og færdigheder udgør en udfordring for Finlands konkurrenceevne og langsigtede vækst og vil blive yderligere forværret af befolkningens aldring, den relativt begrænsede arbejdskraftmobilitet på regionalt plan og den øgede efterspørgsel efter nye færdigheder i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling. |
| --- | --- |

(31)

Selv om det finske arbejdsmarked klarede sig godt i 2022, er antallet af ledige stillinger steget hurtigt, hvilket afspejler manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte færdigheder og mangel på arbejdskraft på tværs af en række sektorer, navnlig servicesektoren, bygge- og anlægssektoren, informations- og kommunikationsteknologi, uddannelsessektoren og social- og sundhedssektoren. Udbuddet af faglært arbejdskraft begrænses af det relativt lave antal færdiguddannede fra videregående uddannelser inden for de fagområder, der er mest efterspurgt på arbejdsmarkedet, og et relativt lavt niveau for arbejdskraftindvandring. Samtidig ligger niveauet for videregående uddannelse for personer i alderen 25-34 år under EU-gennemsnittet. Manglen på arbejdskraft og færdigheder udgør en udfordring for Finlands konkurrenceevne og langsigtede vækst og vil blive yderligere forværret af befolkningens aldring, den relativt begrænsede arbejdskraftmobilitet på regionalt plan og den øgede efterspørgsel efter nye færdigheder i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling.

| (32) | Finlands nye klimalov trådte i kraft den 1. juli 2022, og dermed blev Finlands målsætning om at blive det første fossilfrie velfærdssamfund senest i 2035 forankret i den nationale lovgivning, ligesom der blev fastsat klimamål for 2030, 2040 og 2050. Den finske økonomi er dog stadig blandt de mest energiintensive i Unionen. Energisektoren, industrien, transportsektoren og bygninger er de sektorer, der først og fremmest skal bidrage til omfattende reduktioner af drivhusgasemissionerne. I 2021 udgjorde vedvarende energikilder en betydelig andel af Finlands energimiks og nåede op på 43 %, efterfulgt af olie med 24 %, kernekraft med 17 % og kul med 9 %. Rusland er fortsat en vigtig kilde til nukleart brændsel. Finlands forbrug af naturgas faldt med 56 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Finland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(32)

Finlands nye klimalov trådte i kraft den 1. juli 2022, og dermed blev Finlands målsætning om at blive det første fossilfrie velfærdssamfund senest i 2035 forankret i den nationale lovgivning, ligesom der blev fastsat klimamål for 2030, 2040 og 2050. Den finske økonomi er dog stadig blandt de mest energiintensive i Unionen. Energisektoren, industrien, transportsektoren og bygninger er de sektorer, der først og fremmest skal bidrage til omfattende reduktioner af drivhusgasemissionerne. I 2021 udgjorde vedvarende energikilder en betydelig andel af Finlands energimiks og nåede op på 43 %, efterfulgt af olie med 24 %, kernekraft med 17 % og kul med 9 %. Rusland er fortsat en vigtig kilde til nukleart brændsel. Finlands forbrug af naturgas faldt med 56 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Finland kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16).

| (33) | Udfordringerne i forbindelse med at opfylde de langsigtede klimamål består i et betydeligt behov for private og offentlige investeringer i de sektorer, der udleder flest drivhusgasser, samt forsinkelser i investeringerne til projekter inden for vedvarende energi som følge af en pukkel af ansøgninger om miljøtilladelser, der mangler at blive behandlet. Der er behov for en yderligere strømlining af procedurerne for bevilling af tilladelser for at afvikle puklen af ansøgninger om tilladelser til energiprojekter og for at lette yderligere prioriterede investeringer. |
| --- | --- |

(33)

Udfordringerne i forbindelse med at opfylde de langsigtede klimamål består i et betydeligt behov for private og offentlige investeringer i de sektorer, der udleder flest drivhusgasser, samt forsinkelser i investeringerne til projekter inden for vedvarende energi som følge af en pukkel af ansøgninger om miljøtilladelser, der mangler at blive behandlet. Der er behov for en yderligere strømlining af procedurerne for bevilling af tilladelser for at afvikle puklen af ansøgninger om tilladelser til energiprojekter og for at lette yderligere prioriterede investeringer.

| (34) | Høje energipriser og ambitiøse klimamål kræver hurtigere og større investeringer i dekarbonisering. På trods af en hurtigere vækst i salget af elektriske køretøjer end forventet er det usandsynligt, at de nødvendige investeringer i den videre udbredelse, navnlig elektrificeringen af tunge køretøjer, vil finde sted på markedsvilkår på grund af de lange afstande og tyndt befolkede områder, der kendetegner Finland. Cirka 40 % af jernbanenettet er stadig ikke elektrificeret. |
| --- | --- |

(34)

Høje energipriser og ambitiøse klimamål kræver hurtigere og større investeringer i dekarbonisering. På trods af en hurtigere vækst i salget af elektriske køretøjer end forventet er det usandsynligt, at de nødvendige investeringer i den videre udbredelse, navnlig elektrificeringen af tunge køretøjer, vil finde sted på markedsvilkår på grund af de lange afstande og tyndt befolkede områder, der kendetegner Finland. Cirka 40 % af jernbanenettet er stadig ikke elektrificeret.

| (35) | Finland bør forbedre sit nationale eltransmissionsnet for at øge forsyningssikkerheden. Vedvarende energi produceres i stigende grad langt fra forbrugscentrene. Finland har handlet beslutsomt for at mindske sin afhængighed af importen af russisk olie, kul og gas, men et af de to kernekraftværker i Finland er fortsat fuldt ud afhængigt af russisk brændsel. Der er behov for stærke sammenkoblinger mellem Finland og nabolandene for at sikre et velfungerende elmarked i hele regionen og øge de vedvarende energikilders forventede bidrag til energimikset. |
| --- | --- |

(35)

Finland bør forbedre sit nationale eltransmissionsnet for at øge forsyningssikkerheden. Vedvarende energi produceres i stigende grad langt fra forbrugscentrene. Finland har handlet beslutsomt for at mindske sin afhængighed af importen af russisk olie, kul og gas, men et af de to kernekraftværker i Finland er fortsat fuldt ud afhængigt af russisk brændsel. Der er behov for stærke sammenkoblinger mellem Finland og nabolandene for at sikre et velfungerende elmarked i hele regionen og øge de vedvarende energikilders forventede bidrag til energimikset.

| (36) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Finland inden for 37 erhvervsgrene, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder isoleringsarbejdere, civilingeniører, blikkenslagere og rørinstallatører. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud skal disse foranstaltninger være tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(36)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. I 2022 blev der rapporteret om mangel på arbejdskraft i Finland inden for 37 erhvervsgrene, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling, herunder isoleringsarbejdere, civilingeniører, blikkenslagere og rørinstallatører. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud skal disse foranstaltninger være tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling.

| (37) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(37)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået stabilitetsprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1.

| (38) | I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Finland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023, |
| --- | --- |

(38)

I betragtning af de nære indbyrdes forbindelser mellem euromedlemsstaternes økonomier og deres kollektive bidrag til Den Økonomiske og Monetære Unions rette virkemåde henstillede Rådet, at medlemsstaterne i euroområdet træffer foranstaltninger, herunder gennem deres genopretnings- og resiliensplaner, med henblik på at i) bevare gældsholdbarheden og afholde sig fra bred støtte til den samlede efterspørgsel i 2023, målrette de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde virkningerne af høje energipriser, bedre, og overveje passende måder at afvikle støtten på, efterhånden som energiprispresset mindskes; ii) opretholde et højt offentligt investeringsomfang og fremme private investeringer til støtte for den grønne og den digitale omstilling; iii) støtte en lønudvikling, der afbøder tabet af købekraft og samtidig begrænser anden runde-effekter på inflationen, forbedre de aktive arbejdsmarkedspolitikker yderligere og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft; iv) forbedre erhvervsklimaet og sikre, at energistøtten til virksomheder er omkostningseffektiv, midlertidig og målrettet levedygtige virksomheder, og at den opretholder incitamenter til den grønne omstilling, samt v) bevare den makrofinansielle stabilitet og overvåge risici og samtidig fortsætte arbejdet med at fuldføre bankunionen. For Finland bidrager henstilling 1, 2, 3 og 4 til gennemførelsen af den første, anden og tredje henstilling i henstillingen om euroområdet fra 2023,

HENSTILLER, at Finland i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

sikre en forsigtig finanspolitik, navnlig ved at begrænse den nominelle stigning i nationalt finansierede primære nettoudgifter i 2024 til højst 2,2 % (18);

bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

fortsætte med at følge en mellemsigtet finanspolitisk strategi i perioden efter 2024 med gradvis og holdbar konsolidering kombineret med investeringer og reformer, der skaber større bæredygtig vækst, med henblik på at opnå en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

fortsætte reformen af det sociale sikringssystem for at gøre systemet for sociale ydelser mere effektivt, hvilket ville fremme incitamenterne til at arbejde og støtte de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt

2.

videreføre den stabile gennemførelse af den ændrede genopretnings- og resiliensplan og hurtigst muligt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; videreføre en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder ved hjælp af omskoling og opkvalificering af arbejdsstyrken og udvide udbuddet af videregående uddannelser, navnlig inden for de fagområder, der er mest efterspurgt på arbejdsmarkedet

4.

mindske den samlede afhængighed af fossile brændstoffer ved at sætte fart i udbredelsen af vedvarende energi, bl.a. ved yderligere at fremskynde procedurerne for bevilling af tilladelser, og fremme offentlige og private investeringer i dekarbonisering af industrien og transportsektoren, herunder ved hjælp af elektrificering; udvikle energiinfrastrukturen for at øge forsyningssikkerheden ved at forbedre eltransmissionsnettet; intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12524/2021; ST 12524/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 126).

7

(8)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i tekstboks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

8

(9)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

9

(10)  Tallene angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

10

(11)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Finlands nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Finlands stabilitetsprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 213).

11

(12)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Finlands potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 5,6 %.

12

(13)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag på 0,0 procentpoint af BNP.

13

(14)  Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1466/97 kræves også en tilpasning på mere end 0,5 % af BNP for medlemsstater med en offentlig gæld på over 60 % af BNP eller med mere udtalte risici for gældsholdbarheden.

14

(15)  Ved primære nettoudgifter forstås nationalt finansierede udgifter eksklusive diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden og renteudgifter samt konjunkturbestemte arbejdsløshedsudgifter.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

17

(18)  Dette skønnes at svare til en årlig forbedring af den strukturelle budgetsaldo på mindst 0,3 % af BNP i 2024 som beskrevet i betragtning 23.

18

---

| 1.9.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 312/252 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 312/252

---

RÅDETS HENSTILLING

af 14. juli 2023

om Sveriges nationale reformprogram for 2023 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2023

(2023/C 312/27)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (1), særlig artikel 9, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (2), særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til beslutninger fra Europa-Parlamentet,

som henviser til konklusioner fra Det Europæiske Råd,

som henviser til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

| (1) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(1)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (3), der oprettede genopretnings- og resiliensfaciliteten (»faciliteten«), trådte i kraft den 19. februar 2021. Faciliteten yder finansiel støtte til medlemsstaterne til gennemførelsen af reformer og investeringer og bidrager således med en finanspolitisk impuls finansieret af Unionen. I overensstemmelse med prioriteterne for det europæiske semester bidrager faciliteten til den økonomiske og inklusive genopretning og til gennemførelsen af bæredygtige og vækstfremmende reformer og investeringer, navnlig reformer og investeringer, der skal fremme den grønne og den digitale omstilling og gøre medlemsstaternes økonomier mere modstandsdygtige. Den bidrager også til at styrke de offentlige finanser og sætte skub i vækst og jobskabelse på mellemlang og lang sigt samt til at forbedre den territoriale samhørighed i Unionen og støtte den fortsatte gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Det maksimale finansielle bidrag for hver medlemsstat inden for rammerne af faciliteten blev i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2021/241 ajourført den 30. juni 2022.

| (2) | Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst, som markerede starten på det europæiske semester 2023 for samordning af de økonomiske politikker. Det Europæiske Råd godkendte den 23. marts 2023 prioriteterne i den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2023, som er centreret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed. Den 22. november 2022 vedtog Kommissionen på grundlag af forordning (EU) nr. 1176/2011 ligeledes rapporten om varslingsmekanismen 2023, hvori Sverige blev udpeget som en af de medlemsstater, som kan være påvirket eller kan være i risiko for at blive påvirket af ubalancer, og for hvilke der skulle gennemføres en dybdegående undersøgelse. Kommissionen vedtog også en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet og et forslag til den fælles rapport om beskæftigelsen 2023, der analyserer gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen og principperne for den europæiske søjle for sociale rettigheder. Rådet vedtog henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet (4) den 16. maj 2023 og den fælles rapport om beskæftigelsen den 13. marts 2023.

| (3) | Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Selv om Unionens økonomier udviser bemærkelsesværdig modstandsdygtighed, har den geopolitiske kontekst fortsat en negativ indvirkning. Unionen står last og brast med Ukraine og har i sin økonomiske og socialpolitiske dagsorden fokus på dels at mindske de negative konsekvenser af energichok for både sårbare husholdninger og virksomheder på kort sigt, dels at fortsætte bestræbelserne på at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, støtte bæredygtig og inklusiv vækst, sikre makroøkonomisk stabilitet og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt. Der fokuseres i høj grad også på at øge Unionens konkurrenceevne og produktivitet.

| (4) | Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. februar 2023 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »En industriplan for den grønne pagt til den CO2-neutrale tidsalder« (»industriplanen for den grønne pagt«). Målet med industriplanen for den grønne pagt er at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri og støtte den hurtige omstilling til klimaneutralitet. Planen supplerer den igangværende indsats under den europæiske grønne pagt og REPowerEU. Den har også til formål at skabe et gunstigere miljø for at øge Unionens produktionskapacitet inden for de nettonulteknologier og -produkter, der er nødvendige for at nå Unionens ambitiøse klimamål, og at sikre adgang til relevante kritiske råstoffer, herunder ved diversificering af forsyninger, korrekt udnyttelse af geologiske ressourcer i medlemsstaterne og maksimering af genanvendelsen af råstoffer. Industriplanen for den grønne pagt er baseret på fire søjler: forudsigelige og forenklede lovgivningsmæssige rammer, hurtigere adgang til finansiering, forbedring af færdigheder og åben handel med henblik på modstandsdygtige forsyningskæder. Den 16. marts 2023 offentliggjorde Kommissionen en yderligere meddelelse med titlen »EU's konkurrenceevne på lang sigt efter 2030«, der er bygget op omkring ni gensidigt forstærkende indsatsområder og målet om at arbejde hen imod en vækstfremmende lovgivningsramme. I meddelelsen opstilles politiske prioriteter, der har til formål aktivt at sikre strukturelle forbedringer, målrettede investeringer og lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på Unionens og medlemsstaternes konkurrenceevne på lang sigt. Nedenstående henstillinger hjælper med at opfylde disse prioriteter.

| (5) | I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

I 2023 fortsætter det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker med at udvikle sig i overensstemmelse med gennemførelsen af faciliteten. At gennemføre genopretnings- og resiliensplanerne fuldt ud er fortsat et vigtigt element i opfyldelsen af de politiske prioriteter under det europæiske semester, eftersom planerne indeholder foranstaltninger til at håndtere alle eller en betydelig del af de relevante landespecifikke henstillinger, der er blevet udstedt i de senere år. De landespecifikke henstillinger fra 2019, 2020 og 2022 er fortsat yderst relevante for genopretnings- og resiliensplaner, der er blevet revideret, ajourført eller ændret i henhold til artikel 14, 18 og 21 i forordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 (5) (»REPowerEU-forordningen«), der blev vedtaget den 27. februar 2023, tager sigte på en hurtig udfasning af Unionens afhængighed af import af russiske fossile brændstoffer. Dette vil bidrage til energisikkerhed og diversificering af Unionens energiforsyning og samtidig øge udbredelsen af vedvarende energi, energilagringskapaciteten og energieffektiviteten. REPowerEU-forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at tilføje et nyt REPowerEU-kapitel til deres nationale genopretnings- og resiliensplaner for at finansiere vigtige reformer og investeringer, der vil bidrage til at nå REPowerEU-målene. Disse reformer og investeringer vil også bidrage til at øge konkurrenceevnen for Unionens nettonulindustri som skitseret i industriplanen for den grønne pagt og til at imødekomme de energirelaterede landespecifikke henstillinger, der blev udstedt til medlemsstaterne i 2022, og som måtte blive udstedt i 2023. Med REPowerEU-forordningen indføres der en ny kategori af ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der stilles til rådighed for medlemsstaterne til finansiering af nye energirelaterede reformer og investeringer inden for rammerne af deres genopretnings- og resiliensplaner.

| (7) | Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023. |
| --- | --- |

(7)

Den 8. marts 2023 vedtog Kommissionen en meddelelse om finanspolitiske retningslinjer for 2024 (»meddelelsen af 8. marts 2023«). Den har til formål at støtte udarbejdelsen af medlemsstaternes stabilitets- og konvergensprogrammer og dermed styrke den politiske samordning. Kommissionen mindede om, at stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul deaktiveres ved udgangen af 2023. Den opfordrede til i 2023 og 2024 at føre en finanspolitik, der sikrer en holdbar gæld på mellemlang sigt og øger den potentielle vækst på en bæredygtig måde, og opfordrede medlemsstaterne til i deres stabilitets- og konvergensprogrammer for 2023 at redegøre for, hvordan deres finanspolitiske planer vil sikre, at traktatens referenceværdi på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) overholdes, og at gælden nedbringes troværdigt og konstant eller holdes på et forsvarligt niveau på mellemlang sigt. Kommissionen opfordrede også medlemsstaterne til at udfase de nationale finanspolitiske foranstaltninger, der er indført for at beskytte husholdninger og virksomheder mod energiprischokket, begyndende med de mindst målrettede. Den præciserede, at hvis det bliver nødvendigt at forlænge støtteforanstaltninger på grund af et fornyet pres på energipriserne, bør medlemsstaterne i højere grad målrette sådanne foranstaltninger mod sårbare husholdninger og virksomheder. Kommissionen anførte, at de finanspolitiske henstillinger skulle kvantificeres og differentieres. De finanspolitiske henstillinger ville desuden som foreslået i Kommissionens meddelelse af 9. november 2022 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU blive formuleret på grundlag af de primære nettoudgifter. Den henstillede, at alle medlemsstaterne fortsat beskytter nationalt finansierede investeringer og sørger for at anvende midlerne fra faciliteten og andre EU-midler effektivt, navnlig i lyset af målsætningerne for den grønne og den digitale omstilling og om øget modstandsdygtighed. Kommissionen påpegede, at den i overensstemmelse med de gældende regler vil foreslå Rådet i foråret 2024 at indlede underskudsbaserede procedurer i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på grundlag af endelige data for 2023.

| (8) | Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26. april 2023 fremsatte Kommissionen lovgivningsforslag med henblik på at gennemføre en omfattende reform af reglerne for økonomisk styring i Unionen. Hovedformålet med forslagene er at styrke holdbarheden af den offentlige gæld og fremme bæredygtig og inklusiv vækst i alle medlemsstater gennem reformer og investeringer. I sine forslag sigter Kommissionen mod at øge nationalt ejerskab, forenkle rammen og i højere grad fokusere på den mellemlange bane, i kombination med en stærkere og mere sammenhængende håndhævelse. Ifølge Rådets konklusioner af 14. marts 2023 om retningslinjer for en reform af rammen for økonomisk styring i EU er det hensigten at afslutte lovgivningsarbejdet i 2023.

| (9) | Den 28. maj 2021 indgav Sverige sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. maj 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Sveriges genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Sverige på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet. |
| --- | --- |

(9)

Den 28. maj 2021 indgav Sverige sin nationale genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) 2021/241. Kommissionen har i medfør af artikel 19 i forordning (EU) 2021/241 vurderet genopretnings- og resiliensplanens relevans, effektivitet, virkningsfuldhed og sammenhæng i overensstemmelse med vurderingskriterierne i bilag V til nævnte forordning. Den 4. maj 2022 vedtog Rådet en gennemførelsesafgørelse om godkendelse af vurderingen af Sveriges genopretnings- og resiliensplan (6). Tilrådighedsstillelsen af trancher er betinget af, at Kommissionen i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2021/241 har vedtaget en afgørelse om, at Sverige på tilfredsstillende vis har opfyldt de relevante milepæle og mål, der er anført i Rådets gennemførelsesafgørelse. En tilfredsstillende opfyldelse forudsætter, at opfyldelsen af forudgående milepæle og mål ikke er blevet tilbagerullet.

| (10) | Den 28. april 2023 forelagde Sverige sit nationale reformprogram for 2023, og den 28. april 2023 forelagde Sverige sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Sveriges halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen. |
| --- | --- |

(10)

Den 28. april 2023 forelagde Sverige sit nationale reformprogram for 2023, og den 28. april 2023 forelagde Sverige sit konvergensprogram for 2023 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1466/97. For at tage hensyn til de indbyrdes sammenhænge mellem de to programmer er de blevet vurderet sammen. Det nationale reformprogram for 2023 afspejler i overensstemmelse med artikel 27 i forordning (EU) 2021/241 også Sveriges halvårlige rapportering om de fremskridt, der er gjort med opfyldelsen af genopretnings- og resiliensplanen.

| (11) | Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Sverige 2023. Heri foretages der en vurdering af Sveriges fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Sveriges gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Sveriges fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24. maj 2023 offentliggjorde Kommissionen landerapporten for Sverige 2023. Heri foretages der en vurdering af Sveriges fremskridt med gennemførelsen af de relevante landespecifikke henstillinger, der blev vedtaget af Rådet mellem 2019 og 2022, og der gøres status over Sveriges gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. På grundlag af denne analyse er der i landerapporten udpeget mangler med hensyn til de udfordringer, som enten ikke håndteres eller kun håndteres delvist i genopretnings- og resiliensplanen, ligesom der også afdækkes nye udfordringer. Rapporten indeholder også en vurdering af Sveriges fremskridt med gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og opfyldelsen af Unionens overordnede mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse samt af fremskridtene med gennemførelsen af De Forenede Nationers verdensmål for bæredygtig udvikling.

| (12) | Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Sverige i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Sverige er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er der fortsat sårbarheder i forbindelse med markedet for fast ejendom og den høje private gæld. Priserne på fast ejendom er høje og har været stigende indtil for nylig. Stigningen i boligpriserne er gået hånd i hånd med stigende privat gæld. I 2022 begyndte priserne på fast ejendom på baggrund af en markant stramning af de monetære og finansielle forhold at falde tydeligt, hvilket så ud til at være begyndelsen på en afvikling af de akkumulerede sårbarheder. Priserne er fortsat betydeligt overvurderede og forventes at falde yderligere. Omsætningen i ejendomssektoren er på det seneste faldet markant, og som følge heraf er efterspørgslen efter nyopførte boliger også faldet. Den negative udvikling har hidtil været begrænset til bygge- og anlægssektoren og ejendomssektoren, hvor væksten nu aftager kraftigt efter flere år med høj vækst. Som helhed forventes den svenske økonomi at skrumpe i 2023, idet ændringerne i de monetære forhold påvirker husholdningernes og de kommercielle ejendomsselskabers balancer og deres muligheder for at forbruge og investere. De forhøjede rentesatser har en betydelig indvirkning på afdrag på realkreditlån på grund af de mange variable rentesatser og realkreditlån af meget lang varighed. De ændrede forhold har haft en begrænset indvirkning på den finansielle sektor. Sektoren er stærk og har høje fortjenstmargener og risikovægtede kernekapitalprocenter, hvilket sandsynligvis vil medvirke til at forhindre, at problemerne i ejendomssektoren breder sig til økonomien som helhed, selv om denne i høj grad er eksponeret for ændringer i ejendomssektoren. De politikmæssige fremskridt har været begrænsede. Navnlig begunstiger skattesystemet fortsat boligejerskab som følge af lav løbende ejendomsbeskatning og fremmer gældsfinansieret boligerhvervelse som følge af betydelige skattefradrag for renteudgifter på realkreditlån. Desuden er der kun sket begrænsede reformer på det ineffektive udlejningsmarked. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har foretaget en dybdegående undersøgelse for Sverige i henhold til artikel 5 i forordning (EU) nr. 1176/2011 og offentliggjort resultatet heraf den 24. maj 2023. Kommissionen konkluderede, at Sverige er berørt af makroøkonomiske ubalancer. Navnlig er der fortsat sårbarheder i forbindelse med markedet for fast ejendom og den høje private gæld. Priserne på fast ejendom er høje og har været stigende indtil for nylig. Stigningen i boligpriserne er gået hånd i hånd med stigende privat gæld. I 2022 begyndte priserne på fast ejendom på baggrund af en markant stramning af de monetære og finansielle forhold at falde tydeligt, hvilket så ud til at være begyndelsen på en afvikling af de akkumulerede sårbarheder. Priserne er fortsat betydeligt overvurderede og forventes at falde yderligere. Omsætningen i ejendomssektoren er på det seneste faldet markant, og som følge heraf er efterspørgslen efter nyopførte boliger også faldet. Den negative udvikling har hidtil været begrænset til bygge- og anlægssektoren og ejendomssektoren, hvor væksten nu aftager kraftigt efter flere år med høj vækst. Som helhed forventes den svenske økonomi at skrumpe i 2023, idet ændringerne i de monetære forhold påvirker husholdningernes og de kommercielle ejendomsselskabers balancer og deres muligheder for at forbruge og investere. De forhøjede rentesatser har en betydelig indvirkning på afdrag på realkreditlån på grund af de mange variable rentesatser og realkreditlån af meget lang varighed. De ændrede forhold har haft en begrænset indvirkning på den finansielle sektor. Sektoren er stærk og har høje fortjenstmargener og risikovægtede kernekapitalprocenter, hvilket sandsynligvis vil medvirke til at forhindre, at problemerne i ejendomssektoren breder sig til økonomien som helhed, selv om denne i høj grad er eksponeret for ændringer i ejendomssektoren. De politikmæssige fremskridt har været begrænsede. Navnlig begunstiger skattesystemet fortsat boligejerskab som følge af lav løbende ejendomsbeskatning og fremmer gældsfinansieret boligerhvervelse som følge af betydelige skattefradrag for renteudgifter på realkreditlån. Desuden er der kun sket begrænsede reformer på det ineffektive udlejningsmarked.

| (13) | Ifølge data valideret af Eurostat skete der en forbedring af Sveriges offentlige saldo i 2021, som udviste et overskud på 0,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 36,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 33,0 % ved udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(13)

Ifølge data valideret af Eurostat skete der en forbedring af Sveriges offentlige saldo i 2021, som udviste et overskud på 0,7 % i 2022, mens den offentlige gæld faldt fra 36,5 % af BNP ved udgangen af 2021 til 33,0 % ved udgangen af 2022.

| (14) | Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger reduktion af energiafgiften på diesel og benzin, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede kompensation af husholdningernes eludgifter. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,2 % af BNP i 2022 (7). Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,1 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021. |
| --- | --- |

(14)

Den offentlige saldo er blevet påvirket af de finanspolitiske foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. I 2022 omfattede de indtægtsreducerende finanspolitiske foranstaltninger reduktion af energiafgiften på diesel og benzin, mens de udgiftsforøgende finanspolitiske foranstaltninger omfattede kompensation af husholdningernes eludgifter. Kommissionen anslår nettobudgetomkostningerne ved disse foranstaltninger til 0,2 % af BNP i 2022 (7). Den offentlige saldo er også blevet påvirket af budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine, som anslås til 0,2 % af BNP i 2022. Samtidig faldt de anslåede omkostninger til midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen til 1,1 % af BNP i 2022 fra 2,0 % i 2021.

| (15) | Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Sverige i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer. |
| --- | --- |

(15)

Den 18. juni 2021 henstillede Rådet, at Sverige i 2022 (8) fastholdt en understøttende finanspolitisk kurs, som omfattede finanseffekten fra faciliteten, og opretholdt nationalt finansierede investeringer.

| (16) | Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til + 0,4 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Sverige med at støtte genopretningen, herunder med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (10). Sverige opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Sverige har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Kommissionens skøn var den finanspolitiske kurs (9) i 2022 kontraktiv svarende til + 0,4 % af BNP, hvilket var passende i en situation med høj inflation. I overensstemmelse med Rådets henstilling fortsatte Sverige med at støtte genopretningen, herunder med investeringer finansieret ved hjælp af faciliteten. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler beløb sig til 0,2 % af BNP i 2022 (0,2 % af BNP i 2021). Nationalt finansierede investeringer indebar et ekspansivt bidrag på 0,1 procentpoint til finanspolitikken (10). Sverige opretholdt således de nationalt finansierede investeringer som henstillet af Rådet. Samtidig bidrog væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. nye foranstaltninger på indtægtssiden) kontraktivt med 0,8 procentpoint til finanspolitikken. Sverige har derfor i tilstrækkelig grad holdt væksten i nationalt finansierede løbende udgifter under kontrol.

| (17) | Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer, at det reale BNP falder med 1,0 % i 2023 og vokser med 1,2 % i 2024. Til sammenligning forventes det reale BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at falde med 0,5 % i 2023 og vokse med 1,1 % i 2024, hvilket hovedsagelig kan tilskrives nyere data, og det forhold, at investeringerne uden for bygge- og anlægssektoren er noget mindre dynamiske ifølge Kommissionens prognose. |
| --- | --- |

(17)

Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for budgetfremskrivningerne i konvergensprogrammet for 2023, er forsigtigt i 2023 og i tråd med Kommissionens forårsprognose 2023 derefter. Regeringen forventer, at det reale BNP falder med 1,0 % i 2023 og vokser med 1,2 % i 2024. Til sammenligning forventes det reale BNP ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at falde med 0,5 % i 2023 og vokse med 1,1 % i 2024, hvilket hovedsagelig kan tilskrives nyere data, og det forhold, at investeringerne uden for bygge- og anlægssektoren er noget mindre dynamiske ifølge Kommissionens prognose.

| (18) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud i 2022 vil blive vendt til en underskudskvote på 0,4 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig den svagere økonomi og forværringen af finanserne i den offentlige sektor på lokalt plan. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 33,0 % ved udgangen af 2022 til 31,0 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,9 % af BNP i 2023. Det er et større underskud end det, der forventes ifølge konvergensprogrammet for 2023, hvilket hovedsagelig skyldes, at Kommissionen forventer højere offentlige udgifter, bl.a. som følge af et højere forbrug i produktionen og sociale overførsler i naturalier samt højere renteudgifter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote ligge på nogenlunde samme niveau som i programmet, nemlig 31,4 % ved udgangen af 2023. |
| --- | --- |

(18)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventer regeringen, at det offentlige overskud i 2022 vil blive vendt til en underskudskvote på 0,4 % af BNP i 2023. Forværringen i 2023 afspejler hovedsagelig den svagere økonomi og forværringen af finanserne i den offentlige sektor på lokalt plan. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at falde fra 33,0 % ved udgangen af 2022 til 31,0 % ved udgangen af 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes der et offentligt underskud på 0,9 % af BNP i 2023. Det er et større underskud end det, der forventes ifølge konvergensprogrammet for 2023, hvilket hovedsagelig skyldes, at Kommissionen forventer højere offentlige udgifter, bl.a. som følge af et højere forbrug i produktionen og sociale overførsler i naturalier samt højere renteudgifter. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 vil den offentlige gældskvote ligge på nogenlunde samme niveau som i programmet, nemlig 31,4 % ved udgangen af 2023.

| (19) | Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev videreført fra 2022 (navnlig nedsættelsen af energiafgiften på benzin og diesel), og nye foranstaltninger såsom kompensation for elomkostninger for husholdninger, virksomheder og organisationer. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes mestendels af indtægterne fra transmissionsafgifter og i mindre grad af energileverandørernes afgifter på ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,1 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås det i Kommissionens forårsprognose 2023, at størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af, om Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12) efterleves, faktisk udgør 0,0 % af BNP i 2023 (i overensstemmelse med 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stort set stabile i 2023. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,1 % af BNP. |
| --- | --- |

(19)

Den offentlige saldo i 2023 ventes fortsat at blive påvirket af de foranstaltninger, der er truffet for at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af stigningen i energipriserne. De består af foranstaltninger, der blev videreført fra 2022 (navnlig nedsættelsen af energiafgiften på benzin og diesel), og nye foranstaltninger såsom kompensation for elomkostninger for husholdninger, virksomheder og organisationer. Omkostningerne ved disse foranstaltninger opvejes mestendels af indtægterne fra transmissionsafgifter og i mindre grad af energileverandørernes afgifter på ekstraordinære fortjenester. Når disse indtægter tages i betragtning, forventes nettobudgetomkostningerne ved støtteforanstaltningerne ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 at ligge på 0,1 % af BNP i 2023 (11). De fleste foranstaltninger i 2023 synes ikke at være rettet mod de mest sårbare husholdninger eller virksomheder og bevarer ikke fuldt ud prissignalet som middel til at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. Som følge heraf anslås det i Kommissionens forårsprognose 2023, at størrelsen af de målrettede støtteforanstaltninger, der skal tages i betragtning ved vurderingen af, om Rådets henstilling af 12. juli 2022 (12) efterleves, faktisk udgør 0,0 % af BNP i 2023 (i overensstemmelse med 2022). Budgetomkostningerne ved at yde midlertidig beskyttelse til fordrevne personer fra Ukraine forventes at forblive stort set stabile i 2023. Endelig forventes en positiv indvirkning på den offentlige saldo i 2023 fra udfasningen af de midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, som er anslået til 1,1 % af BNP.

| (20) | I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Sverige træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Sverige skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Sverige at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(20)

I sin henstilling af 12. juli 2022 henstillede Rådet, at Sverige træffer foranstaltninger med henblik på i 2023 at sikre, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter er i overensstemmelse med en overordnet neutral finanspolitisk kurs (13), under hensyntagen til fortsat midlertidig og målrettet støtte til de husholdninger og virksomheder, som er mest sårbare over for stigninger i energipriserne, og til personer på flugt fra Ukraine. Sverige skulle være rede til at tilpasse de løbende udgifter til den omskiftelige situation. Det blev også henstillet til Sverige at øge de offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed under hensyntagen til REPowerEU-initiativet, herunder ved at anvende faciliteten og andre EU-midler.

| (21) | Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være stort set neutral (– 0,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (+ 0,4 % af BNP). I 2023 forventes det, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) indebærer et stort set neutralt bidrag på – 0,2 % af BNP til den finanspolitiske kurs. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et stort set neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14). Sverige planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Sverige planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, som f.eks. investeringer i industriens klimaomstilling og udvidelse af bredbåndsnettet, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den finanspolitiske kurs i 2023 at være stort set neutral (– 0,1 % af BNP) i en situation med høj inflation. Dette følger en kontraktiv finanspolitisk kurs i 2022 (+ 0,4 % af BNP). I 2023 forventes det, at væksten i nationalt finansierede primære løbende udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden) indebærer et stort set neutralt bidrag på – 0,2 % af BNP til den finanspolitiske kurs. Alt i alt er den forventede vækst i nationalt finansierede primære løbende udgifter i overensstemmelse med Rådets henstilling af 12. juli 2022. Udgifter finansieret med tilskud under faciliteten og andre EU-midler forventes at beløbe sig til 0,3 % af BNP i 2023, mens nationalt finansierede investeringer forventes at yde et stort set neutralt bidrag til finanspolitikken på 0,1 procentpoint (14). Sverige planlægger derfor at finansiere yderligere investeringer gennem faciliteten og andre EU-midler, og landet forventes ikke at fastholde nationalt finansierede investeringer. Sverige planlægger at finansiere offentlige investeringer i den grønne og den digitale omstilling og i energisikkerhed, som f.eks. investeringer i industriens klimaomstilling og udvidelse af bredbåndsnettet, som delvist finansieres af faciliteten og andre EU-midler.

| (22) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 0,6 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig den økonomiske afmatning. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at forblive stabil på 31,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 0,5 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 30,7 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at stige til 0,6 % af BNP i 2024. Stigningen i 2024 afspejler hovedsagelig den økonomiske afmatning. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes den offentlige gældskvote at forblive stabil på 31,0 % ved udgangen af 2024. På grundlag af de politiske foranstaltninger, der var kendt på skæringsdatoen for prognosen, forventes der ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 et offentligt underskud på 0,5 % af BNP i 2024. Dette er stort set i overensstemmelse med underskuddet ifølge konvergensprogrammet for 2023. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den offentlige gældskvote med 30,7 % at ligge på nogenlunde samme niveau ved udgangen af 2024.

| (23) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 (15). Kommissionen anslår nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne til 0,1 % af BNP i 2024, hvilket svarer til 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke prissignalet om at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 skal de fleste energistøtteforanstaltninger udfases i 2024 (15). Kommissionen anslår nettoomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne til 0,1 % af BNP i 2024, hvilket svarer til 2023. Disse skøn er baseret på antagelsen om, at der ikke sker nye stigninger i energipriserne. De energistøtteforanstaltninger, der i øjeblikket er planlagt til at forblive i kraft i 2024, synes ikke at være rettet mod sårbare husholdninger eller virksomheder. De bevarer ikke prissignalet om at reducere energiefterspørgslen og øge energieffektiviteten.

| (24) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 planlægger Sverige at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. en strukturel budgetsaldo på – 1,0 % af BNP, i 2023 og 2024 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,1 % af BNP i 2023 og 0,7 % af BNP i 2024, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 planlægger Sverige at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning, dvs. en strukturel budgetsaldo på – 1,0 % af BNP, i 2023 og 2024 og at fastholde den i resten af programperioden. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 forventes den strukturelle saldo at udvise et overskud på 0,1 % af BNP i 2023 og 0,7 % af BNP i 2024, hvilket er over den mellemfristede budgetmålsætning.

| (25) | Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,1 % i 2024. |
| --- | --- |

(25)

Under antagelse af en uændret politik vil de nationalt finansierede primære nettoudgifter ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 stige med 1,1 % i 2024.

| (26) | Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4,7 % af BNP i 2023 til 5,2 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I konvergensprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, som f.eks. de hævede aldersgrænser i pensionssystemet, som forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og til bæredygtig og inklusiv vækst. |
| --- | --- |

(26)

Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes de offentlige investeringer at stige fra 4,7 % af BNP i 2023 til 5,2 % af BNP i 2024. De højere investeringer afspejler højere nationalt finansierede investeringer og investeringer, der finansieres af Unionen, navnlig gennem faciliteten. I konvergensprogrammet for 2023 henvises der til reformer og investeringer, som f.eks. de hævede aldersgrænser i pensionssystemet, som forventes at bidrage til finanspolitisk holdbarhed og til bæredygtig og inklusiv vækst.

| (27) | Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at vende til et overskud på 0,2 % af BNP i 2025 og 1,4 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 31,0 % ved udgangen af 2024 til 27,7 % ved udgangen af 2026. |
| --- | --- |

(27)

Konvergensprogrammet for 2023 udstikker en mellemfristet finanspolitisk kurs frem til 2026. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 forventes det offentlige underskud at vende til et overskud på 0,2 % af BNP i 2025 og 1,4 % i 2026. Den offentlige saldo forventes derfor at opfylde traktatens relevante referenceværdi i løbet af programperioden. Ifølge konvergensprogrammet for 2023 ventes den offentlige gældskvote at falde fra 31,0 % ved udgangen af 2024 til 27,7 % ved udgangen af 2026.

| (28) | Den høje private gæld og de til trods for visse nylige korrektioner stadig overvurderede priser på fast ejendom udgør makroøkonomiske ubalancer, i forbindelse med hvilke der fortsat er risiko for en uordnet afvikling. Det er fortsat vanskeligt for nye købere at få råd til en bolig, og udlejningsmarkedet, som kun tilbyder få alternativer, trænger til at blive ændret gennemgribende for at reducere ventelisten og fremme opførelsen af lejeboliger. Sverige har kun truffet begrænsede politiske foranstaltninger for at rette op på ubalancerne, idet landet har fokuseret på makroprudentielle politikker og forsyningsforanstaltninger, der tager sigte på at lette procedurerne for bevilling af byggetilladelser og støtte opførelsen af udlejningslejligheder. |
| --- | --- |

(28)

Den høje private gæld og de til trods for visse nylige korrektioner stadig overvurderede priser på fast ejendom udgør makroøkonomiske ubalancer, i forbindelse med hvilke der fortsat er risiko for en uordnet afvikling. Det er fortsat vanskeligt for nye købere at få råd til en bolig, og udlejningsmarkedet, som kun tilbyder få alternativer, trænger til at blive ændret gennemgribende for at reducere ventelisten og fremme opførelsen af lejeboliger. Sverige har kun truffet begrænsede politiske foranstaltninger for at rette op på ubalancerne, idet landet har fokuseret på makroprudentielle politikker og forsyningsforanstaltninger, der tager sigte på at lette procedurerne for bevilling af byggetilladelser og støtte opførelsen af udlejningslejligheder.

| (29) | Det samlede skattetryk på fast ejendom er stadig forholdsvis lavt i Sverige som følge af generøse skattefradrag for renteudgifter på realkreditlån og lave løbende ejendomsskatter. Det er stadig vanskeligt at vurdere, hvilken indvirkning de politikmæssige ændringer har på afdrag på realkreditlån efter skat, fordi der mangler data om aktiver og passiver i de enkelte husholdninger. Tilgængeligheden af sådanne data kunne måske føre til effektivitetsgevinster med hensyn til politikudformningen, hvilket muligvis kunne lette adgangen til boligmarkedet og fordele boligbyrden mere ligeligt blandt befolkningen. På markedet for lejeboliger kommer regulerede huslejer til under markedspriserne en begrænset gruppe husholdninger til gode. Der er ingen forbindelse mellem den regulerede husleje til under markedsprisen og husstandens behov eller indkomst. Der er derfor lange ventelister, navnlig til de mere efterspurgte lejeboliger, og andelen af ledige lejligheder er meget lav set ud fra et internationalt perspektiv. Der ville kunne opnås effektivitetsgevinster, hvis huslejerne i højere grad fulgte markedspriserne, og der blev ydet støtte til huslejen baseret på indkomst og nettoformue. |
| --- | --- |

(29)

Det samlede skattetryk på fast ejendom er stadig forholdsvis lavt i Sverige som følge af generøse skattefradrag for renteudgifter på realkreditlån og lave løbende ejendomsskatter. Det er stadig vanskeligt at vurdere, hvilken indvirkning de politikmæssige ændringer har på afdrag på realkreditlån efter skat, fordi der mangler data om aktiver og passiver i de enkelte husholdninger. Tilgængeligheden af sådanne data kunne måske føre til effektivitetsgevinster med hensyn til politikudformningen, hvilket muligvis kunne lette adgangen til boligmarkedet og fordele boligbyrden mere ligeligt blandt befolkningen. På markedet for lejeboliger kommer regulerede huslejer til under markedspriserne en begrænset gruppe husholdninger til gode. Der er ingen forbindelse mellem den regulerede husleje til under markedsprisen og husstandens behov eller indkomst. Der er derfor lange ventelister, navnlig til de mere efterspurgte lejeboliger, og andelen af ledige lejligheder er meget lav set ud fra et internationalt perspektiv. Der ville kunne opnås effektivitetsgevinster, hvis huslejerne i højere grad fulgte markedspriserne, og der blev ydet støtte til huslejen baseret på indkomst og nettoformue.

| (30) | I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Sveriges genopretnings- og resiliensplan blev vedtaget i 2022 og er nu ved at blive gennemført. Trods en langsom start er gennemførelsen generelt på rette spor, og der ser på nuværende tidspunkt ikke ud til at være nogen nævneværdig risiko for manglende udnyttelse af midlerne i betragtning af genopretnings- og resiliensplanens relativt begrænsede finansielle tildeling. Den operationelle ordning mellem Kommissionen og Sverige blev indgået i maj 2023. Sverige forventes at indsende sin første betalingsanmodning, der kombinerer to rater, i andet halvår af 2023. Sverige er i færd med at forberede et REPowerEU-kapitel og et tillæg som følge af den lille reduktion af den ikketilbagebetalingspligtige støtte. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Sveriges strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden. |
| --- | --- |

(30)

I overensstemmelse med artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2021/241 og kriterium 2.2 i bilag V til nævnte forordning indeholder genopretnings- og resiliensplanen et omfattende sæt gensidigt forstærkende reformer og investeringer, som skal gennemføres senest i 2026. Sveriges genopretnings- og resiliensplan blev vedtaget i 2022 og er nu ved at blive gennemført. Trods en langsom start er gennemførelsen generelt på rette spor, og der ser på nuværende tidspunkt ikke ud til at være nogen nævneværdig risiko for manglende udnyttelse af midlerne i betragtning af genopretnings- og resiliensplanens relativt begrænsede finansielle tildeling. Den operationelle ordning mellem Kommissionen og Sverige blev indgået i maj 2023. Sverige forventes at indsende sin første betalingsanmodning, der kombinerer to rater, i andet halvår af 2023. Sverige er i færd med at forberede et REPowerEU-kapitel og et tillæg som følge af den lille reduktion af den ikketilbagebetalingspligtige støtte. En hurtig medtagelse af det nye REPowerEU-kapitel i genopretnings- og resiliensplanen vil gøre det muligt at finansiere yderligere reformer og investeringer til støtte for Sveriges strategiske mål på energiområdet og inden for den grønne omstilling. Det er fortsat vigtigt systematisk og på en effektiv måde at inddrage lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter for at sikre en vellykket gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen samt af andre økonomipolitiske og beskæftigelsespolitiske tiltag, der går ud over denne plan, og således sikre et bredt ejerskab til den overordnede politiske dagsorden.

| (31) | Kommissionen godkendte alle Sveriges programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Sverige. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkendte alle Sveriges programmeringsdokumenter vedrørende samhørighedspolitikken i 2022. En hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen, herunder REPowerEU-kapitlet, er afgørende for at opnå den grønne og den digitale omstilling og øge den økonomiske og sociale modstandsdygtighed samt for at sikre en afbalanceret territorial udvikling i Sverige.

| (32) | Foruden de økonomiske og sociale problemer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Sverige over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med i) ulige uddannelsesmuligheder for elever med en dårligt stillet socioøkonomisk baggrund og migrantbaggrund, ii) behovet for en bedre integration af dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet og iii) behovet for at mindske afhængigheden af fossile brændstoffer. |
| --- | --- |

(32)

Foruden de økonomiske og sociale problemer, som genopretnings- og resiliensplanen og programmerne vedrørende samhørighedspolitikken adresserer, står Sverige over for en række yderligere udfordringer i forbindelse med i) ulige uddannelsesmuligheder for elever med en dårligt stillet socioøkonomisk baggrund og migrantbaggrund, ii) behovet for en bedre integration af dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet og iii) behovet for at mindske afhængigheden af fossile brændstoffer.

| (33) | Selv om Sverige generelt klarer sig godt med hensyn til uddannelsesresultater, er der stadig uligheder i det svenske uddannelsessystem. Elever med en dårligt stillet socioøkonomisk baggrund og med migrantbaggrund har begrænsede uddannelsesmuligheder, herunder muligheder for at udvikle de færdigheder, der er nødvendige for at finde beskæftigelse. Ulighederne på uddannelsesområdet er stigende og hænger ofte sammen med den kendsgerning, at elever med migrantbaggrund har begrænsede muligheder for at vælge skole, navnlig dem, der er ankommet til Sverige for nylig. Forskellene i praksis for karaktergivning fra skole til skole risikerer at underminere uddannelsesresultaterne yderligere. Manglen på kvalificerede lærere er fortsat problematisk og er mest presserende, når det gælder speciallærere, faglærere på de obligatoriske skoletrin og erhvervslærere på sekundærtrinnet. Der er mulighed for at forbedre opbygningen og forvaltningen af uddannelsessystemet, herunder indskrivningsprocessen og karaktersystemet samt lærernes karriereudvikling. |
| --- | --- |

(33)

Selv om Sverige generelt klarer sig godt med hensyn til uddannelsesresultater, er der stadig uligheder i det svenske uddannelsessystem. Elever med en dårligt stillet socioøkonomisk baggrund og med migrantbaggrund har begrænsede uddannelsesmuligheder, herunder muligheder for at udvikle de færdigheder, der er nødvendige for at finde beskæftigelse. Ulighederne på uddannelsesområdet er stigende og hænger ofte sammen med den kendsgerning, at elever med migrantbaggrund har begrænsede muligheder for at vælge skole, navnlig dem, der er ankommet til Sverige for nylig. Forskellene i praksis for karaktergivning fra skole til skole risikerer at underminere uddannelsesresultaterne yderligere. Manglen på kvalificerede lærere er fortsat problematisk og er mest presserende, når det gælder speciallærere, faglærere på de obligatoriske skoletrin og erhvervslærere på sekundærtrinnet. Der er mulighed for at forbedre opbygningen og forvaltningen af uddannelsessystemet, herunder indskrivningsprocessen og karaktersystemet samt lærernes karriereudvikling.

| (34) | Sverige står fortsat over for udfordringer med hensyn til at integrere personer med dårligt stillet baggrund og migrantbaggrund på arbejdsmarkedet og med at mindske de resterende kvalifikationskløfter. Der er en stigende kløft mellem uddannelsesniveauet for personer født uden for Unionen i forhold til personer født i Unionen, hovedsagelig på grund af sidstnævntes øgede gennemførelse af videregående uddannelser. Andelen af unge, der forlader uddannelsessystemet tidligt, har været stigende, navnlig blandt studerende født uden for Unionen. Det er nødvendigt at øge deltagelsen i læringsaktiviteter for at hjælpe personer fra dårligt stillede grupper med at udvikle færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet, og øge deres chancer for at finde beskæftigelse. |
| --- | --- |

(34)

Sverige står fortsat over for udfordringer med hensyn til at integrere personer med dårligt stillet baggrund og migrantbaggrund på arbejdsmarkedet og med at mindske de resterende kvalifikationskløfter. Der er en stigende kløft mellem uddannelsesniveauet for personer født uden for Unionen i forhold til personer født i Unionen, hovedsagelig på grund af sidstnævntes øgede gennemførelse af videregående uddannelser. Andelen af unge, der forlader uddannelsessystemet tidligt, har været stigende, navnlig blandt studerende født uden for Unionen. Det er nødvendigt at øge deltagelsen i læringsaktiviteter for at hjælpe personer fra dårligt stillede grupper med at udvikle færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet, og øge deres chancer for at finde beskæftigelse.

| (35) | Der er behov for en yderligere indsats, hvis Sverige skal nå sit nationale mål om kulstofneutralitet senest i 2045. Selv om Sverige fortsat er blandt de medlemsstater, der har den største andel af vedvarende energi i det endelige energiforbrug, kan begrænsninger i elnettets kapacitet og transmissionssystemet være til hinder for den videre udbredelse af energi fra vedvarende energikilder i fremtiden. I 2022 bidrog disse hindringer til kraftigt stigende energipriser for industrien og husholdningerne og begrænsede væksten i den økonomiske aktivitet i geografisk fjerntliggende områder. Det er afgørende at øge elnettets kapacitet, da der frem til 2045 forventes en fordobling af Sveriges endelige elforbrug til 300 TWh på grund af det øgede elektrificeringsbehov i industrien og transportsektoren. Opførelsen og forbedringen af elnettet er imidlertid forsinket på grund af langvarige procedurer for bevilling af tilladelser. Desuden har Sverige nogle af de mest langvarige administrative procedurer i Unionen for udbredelse af vedvarende energikilder, navnlig onshore-vindprojekter. Regeringen har iværksat en undersøgelse af, hvordan man kan forenkle vurderingsprocedurerne for bevilling af miljøtilladelser inden for rammerne af den svenske miljølov. Samtidig er der behov for konkrete politiske tiltag for at fremskynde de administrative procedurer for udvidelse af elnettet og udbredelse af vedvarende energikilder, f.eks. ved at begrænse antallet af myndigheder, der er involveret i disse procedurer, og ved at gennemføre procedurerne parallelt. Det er desuden vigtigt at reducere energiforbruget ved at øge energieffektiviteten og dermed reducere CO2-emissionerne og energiomkostningerne for husholdninger og virksomheder. Med hensyn til energieffektivitet er der risiko for, at Sverige ikke når sit nationale mål om at anvende energi 50 % mere effektivt i 2030 (sammenlignet med 2005), hvis den udvikling i energiforbruget, der er sket i perioden 2005-2020, fortsætter. Med et primærenergiforbrug på 43,8 Mtoe i 2021 er Sverige fortsat blandt de medlemsstater, der har det højeste energiforbrug pr. indbygger. Sveriges forbrug af naturgas faldt med 37 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Sverige kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(35)

Der er behov for en yderligere indsats, hvis Sverige skal nå sit nationale mål om kulstofneutralitet senest i 2045. Selv om Sverige fortsat er blandt de medlemsstater, der har den største andel af vedvarende energi i det endelige energiforbrug, kan begrænsninger i elnettets kapacitet og transmissionssystemet være til hinder for den videre udbredelse af energi fra vedvarende energikilder i fremtiden. I 2022 bidrog disse hindringer til kraftigt stigende energipriser for industrien og husholdningerne og begrænsede væksten i den økonomiske aktivitet i geografisk fjerntliggende områder. Det er afgørende at øge elnettets kapacitet, da der frem til 2045 forventes en fordobling af Sveriges endelige elforbrug til 300 TWh på grund af det øgede elektrificeringsbehov i industrien og transportsektoren. Opførelsen og forbedringen af elnettet er imidlertid forsinket på grund af langvarige procedurer for bevilling af tilladelser. Desuden har Sverige nogle af de mest langvarige administrative procedurer i Unionen for udbredelse af vedvarende energikilder, navnlig onshore-vindprojekter. Regeringen har iværksat en undersøgelse af, hvordan man kan forenkle vurderingsprocedurerne for bevilling af miljøtilladelser inden for rammerne af den svenske miljølov. Samtidig er der behov for konkrete politiske tiltag for at fremskynde de administrative procedurer for udvidelse af elnettet og udbredelse af vedvarende energikilder, f.eks. ved at begrænse antallet af myndigheder, der er involveret i disse procedurer, og ved at gennemføre procedurerne parallelt. Det er desuden vigtigt at reducere energiforbruget ved at øge energieffektiviteten og dermed reducere CO2-emissionerne og energiomkostningerne for husholdninger og virksomheder. Med hensyn til energieffektivitet er der risiko for, at Sverige ikke når sit nationale mål om at anvende energi 50 % mere effektivt i 2030 (sammenlignet med 2005), hvis den udvikling i energiforbruget, der er sket i perioden 2005-2020, fortsætter. Med et primærenergiforbrug på 43,8 Mtoe i 2021 er Sverige fortsat blandt de medlemsstater, der har det højeste energiforbrug pr. indbygger. Sveriges forbrug af naturgas faldt med 37 % i perioden august 2022-marts 2023 sammenlignet med det gennemsnitlige gasforbrug i samme periode i de foregående fem år, hvilket ligger over reduktionsmålet på 15 %. Sverige kan fortsætte bestræbelserne på midlertidigt at reducere efterspørgslen efter gas indtil den 31. marts 2024 i henhold til Rådets forordning (EU) 2022/1369 (16).

| (36) | Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Manglen på arbejdskraft er steget i Sverige i de seneste år, og i 2022 blev der rapporteret om mangler for 16 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling. |
| --- | --- |

(36)

Mangel på arbejdskraft og færdigheder i sektorer og erhverv, der er væsentlige for den grønne omstilling, herunder fremstilling, udbredelse og vedligeholdelse af nettonulteknologier, skaber flaskehalse i omstillingen til en nettonuløkonomi. Uddannelsessystemer af høj kvalitet, der reagerer på ændrede behov på arbejdsmarkedet, samt målrettede opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger er afgørende for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft og fremme inklusion og omfordeling af arbejdskraft. For at frigøre det uudnyttede arbejdskraftudbud er det nødvendigt, at disse foranstaltninger er tilgængelige, navnlig for enkeltpersoner og i de sektorer og regioner, der er mest berørt af den grønne omstilling. Manglen på arbejdskraft er steget i Sverige i de seneste år, og i 2022 blev der rapporteret om mangler for 16 erhverv, der kræver specifikke færdigheder eller viden med henblik på den grønne omstilling.

| (37) | Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1. |
| --- | --- |

(37)

Rådet har på baggrund af Kommissionens vurdering gennemgået konvergensprogrammet for 2023, og dets udtalelse (17) afspejles i henstilling 1.

| (38) | På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der henvises til i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med høj privat gæld og høje boligpriser, |
| --- | --- |

(38)

På baggrund af Kommissionens dybdegående undersøgelse og vurderingen heri har Rådet gennemgået det nationale reformprogram for 2023 og konvergensprogrammet for 2023. Dets henstillinger i henhold til artikel 6 i forordning (EU) nr. 1176/2011 afspejles i henstilling 1. De politiske tiltag, der henvises til i henstilling 1, bidrager til at afhjælpe sårbarheder i forbindelse med høj privat gæld og høje boligpriser,

HENSTILLER, at Sverige i 2023 og 2024 træffer foranstaltninger med henblik på at:

1.

samtidig med at der opretholdes en sund finanspolitisk stilling i 2024, bevare nationalt finansierede offentlige investeringer og sikre en effektiv udnyttelse af tilskud under faciliteten og af andre EU-midler, navnlig for at fremme den grønne og den digitale omstilling;

for perioden efter 2024, fortsætte med at gennemføre investeringer og reformer, der kan føre til en højere bæredygtig vækst, og bevare en forsvarlig budgetstilling på mellemlang sigt;

mindske risiciene i forbindelse med husholdningernes store gæld og ubalancerne på boligmarkedet ved at reducere skattefradraget for renteudgifter på realkreditlån og/eller ved at øge de løbende ejendomsskatter, samtidig med at der udformes hensigtsmæssige værktøjer til at muliggøre en bedre politikvurdering og målretning; stimulere investeringer i boligbyggeri for at afhjælpe de mest presserende mangler, navnlig ved at fjerne strukturelle hindringer for byggeri og ved at sikre udbuddet af grunde, der må bygges på; øge effektiviteten på boligmarkedet, bl.a. ved at indføre reformer af markedet for lejeboliger

2.

fortsætte den stabile gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen og hurtigt færdiggøre REPowerEU-kapitlet med henblik på hurtigt at påbegynde gennemførelsen heraf; gå videre med en hurtig gennemførelse af programmerne vedrørende samhørighedspolitikken i tæt komplementaritet og synergi med genopretnings- og resiliensplanen

3.

forbedre uddannelsesresultaterne for elever med en dårligt stillet socioøkonomisk baggrund og migrantbaggrund ved at sikre lige adgangsmuligheder til skolesystemet og afhjælpe manglen på kvalificerede lærere; udvikle færdighederne hos dårligt stillede grupper, navnlig personer med migrantbaggrund, ved at tilpasse ressourcer og metoder til deres behov for at hjælpe dem med at blive integreret på arbejdsmarkedet

4.

mindske afhængigheden af fossile brændstoffer ved at fremskynde udbredelsen af vedvarende energikilder, herunder ved at udvide og opgradere energitransmissionsnettene, ved at indføre reformer, der tager sigte på at forenkle og fremskynde de administrative procedurer og procedurerne for bevilling af tilladelser, ved at forbedre energieffektiviteten og ved at intensivere den politiske indsats med henblik på at tilvejebringe og erhverve de færdigheder og kompetencer, der er nødvendige for den grønne omstilling.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. juli 2023.

På Rådets vegne

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306 af 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets henstilling af 16. maj 2023 om den økonomiske politik i euroområdet (EUT C 180 af 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2023/435 af 27. februar 2023 om ændring af forordning (EU) 2021/241 for så vidt angår kapitler om REPowerEU i genopretnings- og resiliensplaner og om ændring af forordning (EU) nr. 1303/2013, (EU) 2021/1060 og (EU) 2021/1755 og direktiv 2003/87/EF (EUT L 63 af 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 7772/2022 INIT; ST 7772/2022 ADD 1.

6

(7)  Bruttobudgetomkostningerne ved energistøtteforanstaltningerne lå tæt på 0,5 % af BNP i 2022, men der blev modtaget betydelige kompenserende indtægter fra transmissionssystemoperatøren Svenska Kraftnät.

7

(8)  Rådets henstilling af 18. juni 2021 med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2021 (EUT C 304 af 29.7.2021, s. 131).

8

(9)  Den finanspolitiske kurs bestemmes som ændringen i primære udgifter (ekskl. diskretionære foranstaltninger på indtægtssiden), idet der ses bort fra kriserelaterede midlertidige nødforanstaltninger i forbindelse med covid-19-krisen, mens udgifter finansieret med ikketilbagebetalingspligtig støtte (tilskud) fra faciliteten og andre EU-midler medtages, i forhold til den potentielle vækst på mellemlang sigt. Yderligere oplysninger findes i boks 1 i de finanspolitiske statistiske tabeller.

9

(10)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter indebar et ekspansivt bidrag på 0,2 procentpoint af BNP.

10

(11)  Tallene angiver de årlige budgetomkostninger ved sådanne foranstaltninger, inkl. løbende indtægter og udgifter samt – hvis det er relevant – investeringsforanstaltninger.

11

(12)  Rådets henstilling af 12. juli 2022 om Sveriges nationale reformprogram for 2022 og med Rådets udtalelse om Sveriges konvergensprogram for 2022 (EUT C 334 af 1.9.2022, s. 221).

12

(13)  Ifølge Kommissionens forårsprognose 2023 anslås Sveriges potentielle produktionsvækst på mellemlang sigt (gennemsnit over 10 år), som anvendes til at måle den finanspolitiske kurs, nominelt til 7,7 %.

13

(14)  Andre nationalt finansierede investeringsudgifter skønnes at indebære et neutralt bidrag.

14

(15)  Nedsættelsen af energiafgiften på diesel og benzin forventes at forblive i kraft fra 2023 til 2025.

15

(16)  Rådets forordning (EU) 2022/1369 af 5. august 2022 om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas (EUT L 206 af 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1466/97.

17

---