# Europeiska unionens C 307/2023

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 307 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången31 augusti 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 307

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången31 augusti 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | REKOMMENDATIONER |
| | Europeiska systemrisknämnden |
| 2023/C 307/01 | Europeiska systemrisknämndens Rekommendation av den 6 juli 2023 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (ESRB/2023/4) | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Europeiska systemrisknämnden

2023/C 307/01

Europeiska systemrisknämndens Rekommendation av den 6 juli 2023 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (ESRB/2023/4)

1

---

| | II   Meddelanden |
| --- | --- |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2023/C 307/02 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10862 – OLIN / MITSUI / BWA JV) (
  1
  ) | 17 |
| 2023/C 307/03 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.11065 – SAMSKIP / DUISPORT / TX LOGISTIK / ZIEL TERMINAL) (
  1
  ) | 18 |

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2023/C 307/02

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.10862 – OLIN / MITSUI / BWA JV) (
  1
  )

1

17

2023/C 307/03

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.11065 – SAMSKIP / DUISPORT / TX LOGISTIK / ZIEL TERMINAL) (
  1
  )

1

18

---

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | EUROPEISKA CENTRALBANKEN |
| 2023/C 307/04 | Europeiska centralbankens yttrande av den 5 juli 2023 om ändringar av unionens ram för krishantering och insättningsgaranti (CON/2023/19) | 19 |

III   Förberedande akter

EUROPEISKA CENTRALBANKEN

2023/C 307/04

Europeiska centralbankens yttrande av den 5 juli 2023 om ändringar av unionens ram för krishantering och insättningsgaranti (CON/2023/19)

19

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2023/C 307/05 | Eurons växelkurs – 30 augusti 2023 | 34 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2023/C 307/05

Eurons växelkurs – 30 augusti 2023

34

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2023/C 307/06 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.11214 – MUBADALA CAPITAL / FORTRESS MANAGEMENT / FIG) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 35 |
| 2023/C 307/07 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.11229 – MFE-MEDIAFOREUROPE / PROSIEBENSAT1) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 37 |
| | ÖVRIGA AKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2023/C 307/08 | Offentliggörande av en godkänd standardändring av produktspecifikationen för en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i sektorn för jordbruksprodukter och livsmedel enligt artikel 6b.2 och 6b.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014 | 38 |

V   Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

2023/C 307/06

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.11214 – MUBADALA CAPITAL / FORTRESS MANAGEMENT / FIG) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

35

2023/C 307/07

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.11229 – MFE-MEDIAFOREUROPE / PROSIEBENSAT1) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

37

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

2023/C 307/08

Offentliggörande av en godkänd standardändring av produktspecifikationen för en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i sektorn för jordbruksprodukter och livsmedel enligt artikel 6b.2 och 6b.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014

38

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Europeiska systemrisknämnden

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/1

---

EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS REKOMMENDATION

av den 6 juli 2023

om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder

(ESRB/2023/4)

(2023/C 307/01)

EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1), särskilt bilaga IX,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (2), särskilt artiklarna 3 och 16–18,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (3), särskilt artikel 458.8,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (4), särskilt avdelning VII kapitel 4 avsnitt II,

med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut ESRB/2011/1 av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden (5), särskilt artiklarna 18–20, och

av följande skäl:

| (1) | För att säkerställa effektiva och konsekventa nationella makrotillsynsåtgärder är det viktigt att komplettera erkännandet enligt unionsrätten med frivillig ömsesidighet. |
| --- | --- |

(1)

För att säkerställa effektiva och konsekventa nationella makrotillsynsåtgärder är det viktigt att komplettera erkännandet enligt unionsrätten med frivillig ömsesidighet.

| (2) | Ramverket för frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder som framgår av Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2015/2 (6) har som mål att alla exponeringsbaserade makrotillsynsåtgärder som aktiveras i en medlemsstat även vidtas i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(2)

Ramverket för frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder som framgår av Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2015/2 (6) har som mål att alla exponeringsbaserade makrotillsynsåtgärder som aktiveras i en medlemsstat även vidtas i andra medlemsstater.

| (3) | I Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2017/4 (7) rekommenderas att den relevanta aktiverande myndigheten föreslår ett maximalt tröskelvärde när den lämnar en ansökan om ömsesidighet till Europeiska systemrisknämnden (ESRB), under vilket en individuell finansiell tjänsteleverantörs exponering mot den identifierade makrotillsynsrisken i den jurisdiktion där den aktiverande myndigheten tillämpar makrotillsynsåtgärden i fråga ej anses väsentlig. ESRB får vid behov rekommendera ett annat tröskelvärde. |
| --- | --- |

(3)

I Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2017/4 (7) rekommenderas att den relevanta aktiverande myndigheten föreslår ett maximalt tröskelvärde när den lämnar en ansökan om ömsesidighet till Europeiska systemrisknämnden (ESRB), under vilket en individuell finansiell tjänsteleverantörs exponering mot den identifierade makrotillsynsrisken i den jurisdiktion där den aktiverande myndigheten tillämpar makrotillsynsåtgärden i fråga ej anses väsentlig. ESRB får vid behov rekommendera ett annat tröskelvärde.

| (4) | Från och med den 31 december 2018 omfattas kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven av ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013. Denna strängare nationella åtgärd gäller fram till och med den 31 december 2023 och ESRB:s styrelse beslutade den 15 januari 2019 (8) att inkludera denna strängare nationella åtgärd i den förteckning över makrotillsynsåtgärder som bör antas baserat på ömsesidighet inom ramen för rekommendation ESRB/2015/2. |
| --- | --- |

(4)

Från och med den 31 december 2018 omfattas kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven av ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013. Denna strängare nationella åtgärd gäller fram till och med den 31 december 2023 och ESRB:s styrelse beslutade den 15 januari 2019 (8) att inkludera denna strängare nationella åtgärd i den förteckning över makrotillsynsåtgärder som bör antas baserat på ömsesidighet inom ramen för rekommendation ESRB/2015/2.

| (5) | Från och med den 30 september 2023 omfattas kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven av ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom kommersiella fastigheter samt av ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom bostadsfastigheter, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013. Den strängare nationella åtgärden ska tillämpas i två år med möjlighet till förlängning eller tills makrotillsynsriskerna eller systemriskerna upphör att existera (om detta sker tidigare). |
| --- | --- |

(5)

Från och med den 30 september 2023 omfattas kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven av ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom kommersiella fastigheter samt av ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom bostadsfastigheter, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013. Den strängare nationella åtgärden ska tillämpas i två år med möjlighet till förlängning eller tills makrotillsynsriskerna eller systemriskerna upphör att existera (om detta sker tidigare).

| (6) | Den 12 maj 2023 lämnade Finansinspektionen en ansökan om ömsesidighet till ESRB vad gäller ovannämnda makrotillsynsåtgärd i enlighet med artikel 458.8 i förordning (EU) nr 575/2013. För att förhindra negativa gränsöverskridande effekter (t.ex. regelarbitrage) som kan bli resultatet av genomförandet av de makrotillsynsåtgärder som tillämpas i Sverige i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, har Europeiska systemrisknämndens styrelse beslutat att inkludera denna åtgärd på den förteckning över makrotillsynsåtgärder som bör antas baserat på ömsesidighet inom ramen för rekommendation ESRB/2015/2. |
| --- | --- |

(6)

Den 12 maj 2023 lämnade Finansinspektionen en ansökan om ömsesidighet till ESRB vad gäller ovannämnda makrotillsynsåtgärd i enlighet med artikel 458.8 i förordning (EU) nr 575/2013. För att förhindra negativa gränsöverskridande effekter (t.ex. regelarbitrage) som kan bli resultatet av genomförandet av de makrotillsynsåtgärder som tillämpas i Sverige i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, har Europeiska systemrisknämndens styrelse beslutat att inkludera denna åtgärd på den förteckning över makrotillsynsåtgärder som bör antas baserat på ömsesidighet inom ramen för rekommendation ESRB/2015/2.

| (7) | ESRB-styrelsen har också beslutat att rekommendera ett maximalt institutspecifikt relevant tröskelvärde på 5 miljarder svenska kronor för tillämpningen av de minimis-principen av medlemsstater som vidtar motsvarande åtgärder. |
| --- | --- |

(7)

ESRB-styrelsen har också beslutat att rekommendera ett maximalt institutspecifikt relevant tröskelvärde på 5 miljarder svenska kronor för tillämpningen av de minimis-principen av medlemsstater som vidtar motsvarande åtgärder.

| (8) | Denna ändring av rekommendation ESRB/2015/2 påverkar inte att det även fortsättningsvis rekommenderas att man bör vidta sådana nationella åtgärder som bäst motsvarar de nationella makrotillsynsåtgärderna som aktiverats av de svenska myndigheterna den 31 december 2018, och som rekommenderas av ESRB för ömsesidiga åtgärder i rekommendation ESRB/2019/1. |
| --- | --- |

(8)

Denna ändring av rekommendation ESRB/2015/2 påverkar inte att det även fortsättningsvis rekommenderas att man bör vidta sådana nationella åtgärder som bäst motsvarar de nationella makrotillsynsåtgärderna som aktiverats av de svenska myndigheterna den 31 december 2018, och som rekommenderas av ESRB för ömsesidiga åtgärder i rekommendation ESRB/2019/1.

| (9) | Rekommendation ESRB/2015/2 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(9)

Rekommendation ESRB/2015/2 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Ändringar

Rekommendation ESRB/2015/2 ska ändras på följande sätt:

| 1) | Avsnitt 1, delrekommendation C.1 ska ersättas med följande:






  ”1. | Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar motsvarande makrotillsynsåtgärder som antagits av andra relevanta myndigheter om detta rekommenderas av ESRB. Det rekommenderas att följande åtgärder, som beskrivs mer i detalj i bilagan, antas baserat på ömsesidighet: | Belgien:






  — | Ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1)

Avsnitt 1, delrekommendation C.1 ska ersättas med följande:

”1.

Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar motsvarande makrotillsynsåtgärder som antagits av andra relevanta myndigheter om detta rekommenderas av ESRB. Det rekommenderas att följande åtgärder, som beskrivs mer i detalj i bilagan, antas baserat på ömsesidighet:

Belgien:

—

Ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien.

| | Tyskland:






  — | Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla i) exponeringar från interna modeller (internmetoden) där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) alla exponeringar från schablonmetoden som är fullt ut säkrade av panträtt i bostadsfastighet, som avses i artikel 125.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (9), som är belägen i Tyskland. |
| --- | --- | --- |

Tyskland:

—

Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla i) exponeringar från interna modeller (internmetoden) där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) alla exponeringar från schablonmetoden som är fullt ut säkrade av panträtt i bostadsfastighet, som avses i artikel 125.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (9), som är belägen i Tyskland.

| | Frankrike:






  — | En skärpning av gränsen för stora exponeringar enligt artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av kärnprimärkapitalet, vilken i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas på globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter. |
| --- | --- | --- |

Frankrike:

—

En skärpning av gränsen för stora exponeringar enligt artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av kärnprimärkapitalet, vilken i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas på globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter.

| | Litauen:






  — | Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet. |
| --- | --- | --- |

Litauen:

—

Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet.

| | Luxemburg:






  — | Rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för nya lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg, där LTV-kvoten skiljer sig efter låntagarkategori:






  a) | En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad. |
| --- | --- | --- | --- |

Luxemburg:

—

Rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för nya lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg, där LTV-kvoten skiljer sig efter låntagarkategori:

a)

En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

| b) | En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent. |
| --- | --- |

b)

En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent.

| c) | En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning). |
| --- | --- |

c)

En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

| | Nederländerna:






  — | En lägsta genomsnittlig riskvikt tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013 för kreditinstitut med auktorisation i Nederländerna som tillämpar interna modeller (IRB-modeller) för att beräkna lagstadgade kapitalkrav avseende sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Portföljens lägsta genomsnittliga riskvikt är det exponeringsviktade genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen. |
| --- | --- | --- |

Nederländerna:

—

En lägsta genomsnittlig riskvikt tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013 för kreditinstitut med auktorisation i Nederländerna som tillämpar interna modeller (IRB-modeller) för att beräkna lagstadgade kapitalkrav avseende sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Portföljens lägsta genomsnittliga riskvikt är det exponeringsviktade genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen.

| | Norge:






  — | Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 procent för alla exponeringar belägna i Norge tillämpas i enlighet med artikel 133 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (10), såsom tillämpligt på Norge från och med den 31 december 2022, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (11) (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge från och med den 31 december 2022), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge. |
| --- | --- | --- |

Norge:

—

Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 procent för alla exponeringar belägna i Norge tillämpas i enlighet med artikel 133 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (10), såsom tillämpligt på Norge från och med den 31 december 2022, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (11) (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge från och med den 31 december 2022), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge.

| — | Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 20 procent avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter belägna i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på Norge sedan den 31 december 2022 enligt bestämmelserna i EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 20 procent avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter belägna i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på Norge sedan den 31 december 2022 enligt bestämmelserna i EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

| — | Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 35 procent avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, i enlighet med artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på Norge från och med den 31 december 2022, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 35 procent avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, i enlighet med artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på Norge från och med den 31 december 2022, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

| | Sverige:






  — | Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- | --- |

Sverige:

—

Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

| — | Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom kommersiella fastigheter (fastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst) samt av ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom bostadsfastigheter (flerbostadsfastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst, där antalet bostäder i fastigheten överstiger tre) i enlighet med artikel 458.2 iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.” |
| --- | --- |

—

Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom kommersiella fastigheter (fastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst) samt av ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom bostadsfastigheter (flerbostadsfastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst, där antalet bostäder i fastigheten överstiger tre) i enlighet med artikel 458.2 iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.”

| 2) | Bilagan ska ersättas med bilagan till den här rekommendationen. |
| --- | --- |

2)

Bilagan ska ersättas med bilagan till den här rekommendationen.

Utfärdad i Frankfurt am Main den 6 juli 2023.

På ESRB-styrelsens vägnar

Francesco MAZZAFERRO

Chef för ESRB:s sekretariat

---

(1)  EGT L 1, 3.1.1994, s 3.

1

(2)  EUT L 331, 15.12.2010, s 1.

2

(3)  EUT L 176, 27.6.2013, s. 1.

3

(4)  EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

4

(5)  EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

5

(6)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2015/2 av den 15 december 2015 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 97, 12.3.2016, s. 9).

6

(7)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2017/4 av den 20 oktober 2017 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 431, 15.12.2017, s. 1).

7

(8)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2019/1 av den 15 januari 2019 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 106, 20.3.2019, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

10

(11)  EGT L 1, 3.1.1994, s. 3.

11

---

BILAGA

”BILAGA

Belgien

Ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien

I.   Beskrivning av åtgärden

| 1. | Den belgiska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, inför ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar). |
| --- | --- |

1.

II.   Ömsesidighet

| 2. | Relevanta myndigheter bör anta motsvarande åtgärd som antagits i Belgien genom att tillämpa denna på IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar). Alternativt kan ömsesidighet för åtgärden uppnås genom att använda följande COREP-rapportering: IRB-hushållsexponeringar där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet gentemot personer som befinner sig i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar) |
| --- | --- |

2.

| 3. | Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII kapitel 2 avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

3.

III.   Relevant tröskelvärde

| 4. | Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 2 miljarder euro. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids. |
| --- | --- |

4.

| 5. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 2 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

5.

Tyskland

Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla i) exponeringar från interna modeller (internmetoden) där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) alla exponeringar från schablonmetoden som är fullt ut säkrade av panträtt i bostadsfastighet, som avses i artikel 125.2 i förordning (EU) nr 575/2013, som är belägna i Tyskland.

I.   Beskrivning av åtgärden

| 1. | Den tyska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, fastställer ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla exponeringar (dvs. hushållsexponeringar och icke-hushållsexponeringar) mot fysiska och juridiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland. Åtgärden kommer att tillämpas på i) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och använder schablonmetoden för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp för exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastighet enligt vad som avses i artikel 125.2 i förordning (EU) nr 575/2013 och är belägna i Tyskland. |
| --- | --- |

1.

II.   Ömsesidighet

| 2. | Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder som antagits i Tyskland genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII kapitel 2 avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna säkerställer att de motsvarande åtgärderna är i kraft och tillämpas från och med den 1 februari 2023. |
| --- | --- |

4.

III.   Relevant tröskelvärde

| 5. | Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Kreditinstituten får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 10 miljarder euro. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids. |
| --- | --- |

5.

| 6. | De relevanta myndigheterna bör bevaka de relevanta tröskelvärdena. I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 10 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

6.

Frankrike

En skärpning av gränsen för stora exponeringar enligt artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av kärnprimärkapitalet, vilken i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas på globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter.

I.   Beskrivning av åtgärderna

| 1. | Den franska åtgärden, som tillämpas i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 och införs för globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter (inte på undergruppsnivå), omfattar en skärpning av gränsen för stora exponeringar vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av deras kärnprimärkapital. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Ett icke-finansiellt företag definieras som en privaträttslig fysisk eller juridisk person som har sitt säte i Frankrike, och som på sin nivå respektive på högsta konsolideringsnivå ingår i sektorn icke-finansiella företag enligt definitionen i punkt 2.45 i bilaga A till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (1). |
| --- | --- |

2.

| 3. | Åtgärden är tillämplig på exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike samt på exponeringar mot grupper av icke-finansiella företag med inbördes anknytning enligt följande:






  a) | För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av nettoexponeringarna mot gruppen och alla dess enheter med inbördes anknytning i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013. |
| --- | --- | --- |

3.

a)

För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av nettoexponeringarna mot gruppen och alla dess enheter med inbördes anknytning i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013.

| b) | För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av






  i) | exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike, |
| --- | --- | --- |

b)

För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av

i)

exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike,

| ii) | exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som icke-finansiella företag enligt punkt i har direkt eller indirekt kontroll över i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013, |
| --- | --- |

ii)

exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som icke-finansiella företag enligt punkt i har direkt eller indirekt kontroll över i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013,

| iii) | exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som är ekonomiskt beroende av icke-finansiella företag enligt punkt i i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013. |
| --- | --- |

iii)

exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som är ekonomiskt beroende av icke-finansiella företag enligt punkt i i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013.

Åtgärden omfattar därför inte icke-finansiella företag som inte har sitt säte i Frankrike eller icke-finansiella företag som inte är ett dotterbolag eller en ekonomiskt beroende enhet i, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av, ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike.

I enlighet med artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 är åtgärden tillämplig med hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013.

| 4. | Ett globalt systemviktigt institut eller annat systemviktigt institut måste bedöma ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike som stort om dess ursprungliga exponering mot det icke-finansiella företaget, eller mot gruppen av icke-finansiella företag med inbördes anknytning enligt punkt 3, uppgår till minst 300 miljoner euro. Det ursprungliga exponeringsvärdet beräknas i enlighet med artiklarna 389 och 390 i förordning (EU) nr 575/2013 utan hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013, såsom rapporterats i enlighet med artikel 9 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014 (2). |
| --- | --- |

4.

| 5. | Ett icke-finansiellt företag bedöms som högt skuldsatt om det har en skuldsättningsgrad över 100 procent och en finansieringstäckningsgrad under 3, beräknat på högsta gruppkonsolideringsnivå enligt följande:






  a) | Bruttosoliditetsgrad är kvoten mellan den totala skulden minus likvida medel och eget kapital. |
| --- | --- | --- |

5.

a)

Bruttosoliditetsgrad är kvoten mellan den totala skulden minus likvida medel och eget kapital.

| b) | Finansieringstäckningsgrad är kvoten mellan å ena sidan förädlingsvärde plus driftssubventioner minus i) löner, ii) rörelserelaterade skatter och avgifter, iii) övriga ordinarie nettorörelsekostnader exklusive nettoräntor och liknande kostnader, samt iv) avskrivningar och amorteringar, och å andra sidan räntor och liknande kostnader. |
| --- | --- |

b)

Finansieringstäckningsgrad är kvoten mellan å ena sidan förädlingsvärde plus driftssubventioner minus i) löner, ii) rörelserelaterade skatter och avgifter, iii) övriga ordinarie nettorörelsekostnader exklusive nettoräntor och liknande kostnader, samt iv) avskrivningar och amorteringar, och å andra sidan räntor och liknande kostnader.

Dessa kvoter beräknas baserat på redovisningsaggregat som definieras i enlighet med tillämpliga standarder, såsom framgår av det icke-finansiella företagets redovisning, som vid behov har godkänts av en auktoriserad revisor.

II.   Ömsesidighet

| 6. | Relevanta myndigheter bör anta motsvarande åtgärder som antagits i Frankrike genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom jurisdiktionen för sin banktillsynsperimeter. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen i enlighet med delrekommendation C.2 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar en sådan makrotillsynsåtgärd i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar den aktiverade makrotillsynsåtgärden. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom sex månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

7.

III.   Relevant tröskelvärde

| 8. | Åtgärden kompletteras av ett kombinerat relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder, bestående av:






  a) | Ett tröskelvärde på 2 miljarder euro för de totala ursprungliga exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter gentemot den franska sektorn icke-finansiella företag. |
| --- | --- | --- |

8.

a)

Ett tröskelvärde på 2 miljarder euro för de totala ursprungliga exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter gentemot den franska sektorn icke-finansiella företag.

| b) | Ett tröskelvärde på 300 miljoner euro för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut motsvarande eller överstigande det tröskelvärde som anges i punkt a för






  i) | en enstaka ursprunglig exponering mot ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike, |
| --- | --- | --- |

b)

Ett tröskelvärde på 300 miljoner euro för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut motsvarande eller överstigande det tröskelvärde som anges i punkt a för

i)

en enstaka ursprunglig exponering mot ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike,

| ii) | summan av ursprungliga exponeringar mot en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, beräknat i enlighet med punkt 3 a, |
| --- | --- |

ii)

summan av ursprungliga exponeringar mot en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, beräknat i enlighet med punkt 3 a,

| iii) | summan av ursprungliga exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike och som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike såsom rapporterats i mallarna C 28.00 och C 29.00 i bilaga VIII till genomförandeförordning (EU) nr 680/2014. |
| --- | --- |

iii)

summan av ursprungliga exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike och som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike såsom rapporterats i mallarna C 28.00 och C 29.00 i bilaga VIII till genomförandeförordning (EU) nr 680/2014.

| c) | Ett tröskelvärde på 5 procent av de globalt systemviktiga institutens eller de andra systemviktiga institutens kärnprimärkapital på högsta konsolideringsnivå, för exponeringar identifierade under punkt b med hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013. |
| --- | --- |

c)

Ett tröskelvärde på 5 procent av de globalt systemviktiga institutens eller de andra systemviktiga institutens kärnprimärkapital på högsta konsolideringsnivå, för exponeringar identifierade under punkt b med hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013.

De tröskelvärden som avses i punkterna b och c ska tillämpas oberoende av om enheten eller det icke-finansiella företaget är högt skuldsatt eller ej.

Det ursprungliga exponeringsvärdet enligt punkterna a och b beräknas i enlighet med artiklarna 389 och 390 i förordning (EU) nr 575/2013 utan hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013, såsom rapporterats i enlighet med artikel 9 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014.

| 9. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i den berörda medlemsstaten undanta de nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter som inte åsidosätter det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdet bör de granska hur exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut utvecklas mot den franska sektorn icke-finansiella företag samt hur koncentrationen av exponeringar för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut utvecklas mot stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike, och de bör tillämpa den franska åtgärden på tidigare undantagna nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter när det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8 har åsidosatts. Relevanta myndigheter uppmanas även att uppmärksamma andra marknadsaktörer inom sin jurisdiktion på systemriskerna med den ökade skuldsättningen i stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Om det saknas globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut som är auktoriserade i de berörda medlemsstaterna på högsta konsolideringsnivå inom deras banktillsynsperimeter och som har exponeringar mot den franska sektorn icke-finansiella företag över tröskelvärdet enligt punkt 8, får relevanta myndigheter i de berörda medlemsstaterna besluta att inte vidta motsvarande åtgärder enligt avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna granska hur exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut utvecklas mot den franska sektorn icke-finansiella företag samt hur koncentrationen av exponeringar för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut utvecklas mot stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike, och de bör tillämpa den franska åtgärden när ett globalt systemviktigt institut eller annat systemviktigt institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter överstiger det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8. Relevanta myndigheter uppmanas även att uppmärksamma andra marknadsaktörer inom sin jurisdiktion på systemriskerna med den ökade skuldsättningen i stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike. |
| --- | --- |

10.

| 11. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är det kombinerade relevanta tröskelvärdet som avses i punkt 8 ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

11.

Litauen

Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet.

I.   Beskrivning av åtgärden

| 1. | Den litauiska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, fastställer ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av en bostad. |
| --- | --- |

1.

II.   Ömsesidighet

| 2. | Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar motsvarande åtgärder som antagits i Litauen för filialer i Litauen till nationellt auktoriserade banker och direkta gränsöverskridande exponeringar gentemot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av en bostad. En betydande del av de totala positionerna relaterade till bostadslån innehas av utländska bankfilialer som bedriver verksamhet i Litauen vilket medför att andra medlemsstater bör vidta motsvarande åtgärder för att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor samt att alla marknadsaktörer beaktar riskerna som utgår från bostadssektorn i Litauen och förbättrar sin motståndskraft. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII kapitel 2 avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

3.

III.   Relevant tröskelvärde

| 4. | Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 50 miljoner euro, vilket motsvarar cirka 0,5 procent av de berörda exponeringarna som kreditinstitutsektorn i Litauen har totalt. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Motivering för ett sådant tröskelvärde:






  a) | Det är nödvändigt att minimera risken för en fragmenterad lagstiftning, eftersom samma tröskelvärde även kommer att gälla för kreditinstitut som är auktoriserade i Litauen. |
| --- | --- | --- |

5.

a)

Det är nödvändigt att minimera risken för en fragmenterad lagstiftning, eftersom samma tröskelvärde även kommer att gälla för kreditinstitut som är auktoriserade i Litauen.

| b) | Tillämpningen av en sådan tröskel skulle bidra till att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor eftersom institut med exponeringar i samma storleksordning omfattas av kravet på systemriskbuffert. |
| --- | --- |

b)

Tillämpningen av en sådan tröskel skulle bidra till att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor eftersom institut med exponeringar i samma storleksordning omfattas av kravet på systemriskbuffert.

| c) | Tröskelvärdet är relevant för den finansiella stabiliteten, eftersom den fortsatta utvecklingen av riskerna inom bostadssektorn främst kommer att bero på verksamheten på bostadsmarknaden, som delvis beror på antalet nya lån som beviljas för bostadsköp. Åtgärden bör därför tillämpas på marknadsaktörer som är verksamma på denna marknad även om deras bolåneportföljer inte är lika stora som de största långivarnas. |
| --- | --- |

c)

Tröskelvärdet är relevant för den finansiella stabiliteten, eftersom den fortsatta utvecklingen av riskerna inom bostadssektorn främst kommer att bero på verksamheten på bostadsmarknaden, som delvis beror på antalet nya lån som beviljas för bostadsköp. Åtgärden bör därför tillämpas på marknadsaktörer som är verksamma på denna marknad även om deras bolåneportföljer inte är lika stora som de största långivarnas.

| 6. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 50 miljoner euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

6.

Luxemburg

Rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för nya lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg, där LTV-kvoten skiljer sig efter låntagarkategori:

| a) | En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad. |
| --- | --- |

a)

En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

| b) | En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent. |
| --- | --- |

b)

En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent.

| c) | En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning). |
| --- | --- |

c)

En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

I.   Beskrivning av åtgärden

| 1. | Myndigheterna i Luxemburg har aktiverat rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg. På rekommendation av Comité du Risque Systémique (kommittén för systemrisker) (3) har Commission de Surveillance du Secteur Financier (kommittén för tillsyn över finanssektorn) (4) i samarbete med Banque centrale du Luxembourg aktiverat begränsningar av LTV-kvoten som skiljer sig beroende på vilken av de tre låntagarkategorierna det gäller. LTV-kvoterna för var och en av dessa tre kategorier har fastställts enligt följande:






  a) | En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

| b) | En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent. |
| --- | --- |

b)

En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 procent av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 procent, men under det högsta tillåtna värdet på 100 procent.

| c) | En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning). |
| --- | --- |

c)

En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

| 2. | LTV-kvoten (belåningsgraden) är förhållandet mellan summan av alla lån eller trancher av lån som låntagaren tagit ut på en bostad vid tidpunkten då lånet beviljas i förhållande till den fasta egendomens värde när lånet beviljas. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Begränsningen av LTV-kvoten har inget samband med vilken typ av ägande det rör sig om. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Åtgärden tillämpas på alla privata låntagare som tar ett bostadslån för att förvärva en bostad i Luxemburg för icke-kommersiella ändamål. Åtgärden tillämpas också på låntagare som använder sig av rättsliga konstruktioner som t.ex. fastighetsinvesteringsföretag för transaktionen, och även vid gemensamma ansökningar. ’Bostad’ inkluderar mark, oavsett om byggverksamheten sker omedelbart efter köpet eller flera år senare. Åtgärden tillämpas också för lån som beviljas en låntagare som avser att förvärva en egendom via ett avtal om långtidshyra. Bostadsfastigheten kan användas för eget bruk eller avse förvärv för uthyrning. |
| --- | --- |

4.

II.   Ömsesidighet

| 5. | Medlemsstater vars kreditinstitut, försäkringsbolag och enheter som yrkesmässigt bedriver utlåningsverksamhet (bolåneföretag) har relevanta väsentliga kreditexponeringar mot Luxemburg genom kreditgivning direkt över gränserna rekommenderas anta motsvarande åtgärder som i Luxemburg i sina respektive jurisdiktioner. Om samma åtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen för alla relevanta gränsöverskridande exponeringar, bör de relevanta myndigheterna tillämpa existerande åtgärder som bäst motsvarar den aktiverade makrotillsynsåtgärden. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Medlemsstaterna bör underrätta ESRB huruvida de har vidtagit motsvarande åtgärder som i Luxemburg eller tillämpar de minimis-undantagen i enlighet med rekommendation D i rekommendation ESRB/2015/2. Underrättelsen bör skickas senast en månad efter det att åtgärderna antagits och ske med hjälp av den förlaga som finns på ESRB:s webbplats. ESRB kommer att offentliggöra underrättelserna på ESRB:s webbplats och på så sätt informera allmänheten om att dessa nationella beslut antagits. Detta offentliggörande omfattar även undantag som medlemsstaterna inför och deras åtagande att övervaka situationen och vid behov vidta åtgärder. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Det rekommenderas att medlemsstaterna antar motsvarande åtgärder inom tre månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

7.

III.   Relevant tröskelvärde

| 8. | Åtgärden kompletteras av två tröskelvärden för tillämpningen av de minimis-principen av medlemsstater som vidtar motsvarande åtgärder: ett landspecifikt tröskelvärde och ett institutspecifikt tröskelvärde. Det landspecifika tröskelvärdet för den samlade gränsöverskridande utlåningen avseende bolån till Luxemburg är 350 miljoner euro, vilket motsvarar ca 1 procent av den samlade inhemska bolånemarknaden i december 2020. Det institutspecifika tröskelvärdet för den samlade gränsöverskridande utlåningen avseende bolån till Luxemburg är 35 miljoner euro, vilket motsvarar ca 0,1 procent av den samlade inhemska bolånemarknaden i Luxemburg i december 2020. Beslut om ömsesidighet behövs bara om både det landspecifika och det institutspecifika tröskelvärdet överskrids. |
| --- | --- |

8.

Nederländerna

En lägsta genomsnittlig riskvikt tillämpad för kreditinstitut som tillämpar interna modeller (IRB-modeller) för sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Portföljens lägsta genomsnittliga riskvikt är det exponeringsviktade genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen.

I.   Beskrivning av åtgärden

| 1. | Den nederländska åtgärden tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013 innebär en lägsta genomsnittlig riskvikt för kreditinstitut som tillämpar IRB-modeller på sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. Lån som omfattas av det nationella bolånegarantisystemet är undantagna från åtgärden. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den lägsta genomsnittliga riskvikten ska beräknas enligt följande:






  a) | För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Den belåningsgrad som ska användas vid denna beräkning bör fastställas i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i förordning (EU) nr 575/2013. |
| --- | --- | --- |

2.

a)

För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Den belåningsgrad som ska användas vid denna beräkning bör fastställas i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i förordning (EU) nr 575/2013.

| b) | Portföljens lägsta genomsnittliga riskvikt är det exponeringsviktade genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen, beräknad enligt förklaringen ovan. Enskilda lån som är undantagna från åtgärden beaktas inte vid beräkningen av den lägsta genomsnittliga riskvikten. |
| --- | --- |

b)

Portföljens lägsta genomsnittliga riskvikt är det exponeringsviktade genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen, beräknad enligt förklaringen ovan. Enskilda lån som är undantagna från åtgärden beaktas inte vid beräkningen av den lägsta genomsnittliga riskvikten.

| 3. | Denna åtgärd ersätter inte de befintliga kapitalkrav som fastställs i, och följer av, förordning (EU) nr 575/2013. Banker som omfattas av åtgärden måste beräkna den genomsnittliga riskvikten för den del av bolåneportföljen som omfattas av åtgärden på grundval av både de grundläggande tillämpliga bestämmelserna i förordning (EU) nr 575/2013 och den metod som anges i åtgärden. När de beräknar sina kapitalkrav måste de sedan tillämpa den högre av de två genomsnittliga riskvikterna. |
| --- | --- |

3.

II.   Ömsesidighet

| 4. | Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder som antagits i Nederländerna genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) och som har direkta exponeringar mot privatpersoner för vilka säkerhet har ställts i form av bostäder i Nederländerna eftersom deras banksektor, genom sina filialer, direkt eller indirekt kan komma att exponeras för systemrisken på den nederländska bostadsmarknaden. |
| --- | --- |

4.

| 5. | I enlighet med delrekommendation C.2 bör de relevanta myndigheterna tillämpa samma åtgärd som har genomförts i Nederländerna av den aktiverande myndigheten inom den tidsfrist som framgår av delrekommendation C.3. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII kapitel 2, avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

6.

III.   Relevant tröskelvärde

| 7. | Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från den lägsta genomsnittliga riskvikten för kreditinstitut som tillämpar IRB-modeller på sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna om värdet på dessa inte överstiger 5 miljarder euro. Lån som omfattas av det nationella bolånegarantisystemet omfattas inte vid beräkningen av tröskelvärdet. |
| --- | --- |

7.

| 8. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 5 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

8.

Norge

| — | Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 procent för exponeringar belägna i Norge tillämpas i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, såsom tillämpligt på och i Norge per den 31 december 2022, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge från och med den 31 december 2022), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge. |
| --- | --- |

—

Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 procent för exponeringar belägna i Norge tillämpas i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, såsom tillämpligt på och i Norge per den 31 december 2022, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge från och med den 31 december 2022), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge.

| — | Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 20 procent avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter belägna i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på och i Norge sedan den 31 december 2022 enligt bestämmelserna EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge den 31 december 2022), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett (exponeringsviktat) genomsnittligt riskviktsgolv på 20 procent avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter belägna i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på och i Norge sedan den 31 december 2022 enligt bestämmelserna EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge den 31 december 2022), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

| — | Ett (exponeringsviktat) riskviktsgolv på 35 procent avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, i enlighet med artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett (exponeringsviktat) riskviktsgolv på 35 procent avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, i enlighet med artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

I.   Beskrivning av åtgärderna

| 1. | Från och med den 31 december 2020 har det norska Finansdepartementet infört följande tre makrotillsynsåtgärder i) ett systemriskbuffertvärde för exponeringar belägna i Norge, enligt artikel 133 i CRD såsom tillämpligt på och i Norge, i enlighet med artikel 133 i CRD såsom tillämpligt på och i Norge från och med den 31 december 2022, ii) ett lägsta riskviktsgolv för exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge, enligt artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022, samt iii) ett lägsta riskviktsgolv för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter belägna i Norge, enligt artikel 458.2 d iv i CRR såsom tillämplig på och i Norge från och med den 31 december 2022. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Systemriskbuffertvärdet är 4,5 procent och omfattar de inhemska exponeringarna som alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge har. För kreditinstitut som inte tillämpar den avancerade internmetoden gäller ett systemriskbuffertvärde på 3 procent för alla exponeringar fram till den 30 december 2023, efter detta datum gäller sedan ett systemriskbuffertvärde på 4,5 procent för alla inhemska exponeringar. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Riskviktsgolvet för exponeringar gentemot bostadsfastigheter är en institutspecifik åtgärd som innebär ett genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge, som tillämpas på kreditinstitut som använder internmetoden. Riskviktsgolvet för fastigheter berör den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten i bostadsfastighetsportföljen. Exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge ska tolkas som hushållsexponeringar som är säkrade genom fast egendom i Norge. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Riskviktsgolvet för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter är en institutspecifik åtgärd som innebär ett genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, som tillämpas på kreditinstitut som använder internmetoden. Riskviktsgolvet för fastigheter berör den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten i portföljen med kommersiella fastigheter. Exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge ska tolkas som företagsexponeringar som är säkrade genom fast egendom i Norge. |
| --- | --- |

4.

II.   Ömsesidighet

| 5a. | Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar åtgärder som motsvarar de norska avseende exponeringar belägna i Norge i enlighet med artikel 134.1 i direktiv 2013/36/EU respektive artikel 458.5 i förordning (EU) nr 575/2013. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar åtgärder som motsvarar systemriskbuffertvärdet inom arton månader efter det att Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2021/3 (5) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Man bör anta åtgärder som motsvarar riskviktsgolven för exponeringar gentemot bostadsfastigheter och kommersiella fastigheter i Norge inom den normala tre månader långa övergångsperioden efter det att rekommendationen ESRB/2021/3 har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

5a.

| 5b. | Eftersom en sänkning av det tröskelvärde som avses i Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2023/1 (6) kan nödvändiggöra att en relevant myndighet antar en ny nationell åtgärd eller ändrar befintliga nationella åtgärder som motsvarar den norska åtgärden avseende systemriskbufferten, gäller den normala övergångsperioden på tre månader efter offentliggörandet av rekommendation ESRB/2023/1 i Europeiska unionens officiella tidning för genomförandet av jämförbara åtgärder. |
| --- | --- |

5b.

| 6. | Om samma makrotillsynsåtgärder inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen i enlighet med delrekommendation C.2 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar de aktiverade makrotillsynsåtgärderna. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar åtgärder som motsvarar de genomsnittliga riskviktsgolven för exponeringar gentemot bostadsfastigheter och kommersiella fastigheter inom tolv månader respektive inom arton månader för systemriskbuffertvärdet efter det att rekommendation ESRB/2021/3 har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. I den mån en sänkning av tröskelvärdet medför att en relevant myndighet antar nya nationella åtgärder enligt vad som framgår i detta stycke eller ändrar befintliga nationella åtgärder som motsvarar den norska åtgärden avseende systemriskbufferten, gäller den normala övergångsperioden på tre månader efter offentliggörandet av rekommendation ESRB/2023/1 i Europeiska unionens officiella tidning för genomförandet av ömsesidiga åtgärder. |
| --- | --- |

6.

| [7. | Punkt 7 ströks genom rekommendation ESRB/2023/1.] |
| --- | --- |

[7.

III.   Relevant tröskelvärde

| 8. | Åtgärderna kompletteras av institutspecifika relevanta tröskelvärden baserade på exponeringar belägna i Norge som riktlinje om de andra relevanta myndigheterna som vidtar motsvarande åtgärder avser tillämpa de minimis-principen:






  a) | För systemriskbuffertvärdet fastställs ett tröskelvärde motsvarande ett riskvägt exponeringsbelopp på 5 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 0,16 procent av de rapporterande kreditinstitutens samlade riskvägda exponeringsbelopp i Norge. |
| --- | --- | --- |

8.

a)

För systemriskbuffertvärdet fastställs ett tröskelvärde motsvarande ett riskvägt exponeringsbelopp på 5 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 0,16 procent av de rapporterande kreditinstitutens samlade riskvägda exponeringsbelopp i Norge.

| b) | För riskviktsgolvet avseende bostadsfastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 32,3 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 1 procent av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av bostad. |
| --- | --- |

b)

För riskviktsgolvet avseende bostadsfastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 32,3 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 1 procent av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av bostad.

| c) | För riskviktsgolvet avseende kommersiella fastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 7,6 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 1 procent av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av kommersiella fastigheter. |
| --- | --- |

c)

För riskviktsgolvet avseende kommersiella fastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 7,6 miljarder norska kronor, vilket motsvarar ca 1 procent av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av kommersiella fastigheter.

| 9. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater undanta enskilda nationella auktoriserade kreditinstitut som har icke-väsentliga exponeringar i Norge. Exponeringar som understiger de institutspecifika tröskelvärden som framgår av punkt 8 ovan bedöms vara icke-väsentliga. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdena bör de granska hur exponeringarna utvecklas och de bör tillämpa de norska åtgärderna på tidigare undantagna enskilda nationellt auktoriserade kreditinstitut om de relevanta tröskelvärdena som framgår av punkt 8 ovan överskrids. |
| --- | --- |

9.

| 10. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdena som framgår av punkt 8 ovan rekommenderade maximala tröskelvärden. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa rekommenderade tröskelvärden, anta lägre tröskelvärden för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Om det inte finns några auktoriserade kreditinstitut i medlemsstaterna som har väsentliga exponeringar i Norge, får de relevanta myndigheterna i de berörda medlemsstaterna, i enlighet med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2, besluta att inte vidta några åtgärder som motsvarar de norska. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna dock granska hur exponeringarna utvecklas och det rekommenderas att man tillämpar åtgärder som motsvarar de norska om ett kreditinstitut överskrider något av tröskelvärdena. |
| --- | --- |

11.

Sverige

| — | Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

| — | Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom kommersiella fastigheter (fastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst) samt ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom bostadsfastigheter (flerbostadsfastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst, där antalet bostäder i fastigheten överstiger tre) i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven. |
| --- | --- |

—

Ett för varje kreditinstitut specifikt golv på 35 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av företagsexponeringar som säkras genom kommersiella fastigheter (fastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst) samt ett för varje kreditinstitut specifikt riskviktsgolv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom bostadsfastigheter (flerbostadsfastigheter fysiskt belägna i Sverige som hyrs ut i kommersiellt syfte för att ge en hyresinkomst, där antalet bostäder i fastigheten överstiger tre) i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

I.   Beskrivning av åtgärderna

| 1. | Den svenska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013 på kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige som tillämpar internmetoden (IRB), består av ett för kreditinstitutet specifikt golv på 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikt som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter. Det exponeringsviktade genomsnittet är genomsnittet av de individuella exponeringarnas riskvikter beräknat i enlighet med artikel 154 i förordning (EU) nr 575/2013, viktat med det relevanta exponeringsvärdet. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Den svenska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d iv i förordning (EU) nr 575/2013 på kreditinstitut som är auktoriserade i Sverige och som tillämpar interna modeller (internmetoden), består av ett för kreditinstitutet specifikt exponeringsviktat riskviktsgolv på 35 procent för vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom panträtt i kommersiella fastigheter och ett för varje kreditinstitut specifikt exponeringsviktat riskviktsgolv på 25 procent för vissa företagsexponeringar i Sverige som säkras genom panträtt i bostadsfastigheter. Det exponeringsviktade genomsnittet är genomsnittet av de individuella exponeringarnas riskvikter beräknat i enlighet med artikel 153 i förordning (EU) nr 575/2013, viktat med det relevanta exponeringsvärdet. Denna åtgärd omfattar inte företagsexponeringar som säkras genom i) jordbruks- och skogsbruksfastigheter, ii) fastigheter som ägs direkt av kommuner, stater eller regioner, iii) fastigheter där mer än 50 procent av fastigheten används för egen verksamhet och iv) flerbostadsfastigheter där syftet med fastigheten inte är kommersiellt (t.ex. bostadsrättsföreningar) eller där antalet bostäder understiger fyra. |
| --- | --- |

2.

II.   Ömsesidighet

| 3. | I enlighet med artikel 458.5 i förordning (EU) nr 575/2013 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater antar motsvarande åtgärder som antagits i Sverige för filialer i Sverige till nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) för att beräkna lagstadgade kapitalkrav. I enlighet med artikel 458.5 i förordning (EU) nr 575/2013 rekommenderas att de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater antar motsvarande åtgärder som antagits i Sverige genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut som tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven och som har hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom panträtt i fast egendom och/eller företagsexponeringar i Sverige som säkras genom panträtt i kommersiella fastigheter eller bostadsfastigheter. I enlighet med delrekommendation C.2 bör de relevanta myndigheterna tillämpa samma åtgärd som har genomförts i Sverige av den aktiverande myndigheten inom tre månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (7). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Om samma makrotillsynsåtgärder inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar en sådan makrotillsynsåtgärd i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar de aktiverade makrotillsynsåtgärderna. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (8). |
| --- | --- |

4.

III.   Relevant tröskelvärde

| 5. | Åtgärderna kompletteras av ett institutspecifikt tröskelvärde på 5 miljarder svenska kronor för var och en av åtgärderna som beskrivs i punkt 1 respektive 2 som riktlinje om de andra relevanta myndigheterna som vidtar motsvarande åtgärder avser tillämpa de minimis-principen. |
| --- | --- |

5.

| 6. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i den berörda medlemsstaten undanta enskilda nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) och som har exponeringar under tröskelvärdet på 5 miljarder svenska kronor för de åtgärder som beskrivs i punkt 1 respektive 2. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdet bör de granska hur exponeringarna utvecklas och de bör tillämpa de relevanta svenska åtgärderna på tidigare undantagna enskilda nationellt auktoriserade kreditinstitut om det relevanta tröskelvärdet om 5 miljarder svenska kronor överskrids för den åtgärden. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Om inget nationellt auktoriserat kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) har hushållsexponeringar som beskrivs i punkt 1 på mer än 5 miljarder svenska kronor via filialer belägna i Sverige och/eller direkt gränsöverskridande verksamhet, får relevanta myndigheter i de berörda medlemsstaterna besluta att inte vidta motsvarande åtgärd i enlighet med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna granska hur exponeringarna utvecklas och det rekommenderas att åtgärden, som beskrivs i punkt 1, antas baserat på ömsesidighet om ett nationellt auktoriserat kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) överstiger tröskelvärdet på 5 miljarder svenska kronor. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Om inget nationellt auktoriserat kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) har företagsexponeringar som beskrivs i punkt 2 på mer än 5 miljarder svenska kronor via filialer belägna i Sverige och/eller direkt gränsöverskridande verksamhet, får relevanta myndigheter i de berörda medlemsstaterna besluta att inte vidta motsvarande åtgärd i enlighet med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna granska hur exponeringarna utvecklas och det rekommenderas att man tillämpar den åtgärd som beskrivs i punkt 2 om ett nationellt auktoriserat kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) överskrider tröskelvärdet på 5 miljarder svenska kronor. |
| --- | --- |

8.

| 9. | I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 5 miljarder svenska kronor ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Relevanta myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde |
| --- | --- |

9.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (EUT L 174, 26.6.2013, s. 1).

1

(2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014 av den 16 april 2014 om tekniska standarder för genomförande av instituts tillsynsrapportering enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (EUT L 191, 28.6.2014, s. 1).

2

(3)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

3

(4)  CSSF Régulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg

4

(5)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2021/3 av den 30 april 2021 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 222, 11.6.2021, s. 1).

5

(6)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2023/1 av den 6 mars 2023 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 158, 4.5.2023, s. 1).

6

(7)  Se rekommendation ESRB/2019/1 för den makrotillsynsåtgärd som aktiverades den 31 december 2018.

7

(8)  Se rekommendation ESRB/2019/1 för den makrotillsynsåtgärd som aktiverades den 31 december 2018.

8

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/17 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/17

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.10862 – OLIN / MITSUI / BWA JV)

(Text av betydelse för EES)

(2023/C 307/02)

Kommissionen beslutade den 20 december 2022 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10862. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32022M10862. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/18 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/18

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.11065 – SAMSKIP / DUISPORT / TX LOGISTIK / ZIEL TERMINAL)

(Text av betydelse för EES)

(2023/C 307/03)

Kommissionen beslutade den 21 augusti 2023 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (https://competition-cases.ec.europa.eu/search). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (https://competition-cases.ec.europa.eu/search). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32023M11065. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32023M11065. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

III Förberedande akter

EUROPEISKA CENTRALBANKEN

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/19 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/19

---

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 5 juli 2023

om ändringar av unionens ram för krishantering och insättningsgaranti

(CON/2023/19)

(2023/C 307/04)

Inledning och rättslig grund

Den 18 april 2023 antog Europeiska kommissionen förslag till 1) Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 806/2014 vad gäller åtgärder för tidigt ingripande, villkor för resolution och finansiering av resolutionsåtgärder (1) (nedan kallat de föreslagna ändringarna av den gemensamma resolutionsmekanismen), 2) Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/59/EU vad gäller åtgärder för tidigt ingripande, villkor för resolution och finansiering av resolutionsåtgärder (2) (nedan kallat de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker), 3) Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/49/EU vad gäller insättningsgarantins omfattning, användning av medel från insättningsgarantisystem, gränsöverskridande samarbete och transparens (3) (nedan kallat de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet) och 4) Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/59/EU och förordning (EU) nr 806/2014 vad gäller vissa aspekter av minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder (4) (nedan kallat de föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer). De föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet och de föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer kallas nedan gemensamt förslaget till lagstiftningspaket.

Kommissionen har föreslagit att ECB ska höras om de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker och de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet. Den 23 juni och den 3 juli 2023 mottog ECB begäranden från Europeiska unionens råd respektive Europaparlamentet om ett yttrande över de föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer.

ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artiklarna 127.4 och 282.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eftersom förslaget till lagstiftningspaket innehåller bestämmelser som påverkar 1) Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgift att medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i fördraget, och 2) de uppgifter som ECB tilldelats i fråga om tillsyn över kreditinstitut i enlighet med artikel 127.6 i fördraget. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

Allmänna kommentarer

1.   En nödvändig uppdatering av unionens ram för krishantering och insättningsgaranti

| 1.1. | ECB välkomnar verkligen Europeiska kommissionens förslag till lagstiftningspaket, som syftar till att åstadkomma förbättringar i alla olika stadier av unionens ram för krishantering och insättningsgaranti (5). Det är viktigt att unionen har en välfungerande ram för krishantering och insättningsgaranti för att inom och mellan medlemsstaterna hantera möjliga eller faktiska fallissemang hos kreditinstitut oavsett storlek. Unionens nuvarande ram för krishantering och insättningsgaranti, som infördes som svar på den globala finanskrisen 2008, har funnits i några år nu och erfarenheten har visat att de reformer som har genomförts under det senaste årtiondet har stärkt ramens effektivitet betydligt. Denna översyn är en viktig möjlighet att ytterligare förbättra ramen för krishantering och insättningsgaranti mot bakgrund av de lärdomar som dragits under de första tillämpningsåren. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Förslaget till lagstiftningspaket syftar till att öka de europeiska finansmarknadernas motståndskraft i krissituationer. Detta paket harmoniserar ytterligare de tillämpliga krishanteringsreglerna i unionen, vilket minskar komplexiteten vid gränsöverskridande krishantering. I och med detta paket utökas också tillämpningsområdet för de krishanteringsverktyg som finns tillgängliga för att hantera krissituationer, särskilt när det gäller fallissemang i mindre och medelstora kreditinstitut. Syftet är också att förbättra verktygens effektivitet. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | ECB välkomnar förbättringarna av systemet för tidigt ingripande samt de nya bestämmelser om samarbete och informationsutbyte mellan tillsyns- och resolutionsmyndigheter som syftar till att ytterligare förbättra krishanteringsprocessen. Inom detta system kommer det att vara viktigt att upprätthålla en tydlig ansvarsfördelning mellan tillsyns- och resolutionsmyndigheter. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | ECB välkomnar även den föreslagna resolutionsutvidgningen (6), eftersom den skulle effektivisera hanteringen av fallissemang i mindre och medelstora kreditinstitut i medlemsstaterna på ett harmoniserat sätt (7). Samtidigt är det absolut nödvändigt att ett sådant bredare tillämpningsområde för resolution åtföljs av lämplig resolutionsfinansiering för dessa mindre och medelstora kreditinstitut. Om inte tillgången till finansiering förbättras kan det i praktiken bli omöjligt att utvidga tillämpningsområdet för resolution. ECB stöder därför fullt ut att förslaget till lagstiftningspaket, som bygger på principen att förluster i samband med ett kreditinstituts fallissemang i första hand bör bäras av aktieägare och fordringsägare, även föreskriver att insättningsgarantisystem ska få ökad betydelse vid resolution, med förbehåll för vissa skyddsmekanismer. Det är viktigt att denna ökade betydelse underlättas av ett harmoniserat test av det minst kostsamma scenariot och ett insättarföreträde med enhetlig rangordning. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Förslaget till lagstiftningspaket kommer att innebära att finansieringsarrangemang för resolution blir mer tillgängliga i vissa scenarier. Vid systemkriser där flera kreditinstitut står inför problem samtidigt, eller där skuldnedskrivning av en viss kategori av fordringsägare hotar att allvarligt undergräva den finansiella stabiliteten, skulle det dock vara fördelaktigt att tillåta extraordinär tillgång till finansieringsarrangemang för resolution i syfte att skydda allmänintresset och undvika systemeffekter. För att hantera sådana exceptionella situationer skulle ECB stödja att det införs ett undantag för finansiell stabilitet med beaktande av möjligheten att under exceptionella omständigheter få tillgång till finansieringsarrangemang för resolution innan förlustabsorbtionen uppgår till 8 procent av totala skulder och kapitalbas, dock med förbehåll för starka skyddsåtgärder. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Oavsett om tillämpningsområdet för resolution utvidgas, kommer vissa kreditinstitut att fortsätta att avvecklas inom ramen för nationella likvidations- eller insolvensförfaranden. I sådana fall är det viktigt att säkerställa en snabb och smidig process för att undvika en eventuell ”limbosituation” (8) efter en negativ bedömning av allmänintresset. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Förslaget till lagstiftningspaket syftar också till att harmonisera och förbättra insättningsgarantisystemens förmåga att ingripa genom förebyggande och alternativa åtgärder, t.ex. genom insättarföreträdet med enhetlig rangordning. ECB skulle dock stödja ytterligare harmonisering av dessa åtgärder. Vidare skulle ECB ha uppskattat om artiklarna i direktivet om insättningsgarantisystem innehöll ett uttryckligt krav på att medel från institutionella skyddssystem ska hållas åtskilda från insättningsgarantisystemens medel. Detta skulle framför allt säkerställa att de särskilda funktionerna i ett institutionellt skyddssystem kan fortsätta att utföras med hjälp av särskilda medel från dessa system. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | ECB ser att de nuvarande reglerna för överföring av avgifter till insättningsgarantisystem behöver förbättras i de fall där kreditinstitut ändrar tillhörighet till ett annat insättningsgarantisystem inom unionen, eftersom dessa regler annars skulle kunna hindra en mer integrerad inre marknad för banktjänster i unionen. I detta avseende stöder ECB att Europeiska bankmyndigheten (EBA) ges i uppdrag att utveckla en metod för att beräkna det avgiftsbelopp som ska överföras för att säkerställa att de är i nivå med de överförda riskerna. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | ECB ger sitt starka stöd till ett snabbt slutförande av lagstiftningsprocessen, i linje med målet att slutföra diskussionerna under den innevarande mandatperioden (9). I förslaget till lagstiftningspaket görs rätt avvägning mellan huvudmålen att skydda skattebetalare och insättare samt att upprätthålla finansiell stabilitet. Det utgör ett sammanhängande paket, som måste diskuteras som en helhet, eftersom de huvudsakliga inslagen enbart kommer att fungera som avsett om de införs samtidigt. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Färdigställande av bankunionen

| 2.1. | Utöver förslaget till lagstiftningspaket, som utgör ett avgörande steg för att stärka bankunionen, kommer ytterligare initiativ att vara väsentliga för att färdigställa bankunionen under de kommande åren. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | För det första utgör ett europeiskt insättningsgarantisystem den tredje pelare som krävs för att fullborda bankunionen (10) och skulle ytterligare stärka motståndskraften i unionens banksektor. Det är fortfarande en viktig prioritering att det inrättas ett europeiskt insättningsgarantisystem med fullständig riskdelning, inbegripet full täckning av både likviditetsbehov och likviditetsförluster (11). Ett gemensamt system skulle säkerställa att förtroendet för bankinsättningarnas säkerhet är lika högt i alla medlemsstater (12) och därmed minska risken för bankrusningar och trygga den finansiella stabiliteten. Genom ett fortsatt insättarskydd på nationell nivå upprätthålls kopplingen mellan ett kreditinstitut och dess stat. Detta förhindrar upprättandet av lika villkor, försvagar den finansiella stabiliteten och innebär att ett av huvudmålen för bankunionen inte har uppnåtts. Inrättandet av ett europeiskt insättningsgarantisystem skulle också kunna leda till ytterligare förbättringar av ramen för krishantering och den gränsöverskridande integrationen i bankunionen. ECB välkomnar kommissionens uppmaning till förnyade ansträngningar för att nå en politisk överenskommelse om det europeiska insättningsgarantisystemet (13) och uppmanar unionens lagstiftare att göra framsteg i detta avseende. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | För det andra behöver det säkerställas att Europeiska stabilitetsmekanismen är fullt operativ som säkerhetsmekanism för den gemensamma resolutionsfonden (SRF). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | För det tredje är tillgången till likviditet avgörande för en framgångsrik resolution, vilket också framgår av den senaste tidens krishändelser. Bankunionen saknar fortfarande en ram för likviditet i resolution. En sådan ram bör inrättas i enlighet med Financial Stability Boards vägledande principer och i linje med internationell bästa praxis. |
| --- | --- |

2.4.

Specifika kommentarer

3.   Åtgärder för tidigt ingripande som antagits av tillsynsmyndigheten

| 3.1. | ECB välkomnar kommissionens olika förslag när det gäller ramen för tidigt ingripande, som bygger på tidigare rekommendationer från ECB (14). Förslaget till lagstiftningspaket är viktigt för att ta itu med de nuvarande utmaningarna vad gäller att tillämpa denna ram. Genom att tillhandahålla en direkt rättslig grund för ECB:s utövande av sina befogenheter för tidigt ingripande i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 (15) (nedan kallad förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen) (16) minskar risken för att Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU (17) (nedan kallat direktivet om återhämtning och resolution av banker) skulle kunna införlivas på olika sätt i nationell lagstiftning. Genom förslaget till lagstiftningspaket undanröjs också överlappningen mellan åtgärder för tidigt ingripande och tillsynsåtgärder, vilket förbättrar deras praktiska tillämpning (18). Utöver dessa ändringar stöder ECB att villkoren för att anta åtgärder för tidigt ingripande anpassas till villkoren för ECB:s antagande av tillsynsåtgärder. Detta skulle innebära att tillsynsmyndigheten får utökad möjlighet att ingripa omgående genom att anta åtgärder för tidigt ingripande för att komma till rätta med identifierade brister, även om en överträdelse eller en sannolik överträdelse av tillsynskraven ännu inte har inträffat. ECB rekommenderar att hänvisningen till en snabb och betydande försämring av enhetens finansiella ställning stryks som villkor för att vidta en åtgärd för tidigt ingripande. En sådan hänvisning skulle kunna undergräva tillsynsmyndighetens förmåga att korrekt och i god tid hantera en försämring av företagets situation, t.ex. när en sådan försämring inte sker snabbt, men fortfarande är betydande, eller när en sådan försämring är kopplad till styrningsfrågor, interna kontroller och andra icke-finansiella parametrar. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | ECB välkomnar också förslaget att inkludera befogenheten att anta alla åtgärder för tidigt ingripande i en och samma bestämmelse (19) enligt samma villkor, utan någon eskaleringsstege. Detta skulle göra det möjligt att snabbt anta den eller de lämpligaste åtgärderna för tidigt ingripande, med beaktande av de särskilda omständigheterna i varje situation. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | De föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen syftar till att ge ECB befogenhet att anta åtgärder för tidigt ingripande på grundval av en överträdelse eller en sannolik överträdelse av minimikraven på kapitalbas och kvalificerade skulder (MREL) (20), även om denna överträdelse inte bryter mot tillsynskraven. Minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder är avsett att göra det lättare att genomföra en strategi för ordnad resolution för ett kreditinstitut som inte längre är bärkraftigt. De har därför ett annat syfte än tillsynskraven, som syftar till att säkerställa kreditinstitutens säkerhet och sundhet. Av detta följer att resolutionsmyndigheterna är bäst lämpade samt juridiskt behöriga att övervaka efterlevnaden av MREL-målen samt att ta initiativ till korrigerande åtgärder i samband med detta. I samtliga fall där överträdelser av MREL-kravet inte samtidigt klassificeras som överträdelser av kapitalbaskraven bör det därför även fortsättningsvis enbart vara resolutionsmyndigheter som har befogenhet att hantera överträdelser av minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder. Detta skulle undvika dubbelarbete och en otydlig ansvarsfördelning mellan tillsyns- och resolutionsmyndigheter. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Även om tillsynsåtgärder kan vara effektiva för att hantera vissa strukturella bärkraftsproblem, kan de visa sig vara otillräckliga i fall som rör kreditinstitut med svaga affärsmodeller som har långvariga svårigheter och fortlöpande kapitaldränering. Så länge dessa kreditinstitut inte uppfyller villkoren för att anses fallera eller sannolikt komma att fallera innehåller den nuvarande verktygslådan inte tillräckliga verktyg för att den behöriga myndigheten ska kunna få dessa kreditinstitut att vidta lämpliga åtgärder för att hantera dessa risker. Senare erfarenhet visar att en gradvis frivillig avveckling i kombination med lämpligt kapital- och likviditetsstöd under vissa omständigheter skulle kunna vara en kostnadseffektiv lösning för att få kreditinstitut med svag affärsmodell att lämna marknaden och på så sätt undvika en långvarig nedgång, inbegripet ytterligare förluster och kapitaldränering under ett flertal år innan kreditinstitutet slutligen fallerar. Mot bakgrund av detta stöder ECB att det införs en uttrycklig bestämmelse som ger de behöriga myndigheterna befogenhet att vid ett tidigt ingripande begära att det ska lämnas in en plan som ska genomföras i händelse av ett frivilligt avvecklingsscenario. Den behöriga myndigheten får kräva att institutet inkluderar ytterligare aspekter i planen. Utarbetandet av en sådan plan skulle öka institutets medvetenhet om tillgängliga strategiska alternativ och relaterade kostnader. Under alla omständigheter skulle det slutliga beslutet om planens genomförande överlåtas till det berörda institutet och dess aktieägare. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Förberedelse av resolution

| 4.1. | ECB stöder fullt ut förslagen om att ytterligare stärka samarbetet och informationsutbytet mellan ECB och den gemensamma resolutionsnämnden (SRB) i samband med förberedelserna för resolution (21). ECB i dess tillsynsfunktion och den gemensamma resolutionsnämnden har visserligen redan ett omfattande samarbete och informationsutbyte med stöd av det bilaterala samförståndsavtalet (22), men ECB välkomnar förslagen om att detta närmare samarbete skrivs in direkt i lagstiftningen. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | ECB förstår att den föreslagna befogenheten för ECB att samla in resolutionsrelaterad information, t.ex. genom inspektioner på plats, och överlämna den till den gemensamma resolutionsnämnden (23), syftar till att ersätta den nuvarande befogenheten att ingripa tidigt som föreskrivs i direktivet om återhämtning och resolution av banker (24). ECB föreslår dock att det görs vissa mindre ändringar av de relevanta bestämmelserna om en sådan befogenhet samt att det införs ett förklarande skäl som förtydligar att det i varje enskilt fall behöver göras en bedömning av hur denna information ska samlas in. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Dessutom definieras inte begreppet ”tillsynsverksamhet” i förslaget till lagstiftningspaket, vilket gör det svårt att definiera omfattningen av ECB:s föreslagna skyldighet att informera den gemensamma resolutionsnämnden om sådan ”tillsynsverksamhet” (25). ECB kan i stället informera nämnden om ECB:s samtliga relevanta tillsynsbedömningar, vilka delas med dess beslutande organ. |
| --- | --- |

4.3.

5.   Förebyggande rekapitalisering och statligt likviditetsstöd

| 5.1. | ECB upprepar att förebyggande rekapitalisering är ett verktyg i den nuvarande krishanteringsramen som är användbart för extraordinära omständigheter och att detta verktyg bör bibehållas (26). Det är ett av få undantag från den generella regeln att tillhandahållandet av extraordinärt offentligt finansiellt stöd till ett kreditinstitut leder till att det bedöms vara ett kreditinstitut som fallerar eller sannolikt kommer att fallera. För förebyggande rekapitalisering gäller strikta villkor, som tidigare endast har uppfyllts i ett begränsat antal fall. Den begränsade användningen av instrumentet tyder på att de nuvarande villkoren är lämpliga. De berörda myndigheterna måste kunna beakta de specifika omständigheterna fullt ut i varje enskilt fall. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | ECB välkomnar generellt sett de förtydliganden som har gjorts i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen samt förslagen om att behålla den befintliga verktygslådan för att identifiera uppkomna förluster (dvs. att det inte ska ske någon obligatorisk översyn av tillgångars kvalitet, eftersom det även kan vara lämpligt med andra verktyg t.ex. inspektioner på plats), med tanke på att förebyggande rekapitaliseringar normalt måste genomföras snabbt för att vara effektiva (27). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Samtidigt bör villkoren för förebyggande rekapitalisering inte begränsa de berörda myndigheternas möjlighet att beakta de specifika omständigheterna i varje enskilt fall. I detta avseende skulle den nyligen föreslagna definitionen av solvens (28) innebära att den behöriga myndigheten tvingades konstatera att en enhet inte är solvent för det specifika syftet förebyggande rekapitalisering, även baserat på rent tekniska eller förutsebara tillfälliga överträdelser av kapitalkraven. Detta kan på ett omotiverat sätt ytterligare begränsa förebyggande rekapitaliseringar och statligt likviditetsstöd. ECB rekommenderar därför att den nya definitionen förtydligas så att en enhet fortfarande kan bedömas som solvent även vid överträdelser eller sannolika överträdelser av kapitalkraven, om dessa överträdelser bedöms vara tillfälliga mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i fallet. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | ECB ser fördelarna med att kräva en exitstrategi från stödåtgärden (29). Att fastställa en fast tidsplan utan möjlighet till förlängning innebär dock risk för en tröskeleffekt, eftersom marknaderna kan förutse när den ska upphöra att gälla. Detta får negativa konsekvenser för marknadsvillkoren, vilket inverkar negativt på de offentliga intäkterna. Dessutom bör det vara möjligt att beakta oväntad marknadsutveckling. ECB ser inte heller något behov av att godkänna en exitstrategi från tillsynsperspektivet utöver det kommissionsgodkännande som redan krävs inom ramen för det allmänna förfarandet för statligt stöd. För att kunna reagera effektivt i händelse av oväntade omständigheter bör den automatiska kopplingen mellan eventuella fördröjningar i genomförandet av exitstrategin och en bedömning av om en bank fallerar eller sannolikt kommer att fallera tas bort. Om beloppet för kärnprimärkapitalinstrument (CET1) som uppnåtts genom en förebyggande rekapitalisering begränsas till 2 procent av det totala riskvägda exponeringsbeloppet, kan detta slutligen också leda till att utnyttjandet av tillgängliga lösningar begränsas på ett olämpligt sätt. Detta kan t.ex. skapa oönskade tröskeleffekter och medföra en risk för att rekapitaliseringsåtgärden är otillräcklig och inte förmår att återställa marknadens förtroende. |
| --- | --- |

5.4.

6.   Insättningsgarantisystemens ingripande åtgärder

| 6.1. | Insättningsgarantisystemens förebyggande åtgärder har visat sig vara ett användbart krisförebyggande verktyg. Enligt förslaget till lagstiftningspaket skulle medlemsstaterna fortfarande ha möjlighet att låta insättningsgarantisystemen finansiera förebyggande ingripande åtgärder (30). Med tanke på de potentiella fördelarna med dessa verktyg uppmanar ECB unionens lagstiftare att göra insättningsgarantisystemens förebyggande åtgärder tillgängliga i hela unionen inom en ram för en harmoniserad insättningsgaranti. ECB medger dock att det kan ta viss tid för insättningsgarantisystemen att bygga upp den nödvändiga kapaciteten för förebyggande åtgärder och anser därför att det kan vara lämpligt med en övergångsperiod. Det krävs ytterligare harmonisering för att säkerställa lika villkor i hela unionen, lämpliga skyddsåtgärder och en bättre utrustad verktygslåda, för att på så sätt säkerställa överensstämmelse med de övergripande målen för ramen för krishantering och insättningsgaranti. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | ECB välkomnar de föreslagna förtydligandena av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen (31) och direktivet om återhämtning och resolution av banker (32) vad gäller att insättningsgarantisystemens ingripande åtgärder som vidtas i enlighet med reglerna om förebyggande åtgärder i direktivet om insättningsgarantisystem (33) inte ska leda till en bedömning av om en bank fallerar eller sannolikt kommer att fallera. Detta kommer att medföra ökad tydlighet och visshet för de behöriga myndigheterna. ECB har dock vissa förbehåll mot villkoret att den behöriga myndigheten skulle behöva fastställa att det krävs ett ingripande från ett insättningsgarantisystem för att bevara det berörda kreditinstitutets finansiella sundhet och långsiktiga bärkraft, om inte det förebyggande ingripandet ska leda till en bedömning av om institutet fallerar eller sannolikt kommer att fallera (34). ECB rekommenderar därför att den hänvisningen stryks i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen samt av direktivet om återhämtning och resolution av banker. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | ECB välkomnar också att testet av det minst kostsamma scenariot harmoniseras innan man använder medel från insättningsgarantisystemen eller överväger att tillämpa en förebyggande åtgärd från insättningsgarantisystemen (35). En harmoniserad ram för testet av det minst kostsamma scenariot kommer att bidra till lika villkor och säkerställa enhetlighet mellan medlemsstaterna i samtliga fall då ett insättningsgarantisystem används. Vad gäller den specifika situationen med förebyggande åtgärder anges i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet att det kan vara svårt att förutse återvinningar vid likvidation, eftersom förebyggande åtgärder bör göras långt före en förutsebar likvidation (36). Därför föreslås att man tillämpar en skalfaktor på 85 procent för den uppskattade andelen återvinningar när det testas vilket som är det minst kostsamma scenariot för en förebyggande åtgärd. På så sätt frigörs ytterligare finansiering från insättningsgarantisystemet. Tillämpning av en sådan skalfaktor i lika hög utsträckning för förebyggande och alternativa åtgärder samt insättningsgarantisystemets bidrag till resolution skulle i ännu högre grad skapa lika villkor och bidra till att främja att insättningsgarantisystemens ingripande åtgärder vidtas i fler scenarier. Men eftersom förebyggande åtgärder kan tillämpas på institut som befinner sig i mycket olika situation sett till balansräkning och försämringsgrad, kan det hända att en skalfaktor inte väger in de förebyggande åtgärdernas särdrag på lämpligt sätt. Denna fråga kan hanteras mer effektivt av EBA inom ramen för dess förslag till tekniska tillsynsstandarder (37). |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Enligt de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet ska kreditinstitut som begär att ett insättningsgarantisystem ska finansiera förebyggande åtgärder för samråd med den behöriga myndigheten lägga fram en not med åtgärder som dessa kreditinstitut åtar sig att vidta för att säkerställa eller återställa efterlevnaden av tillsynskrav, inbegripet åtgärder för att minska risken för att kreditinstitutets finansiella sundhet försämras och stärka kreditinstitutets kapital- och likviditetssituation. ECB föreslår att det klargörs att tillsynsmyndigheten endast ska vara skyldig att kontrollera att tillsynskraven uppfylls. Detta skulle inbegripa att kontrollera tillsynsaspekter i åtgärdsplanerna, som syftar till att säkerställa eller återställa efterlevnaden av tillsynskraven och säkerställa kreditinstitutets långsiktiga bärkraft. Tillsynsmyndigheten bör ha ett nära samarbete med nationella utsedda myndigheter eller myndigheter med ansvar för insättningsgarantisystem vad gäller frågor som ligger inom deras mandat och som de har fortsatt ansvar för. Insättningsgarantisystemet och/eller den utsedda myndigheten har dessutom ett genuint intresse och är bäst lämpade att övervaka kreditinstitutets återbetalning av det belopp som insättningsgarantisystemet bidragit med till den förebyggande åtgärden och inom vilken tidsram detta sker samt att på grundval av detta besluta om ytterligare förebyggande åtgärder ska beviljas kreditinstitutet. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | ECB föreslår att det införs ett uttryckligt krav på att separera medel från institutionella skyddssystem respektive insättningsgarantisystem. Tidigare erfarenhet har visat att det är viktigt att ha en separat fond för institutionella skyddssystem för att sådana system ska fungera smidigt. Det skulle också finnas betydande fördelar med att ha separata medel för institutionella skyddssystem respektive för insättningsgarantisystem, eftersom separata medel från institutionella skyddssystem inte omfattas av de begränsningar som gäller enligt direktivet om insättningsgarantisystem. Separata medel från institutionella skyddssystem säkerställer sålunda att ett institutionellt skyddssystems övriga funktioner kan fortsätta att utföras med hjälp av de medel som har avsatts för det institutionella skyddssystemet. Genom att ingripa proaktivt och i rimlig tid säkerställer det institutionella skyddssystemet t.ex. att dess medlemsinstitut uppfyller de lagstadgade kapitalbas- och likviditetskraven. ECB välkomnar att dessa separata medel från institutionella skyddssystem liksom tidigare inte skulle omfattas av kraven i direktivet om insättningsgarantisystem. Vad gäller de institutionella skyddssystemens funktion som insättningsgarantisystem stöder ECB att de även fortsättningsvis bör omfattas av direktivet om insättningsgarantisystem för att säkerställa att det råder lika villkor. Med kommissionens förslag – i kombination med en separering mellan institutionella skyddssystem och insättningsgarantisystem – bibehålls därför den flexibilitet som krävs, samtidigt som rättslig klarhet och lika villkor säkerställs. |
| --- | --- |

6.5.

7.   Tidig varning för en eventuell bedömning av om ett institut fallerar eller sannolikt komma att fallera

| 7.1. | Enligt de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen ska ECB eller den berörda nationella behöriga myndigheten underrätta den gemensamma resolutionsnämnden så snart som möjligt om de anser att det finns en väsentlig risk för att ett eller flera av villkoren för att ett institut ska anses fallera eller sannolikt komma att fallera skulle uppfyllas (38). ECB eller den nationella behöriga myndigheten och den gemensamma resolutionsnämnden kommer därefter att diskutera möjliga åtgärder för att förhindra att sådana fallissemang inträffar samt en rimlig tidsram för att vidta åtgärderna. ECB eller den nationella behöriga myndigheten och den gemensamma resolutionsnämnden kommer att övervaka hur ärendet utvecklas och sammanträda regelbundet. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | ECB stöder detta nya förfarande för tidig varning och välkomnar att det inte påverkar det väletablerade resolutionsförfarandet (39), särskilt principerna, behörigheten och förfarandet för att bedöma om ett institut fallerar eller sannolikt kommer att fallera. Detta kommer vidare att utveckla bästa praxis för samarbete mellan ECB och den gemensamma resolutionsnämnden. Dessutom säkerställer det att ECB eller den nationella behöriga myndigheten och den gemensamma resolutionsnämnden kan bedöma krissituationer efterhand som de utvecklas och reagera med hela verktygslådan på lämpligaste sätt. |
| --- | --- |

7.2.

| 7.3. | I linje med detta välkomnar ECB att det inte krävs att den nya processen för tidig varning ska dras i gång för att det ska göras en bedömning av om ett institut fallerar eller sannolikt kommer att fallera (40). Vid en snabb krisutveckling kan det vara lämpligt att omedelbart gå vidare med en sådan bedömning, med tanke på situationens allvar och avsaknaden av lättillgängliga åtgärder som skulle kunna förhindra fallissemang. |
| --- | --- |

7.3.

8.   Resolutionsförfarande

| 8.1. | ECB välkomnar att tillämpningsområdet för resolution utvidgas. Ett bredare tillämpningsområde för resolution innebär att resolutionsverktyg blir tillgängliga för en större grupp kreditinstitut, vilket ger förbättrad tillgång till bästa möjliga internationella resolutionsverktyg och säkerställer ytterligare harmonisering av krishantering. Samtidigt förstår ECB att förslaget inte medför några krav på att resolutionsmyndigheterna öronmärker mindre kreditinstitut för resolution om en sådan åtgärd skulle vara oproportionerlig. Dessa kreditinstitut skulle fortfarande kunna avvecklas enligt nationella insolvensförfaranden om detta skulle leda till ett mer tillfredsställande resultat. ECB skulle under alla omständigheter välkomna en analys av huruvida den avsedda proportionella resolutionsutvidgningen uppnås genom den kumulativa effekten av de föreslagna ändringarna av bedömningen av allmänintresset, inbegripet det nya målet att minimera förluster för insättningsgarantisystem. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Att utvidga tillämpningsområdet för resolution så att det omfattar mindre och medelstora kreditinstitut kan endast bli trovärdigt om man finner realistiska lösningar för att säkerställa tillräcklig finansiering av resolution, inbegripet kreditinstitutens interna förlustabsorberingskapacitet, men framför allt också tillgång till finansiering av insättningsgarantisystem och finansieringsarrangemang för resolution. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Principen att förluster vid fallissemang i ett kreditinstitut först och främst bör bäras av aktieägare och fordringsägare är en hörnsten i unionens ram för krishantering. ECB välkomnar därför att denna viktiga princip bekräftas i förslaget till lagstiftningspaket. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Att utvidga tillämpningsområdet för resolution till mindre och medelstora kreditinstitut medför samtidigt utmaningar. Dessa kreditinstitut är ofta starkt beroende av inlåning som finansieringskälla och kan, beroende på lokala marknadsförhållanden, ha svårt att emittera andra finansiella instrument som på ett tillförlitligt sätt kan absorbera förluster eller omvandlas till kapital när kreditinstitutet fallerar. Det kan förekomma situationer där skuldnedskrivning av insättningar som inte skyddas genom insättningsgarantisystemet (ogaranterade insättningar) kan medföra risker för den finansiella stabiliteten, vilket skulle kunna leda till en värdeförstörelse som skadar allmänintresset. Detta kan t.ex. inträffa när skuldnedskrivning av ogaranterade insättningar i ett kreditinstitut leder till uttag av ogaranterade insättningar i andra kreditinstitut, vilket därför leder till spridningseffekter. ECB välkomnar att det genom förslaget till lagstiftningspaket införs olika alternativ för att förbättra insättarskyddet genom att insättningsgarantisystemet får utökad möjlighet att tillhandahålla finansiering i resolution (41). Detta skulle framför allt uppnås genom att klargöra och bredda testet av det minst kostsamma scenariot (42) samt införa ett insättarföreträde med enhetlig rangordning av alla insättningar (43). ECB välkomnar också kommissionens förslag att bidraget från insättningsgarantisystemet ska räknas in i kravet på en lägsta förlustabsorberingskapacitet för att få tillgång till finansieringsarrangemang för resolution, inbegripet den gemensamma resolutionsfonden, när ett överföringsverktyg används (44). Dessa förändringar, som gör att insättningsgarantisystemet och finansieringsarrangemangen för resolution bättre kan stödja resolution av mindre och medelstora kreditinstitut, utgör en oumbärlig motvikt till en ändamålsenlig utvidgning av tillämpningen av resolutionsverktyg till sådana kreditinstitut. Det är därför viktigt att förslaget till lagstiftningspaket antas som en helhet samt att det säkerställs att ändringar i ramen för krishantering och insättningsgaranti utformas på ett samstämmigt sätt. Om enbart vissa delar av förslaget till lagstiftningspaket genomförs, skulle detta kunna leda till att resolution i praktiken inte kan tillämpas på ett framgångsrikt sätt. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | I enlighet med principen om att förluster vid fallissemang i ett kreditinstitut först och främst bör bäras av aktieägare och fordringsägare, ska alla kreditinstitut som är öronmärkta för resolution ha en lägsta förlustabsorberingskapacitet som första försvarslinje, vilken har finjusterats på lämpligt sätt i enlighet med resolutionsstrategin, och därigenom säkerställa marknadsdisciplin och minimera beroendet av externa finansieringskällor. Även om insättningsgarantisystemen skulle kunna bidra till resolutionsfinansieringen och detta bidrag räknas in i kravet på en lägsta förlustabsorberingskapacitet om 8 procent av totala skulder och kapitalbas (45), skulle ett uppnående av detta tröskelvärde på 8 procent kunna förstärka den negativa dynamiken i en systemkris, t.ex. om flera kreditinstitut fallerar samtidigt eller om detta skulle medföra förluster för vissa fordringsägare, vilket i sin tur allvarligt skulle kunna undergräva den finansiella stabiliteten. ECB skulle därför stödja att det i exceptionella fall införs ett undantag för finansiell stabilitet vad gäller tillgången till finansieringsarrangemang för resolution i linje med rekommendationen från Internationella valutafonden (IMF) (46). Detta skulle göra det möjligt att få tillgång till finansieringsarrangemang för resolution innan förlustabsorbtionen uppgår till 8 procent av totala skulder och kapitalbas i de fall där detta är absolut nödvändigt för att skydda allmänintresset och den finansiella stabiliteten. Detta alternativ bör därför omfattas av strikta villkor och styrningsarrangemang, i likhet med en jämförbar mekanism i USA. Det skulle t.ex. kunna krävas ett gemensamt godkännande från gemensamma resolutionsnämnden, kommissionen och ECB. Ett sådant undantag skulle endast användas vid en kris som omfattar hela euroområdet eller en medlemsstat eller vid risk för en sådan kris, som sista utväg och sedan kreditinstitutens förlusttäckningskapacitet har använts i största möjliga utsträckning utan att detta får negativa effekter på den finansiella stabiliteten (47). |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Även om bedömningen av allmänintresset utvidgas skulle ett antal mindre kreditinstitut sannolikt fortfarande ligga utanför tillämpningsområdet för resolution. För dessa kreditinstitut skulle tillämpningen av resolutionsramen fortfarande inte vara proportionell och ECB välkomnar förbättringar och ytterligare harmonisering av nationella insolvensförfaranden (48). Ambitionsnivån i förslaget till lagstiftningspaket är begränsad i det avseendet. ECB uppmanar unionslagstiftarna att harmonisera och utöka tillgången till alternativa åtgärder vid likvidation i alla medlemsstater, särskilt insättningsgarantisystemens förmåga att stödja överföringar av tillgångar och skulder till ett förvärvande kreditinstitut. ECB välkomnar de föreslagna ändringarna av fordringsägares prioritetsordning och förtydligandena vad gäller testet av det minst kostsamma scenariot, vilket kommer att leda till bättre tillgång till finansiering av insättningsgarantisystemen och en utökad tillgänglighet för dessa åtgärder. Om det fanns sådana alternativa åtgärder i alla medlemsstater skulle detta möjliggöra en snabbare, effektivare och mer harmoniserad process för att hantera likvidationer av kreditinstitut, vilket i förlängningen kommer att gynna den finansiella stabiliteten och insättarna och begränsa insättningsgarantisystemens utbetalningsbehov. |
| --- | --- |

8.6.

| 8.7. | Slutligen välkomnar ECB förtydligandet att ansvarsfördelningen i förfarandet för nedskrivning av kapitalinstrument och andra kvalificerade skulder fullt ut återspeglar ansvarsfördelningen i resolutionsförfarandet (49). Detta innebär att tillsynsmyndighetens primära ansvar är bedömningar av om ett institut fallerar eller sannolikt kommer att fallera, medan de återstående villkoren för nedskrivning bedöms av resolutionsmyndigheten. |
| --- | --- |

8.7.

9.   Insättarföreträde

| 9.1. | ECB välkomnar kommissionens förslag om att införa ett insättarföreträde med enhetlig rangordning (50). Detta tillvägagångssätt kommer att säkerställa ökad harmonisering av fordringsägares prioritetsordning för kreditinstitut i hela unionen samt att alla insättningar, även från stora företag och undantagna insättningar, rangordnas på samma nivå (pari passu) och högre än vanliga fordringar utan säkerhet. Detta tillvägagångssätt kommer att ge bättre tillgång till finansiering från insättningsgarantisystemen och har fördelen att insättningarna bevaras som helhet, vilket innebär att insättningsgarantisystemet bättre kan bidra till krishanteringsåtgärder, både i resolution och genom förebyggande eller alternativa åtgärder, inbegripet överföringsstrategier. Detta innebär en betydande förbättring av de nu tillgängliga lösningarna för krishantering (51) och gör det lättare att hindra spridningseffekter som uppstår till följd av oro för den finansiella stabiliteten när andra kreditinstitut drabbas av bankrusningar från oförsäkrade insättare. Den ökade tillgången till strategier för försäljning av verksamhet, antingen vid resolution eller i samband med insättningsgarantisystemens alternativa åtgärder, kan resultera att man i mindre utsträckning hanterar kreditinstituts fallissemang genom likvidation där tillgångarna säljs var för sig. Detta är fördelaktigt, eftersom en sådan likvidation kan vara värdeförstörande och störa insättarna och den finansiella stabiliteten. Det föreslagna tillvägagångssättet minskar också behovet av insättarutbetalningar, som ofta innebär att insättningsgarantisystem måste mobilisera stora belopp, vilket begränsar deras likviditet och förmåga att hantera ytterligare kreditinstituts fallissemang. Med ett bättre skydd av tillgången till insättningar och den finansiella stabiliteten minskar också incitamenten att använda skattebetalarnas pengar vid kreditinstituts fallissemang. Framför allt är garanterade insättare fortfarande helt skyddade av insättningsgarantisystemet i samtliga scenarier, men gynnas också av överföringsstrategier som kan få oavbruten tillgång till deras insättningar (52). |
| --- | --- |

9.1.

| 9.2. | Detta tillvägagångssätt, där alla insättningar prioriteras framför icke-efterställda fordringar i fordringsägarnas prioritetsordning, skulle också underlätta fördelningen av förluster mellan kreditinstituts skuldinstrument utan säkerhet, vilket gör det lättare att säkerställa att nedskrivningsbara fordringsägare absorberar förluster fullt ut utan att det uppstår problem med den finansiella stabiliteten. Det skulle också minimera risken för ersättningsanspråk enligt principen om att ingen fordringsägare ska förlora mer än vid en konkurs (”no creditor worse off”-principen), vilket skulle öka möjligheterna till resolution (53). |
| --- | --- |

9.2.

| 9.3. | Samtidigt medger ECB att införandet av ett insättarföreträde med enhetlig rangordning kan leda till ytterligare kostnader för insättningsgarantisystemen i vissa scenarier av bankkrishantering. ECB konstaterar att ett insättarföreträde med enhetlig rangordning har visat sig framgångsrikt i ett antal jurisdiktioner, men att det vore önskvärt med viss ytterligare analys av de specifika situationer då det kan generera ytterligare kostnader för insättningsgarantisystemen eller då oönskade konsekvenser kan uppstå. Vid en sådan analys bör det om möjligt också övervägas vilken inverkan de föreslagna ändringarna skulle få på värderingen och prissättningen av icke-efterställda skulder utan säkerhet. I samband med detta bör erfarenheterna från jurisdiktioner som har infört ett insättarföreträde med enhetlig rangordning beaktas. Vidare bör man undersöka samspelet mellan insättarföreträde med enhetlig rangordning och godtagbarheten för vissa insättningar med avseende på minimikravet för kapitalbas och kvalificerade skulder. ECB är dessutom öppet för att undersöka alternativa lösningar som förbättrar insättningsgarantisystemens förmåga att bidra till resolution (samt även genom förebyggande och alternativa åtgärder) i samma utsträckning som ett insättarföreträde med enhetlig rangordning skulle kunna göra, samtidigt som insättningsgarantisystemens exponering mot förluster till följd av en utbetalning vid likvidation begränsas. När sådana lösningar undersöks är det absolut nödvändigt att se till att en eventuell utvidgning av tillämpningsområdet för resolution kombineras med att det finns lämplig tillgång till finansiering vid resolution, i synnerhet finansiering från insättningsgarantisystem. Slutligen skulle det krävas noggrann tillsyn över vilka effekter som införandet av insättarföreträde med enhetlig rangordning skulle få på kreditinstitutens skuldstruktur, och ECB är redo att göra en noggrann bedömning av detta för de kreditinstitut som står under dess tillsyn. |
| --- | --- |

9.3.

10.   Hantering av risken för ”limbosituationer”

| 10.1. | I direktivet om återhämtning och resolution av banker föreskrivs redan att medlemsstater ska säkerställa att ett institut som fallerar och som inte omfattas av resolutionsåtgärder ska avvecklas under ordnade former i enlighet med tillämplig nationell rätt (54). ECB stöder de föreslagna ändringar av direktivet om återhämtning och resolution av banker som ytterligare förtydligar denna mekanism (55), vilket säkerställer att en sådan avveckling inleds utan dröjsmål och att den leder till att kreditinstitutet lämnar marknaden eller avslutar sin bankverksamhet inom rimlig tid (56). |
| --- | --- |

10.1.

| 10.2. | Nationella förfaranden för hantering av ärenden som inte rör resolution bör harmoniseras ytterligare genom att resolutionsmyndigheterna ges befogenhet att inleda ett administrativt avvecklingsförfarande för institut som uppfyller de två första villkoren för resolution men som inte omfattas av resolutionsåtgärder på grund av att det saknas ett allmänintresse för resolution (57). Detta skulle vara det effektivaste sättet att på ett beslutsamt sätt ta itu med en eventuell ”limbosituation” under en längre tidsperiod. |
| --- | --- |

10.2.

| 10.3. | ECB stöder att den behöriga myndigheten får befogenhet att återkalla auktorisationen för kreditinstitut som fallerar eller sannolikt kommer att fallera, men som inte försätts i resolution (58). Samtidigt bör ändringarna inte leda till att det införs någon automatik, utan ECB ska fortsatt ha möjlighet att göra en skönsmässig bedömning av återkallandet i enlighet med rådets förordning (EU) nr 1024/2013 (59). |
| --- | --- |

10.3.

| 10.4. | Vad gäller förslaget att fastställa att ett återkallande av en auktorisation ska vara ett tillräckligt villkor för att inleda avveckling (60) anser ECB att det är av yttersta vikt att undvika oavsiktliga konsekvenser i form av motstridiga tolkningar eller skillnader i det nationella införlivandet. I kommissionens huvudförslag om hur man ska ta itu med ”limbosituationer” föreskrivs att när en resolutionsmyndighet fastställer att ett kreditinstitut uppfyller alla villkor för resolution, men inte villkoret om allmänintresse, ska den berörda nationella myndigheten också ha befogenhet att utan dröjsmål inleda ett avvecklingsförfarande för kreditinstitutet i fråga (61). Förslaget om att återkallandet av auktorisation utgör ett ”tillräckligt” villkor för avveckling kan ge medlemsstaterna incitament att avstå från att på lämpligt sätt införliva detta viktiga krav för att ge de nationella myndigheterna befogenheter (62). Ett sådant tillvägagångssätt skulle kunna leda till den felaktiga tolkningen att tillsynsmyndighetens återkallelse av tillståndet skulle vara den enda utlösande faktorn för att inleda ett avvecklingsförfarande, utan att någon hänsyn tas till resolutionsmyndighetens tidigare beslut om huruvida villkoren för resolution är uppfyllda. Detta tillvägagångssätt skulle kunna leda till en praxis där nationella administrativa myndigheter eller nationella domstolar väntar med att inleda ett avvecklingsförfarande till dess att tillståndet återkallas. Det skulle innebära att man bortser från möjligheten att det i vissa fall vore lämpligare att inleda ett avvecklingsförfarande medan kreditinstitutet fortfarande har ett banktillstånd. Mot bakgrund av dessa överväganden rekommenderar ECB att återkallandet av auktorisation inte ska utgöra en harmoniserad förutsättning för avveckling av kreditinstitut. |
| --- | --- |

10.4.

11.   Oåterkalleliga betalningsåtaganden till den gemensamma resolutionsfonden

| 11.1. | ECB rekommenderar starkt att andelen oåterkalleliga betalningsåtaganden inte höjs från 30 procent till 50 procent av det totala beloppet för institutens förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden och finansieringsarrangemangen för resolution (63). Praxisen med kreditinstitut som har ingått oåterkalleliga betalningsåtaganden har visat att vissa kreditinstituts tillämpning kan medföra en risk för att deras kärnprimärkapital överskattas. Om bedömningen av kreditinstitutets situation visar att det föreligger en sådan risk som inte har någon täckning, kan det leda till att tillsynsåtgärder vidtas för att minska risken i fråga. |
| --- | --- |

11.1.

| 11.2. | Bakgrunden till denna tillsynsfråga är att många kreditinstitut av redovisningsskäl inte bokför ett oåterkalleligt betalningsåtagande som skuld utan håller det utanför balansräkningen och samtidigt bokför kontantsäkerheten som tillgång, utan att redovisa några kostnader i resultaträkningen. Detta leder till att kreditinstitutets kärnprimärkapital överskattas eftersom det inte återspeglar att de medel som har tillförts som säkerhet till resolutionsfonden inte kan återvinnas utan motsvarande kontantbetalning. Europeiska unionens tribunal har även slagit fast att det föreligger en tillsynsrisk i samband med oåterkalleliga betalningsåtaganden (64). Observera att denna fråga inte heller skulle lösas genom de föreslagna förtydligandena (65). |
| --- | --- |

11.2.

| 11.3. | ECB välkomnar under alla omständigheter klargörandet (66) att resolutionsmyndigheten kommer att begära in de oåterkalleliga betalningsåtaganden som har lämnats och som fortfarande är utestående, om ett kreditinstitut inte längre omfattas av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen eller direktivet om återhämtning och resolution av banker och inte längre omfattas av skyldigheten att betala bidrag till den gemensamma resolutionsfonden. Detta ändringsförslag bekräftar vidare att kreditinstitut under inga omständigheter kan återfå de kontantsäkerheter som ställts för att säkra de oåterkalleliga betalningsåtagandena såvida inte motsvarande betalning görs till resolutionsfonden, vilket innebär att dessa kontantsäkerheter behöver dras från kreditinstitutens kärnprimärkapital. |
| --- | --- |

11.3.

| 11.4. | Med tanke på att vissa kreditinstitut inte bokför dessa bidrag till den gemensamma resolutionsfonden som en kostnad under tiden som fonden byggs upp skulle de slutligen behöva bokföra dessa bidrag som en kostnad när fonden används. Effekten på tillsynskvoterna begränsas visserligen av ECB:s tillsynsavdrag, men de oåterkalleliga betalningsåtagandena leder till att kreditinstitutens vinster ökar i ekonomiskt lugna tider (när den gemensamma resolutionsfonden byggs upp) och att förlusterna förvärras i krislägen (när den gemensamma resolutionsfonden används), vilket skapar en procyklisk spridningskanal. ECB anser därför att oåterkalleliga betalningsåtaganden som inte redovisas som en kostnad under den gemensamma resolutionsfondens uppbyggnadsfas är problematiska ur ett systemriskperspektiv och föreslår att deras användning ska minimeras. |
| --- | --- |

11.4.

12.   Efterlevnad av minimikraven på kapitalbaskrav och kvalificerade skulder (kedjestrukturer)

| 12.1. | De föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer innebär att resolutionsmyndigheterna får möjlighet att tillåta vissa dotterenheter att uppfylla interna MREL-krav på gruppnivå (67) snarare än individuellt. Denna möjlighet omfattas av två grupper av säkerhetsåtgärder (68). För det första krävs det för resolutionsenheter som är (blandade) finansiella moderholdingföretag inom unionen att dotterenheten är den enda direkta dotterenheten till resolutionsenheten och att både resolutionsenheten och dotterenheten är etablerade i samma medlemsstat och ingår i samma resolutionsgrupp. Alternativt, för andra typer av resolutionsenheter, ska dotterenheten omfattas av ett pelare 2-krav eller ett kombinerat buffertkrav på gruppnivå. För det andra måste resolutionsmyndigheten ha bedömt att uppfyllande av det interna MREL-kravet på gruppnivå inte påverkar möjligheten till resolution för den relevanta gruppen eller tillämpningen av nedskrivnings- och konverteringsbefogenheter för den förmedlande enheten eller för andra enheter i samma resolutionsgrupp. |
| --- | --- |

12.1.

| 12.2. | När det gäller resolutionsenheter som inte är (blandade) finansiella moderholdingföretag inom unionen görs en koppling till ett pelare 2-krav som åläggs dotterenheten på gruppnivå. ECB konstaterar att grupp- eller undergruppsbaserade krav som åläggs en dotterenhet inom en bankgrupp i unionen måste fastställas i enlighet med relevanta villkor i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (69) (nedan kallad kapitalkravsförordningen (CRR)) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (70) (nedan kallat kapitalkravsdirektivet (CRD)). Om dotterinstitutet t.ex. varken är ett moderinstitut i en medlemsstat eller har dotterföretag i tredjeländer, får tillsynsmyndigheten kräva efterlevnad av vissa skyldigheter enligt kapitalkravsförordningen och kapitalkravsdirektivet (71) på undergruppsnivå enbart om detta är motiverat av tillsynsskäl på grund av riskens särdrag eller institutets kapitalstruktur eller om medlemsstaterna antar nationella lagar som innehåller krav på strukturell separering mellan verksamheter inom en bankgrupp (72). |
| --- | --- |

12.2.

13.   Andra aspekter som rör ramen för insättningsgaranti

| 13.1. | De föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet omfattar ett antal andra ändringar i ramen för insättningsgaranti (73). ECB välkomnar de ändringar som leder till ytterligare harmonisering och utökar myndigheternas verktygslåda inom ramen för krishantering och insättningsgaranti. |
| --- | --- |

13.1.

| 13.2. | ECB ser med oro på vissa av de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystem. För det första syftar de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet till att ålägga tillsynsmyndigheten att säkerställa att kreditinstituten efterlever sina skyldigheter som medlemmar i insättningsgarantisystemen (74). Tillsynsmyndighetens befogenheter enligt kapitalkravsdirektivet kan endast användas för att uppfylla de mål som anges i direktivet och kan inte utvidgas till att omfatta andra frågor, såsom kreditinstitutens bristande efterlevnad av sina skyldigheter som medlemmar i insättningsgarantisystemen. Myndigheterna med ansvar för insättningsgarantisystem är dessutom betydligt bättre lämpade att bedöma sådan efterlevnad och bör i stället tilldelas relevanta verkställighetsbefogenheter. ECB rekommenderar därför att detta förslag omprövas. |
| --- | --- |

13.2.

| 13.3. | För det andra indikerar de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet att insättningsgarantisystem kommer att tillåtas hålla sina medel på nationella centralbankers konton (75). Även om öppnandet av sådana konton skulle vara förenligt med fördraget (76), kan denna bestämmelse medföra att vissa nationella centralbankers stadgar behöver ändras enligt nationell lagstiftning för att säkerställa att både offentliga och privata insättningsgarantisystem är berättigade att öppna de konton som krävs. Dessutom skulle det inte vara förenligt med förbudet mot monetär finansiering om en nationell centralbank eventuellt finansierar ett insättningsgarantisystem, t.ex. om övertrasseringsrätt beviljas för ett konto som ett insättningsgarantisystem håller hos en nationell centralbank, i den mån som insättningsgarantisystemet är att betrakta som ett ”offentligrättsligt organ” enligt artikel 123.1 i fördraget (77). |
| --- | --- |

13.3.

14.   Underlätta överföringen av avgifter till insättningsgarantisystem

| 14.1. | När ett kreditinstitut upphör att vara medlem i ett insättningsgarantisystem och ansluter sig till ett annat insättningsgarantisystem, eller om en del av dess verksamhet överförs till ett annat insättningsgarantisystem, överför det ursprungliga insättningsgarantisystemet för närvarande endast en mindre del av kreditinstitutets tidigare avgifter till det nya insättningsgarantisystemet. När insättningsgarantisystemen har nått sin målnivå från och med 2024 kan möjligheten att överföra avgifter helt upphöra, eftersom endast avgifter från de senaste 12 månaderna kan överföras. Om ett kreditinstitut ansluter sig till ett annat insättningsgarantisystem kommer detta att leda till ett finansieringsöverskott i det ursprungliga insättningsgarantisystemet, eftersom de risker som täcks av detta insättningsgarantisystem minskas samtidigt som dess finansiella medel är i stort sett desamma. Å andra sidan uppstår ett finansieringsunderskott hos det mottagande insättningsgarantisystemet, eftersom de överförda medlen inte står i proportion till de överförda riskerna. Detta underskott måste täckas av det överförande kreditinstitutet eller av alla medlemmar i det mottagande insättningsgarantisystemet. Den nuvarande ramen för insättningsgaranti gynnar det ursprungliga insättningsgarantisystemet på bekostnad av det överförande kreditinstitutet och/eller medlemmarna i det mottagande insättningsgarantisystemet. Om ramen för insättningsgaranti inte ändras medför det betydande icke-återvinningsbara kostnader för ett kreditinstitut som ansluter sig till ett annat insättningsgarantisystem. Detta utgör ett väsentligt hinder för målet att främja den inre marknaden för banktjänster i unionen. |
| --- | --- |

14.1.

| 14.2. | ECB beklagar att kommissionens förslag inte följer EBA:s rekommendation (78) att ge EBA i uppdrag att utveckla en metod som skulle åtgärda denna brist i ramen för insättningsgaranti. ECB skulle föreslå att EBA får i uppdrag att utveckla en metod för att beräkna det avgiftsbelopp som ska överföras för att säkerställa överensstämmelse med de överförda riskerna. Detta skulle minimera finansieringsöverskottet hos det ursprungliga insättningsgarantisystemet och eventuella finansieringsunderskott hos det mottagande insättningsgarantisystemet, och på så sätt undvika att onödiga kostnader åläggs det överförande kreditinstitutet och andra medlemmar i det mottagande insättningsgarantisystemet. En sådan metod bör balansera de berörda insättningsgarantisystemens intressen och bevara den finansiella stabiliteten i hela systemet. |
| --- | --- |

14.2.

15.   Informationsutbyte

| 15.1. | Förslaget till lagstiftningspaket syftar till att ytterligare förbättra de bestämmelser som reglerar informationsutbytet i samband med krishantering (79). |
| --- | --- |

15.1.

| 15.2. | ECB stöder ett omfattande och snabbt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter med avseende på krishantering. ECB och den gemensamma resolutionsnämnden har redan ett omfattande bilateralt samförståndsavtal som främjar ett sådant utbyte (80). Genom detta avtal upprättas flera kanaler för informationsutbyte och samarbete, vilket säkerställer att den gemensamma resolutionsnämnden informeras om relevant utveckling när det gäller enheter som står under ECB:s direkta tillsyn. |
| --- | --- |

15.2.

| 15.3. | ECB har emellertid vissa betänkligheter vad gäller de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen respektive av direktivet om återhämtning och resolution av banker som innebär att ECB och andra ECBS-medlemmar ska förse den gemensamma resolutionsnämnden med all information som krävs för att nämnden ska kunna utföra sina uppgifter enligt förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen (81) samt förse kommissionen med all information som krävs för att kommissionen ska kunna utföra sina uppgifter enligt direktivet om återhämtning och resolution av banker i samband med policyutveckling, inbegripet utarbetande av konsekvensbedömningar samt utarbetande av och förhandlingar om lagstiftningsförslag (82). |
| --- | --- |

15.3.

| 15.4. | Det materiella tillämpningsområdet för dessa skyldigheter är oklart och därför vore det välkommet med en ytterligare precisering av vilken typ av information som ska överföras till den gemensamma resolutionsnämnden och kommissionen. Eventuella nya bestämmelser om informationsutbyte som ska ingå i direktivet om återhämtning och resolution av banker kan endast vara tillämpliga på det direktivets syfte. Ett sådant informationsutbyte skulle t.ex. inte omfatta information som rör tillsyn över kreditinstitut eller kommissionens verksamhet i fråga om policyutveckling. ECB förstår att detta informationsutbyte endast gäller information i aggregerad form som inte berör enskilda kreditinstitut. ECB skulle dessutom välkomna att det upprättas samarbetsarrangemang med kommissionen för att säkerställa en effektiv och smidig överföring av denna information. Slutligen förstår ECB att all konfidentiell information kommer att översändas till kommissionen i enlighet med relevant sektorsspecifik unionslagstiftning om skydd av konfidentiell information samt undantag från sådant skydd. |
| --- | --- |

15.4.

| 15.5. | Det bör också påpekas att konfidentiella statistiska uppgifter endast får överföras till den gemensamma resolutionsnämnden och kommissionen i enlighet med relevant unionslagstiftning om skydd av konfidentiella uppgifter. Enligt artikel 8.4a i rådets förordning (EG) nr 2533/98 (83) får ECBS-medlemmar överföra konfidentiella statistiska uppgifter (84) till myndigheter eller organ i medlemsstaterna och unionen med ansvar för tillsynen över finansinstitut, marknader och infrastruktur eller det finansiella systemets stabilitet i den utsträckning och på den detaljnivå som är nödvändig för att utföra deras respektive uppgifter. Enligt samma artikel ska de myndigheter eller organ som tar emot konfidentiella statistiska uppgifter vidta alla nödvändiga regleringsmässiga, administrativa, tekniska och organisationsmässiga åtgärder för att säkerställa det fysiska skyddet och mjukvaruskyddet av konfidentiella statistiska uppgifter. På grundval av detta samt på den gemensamma resolutionsnämndens begäran överför ECB konfidentiella statistiska uppgifter till den gemensamma resolutionsnämnden. |
| --- | --- |

15.5.

16.   Överföring av personuppgifter

| 16.1. | Även om förslaget till lagstiftningspaket syftar till att ytterligare förbättra bestämmelserna om informationsutbyte i samband med krishantering, behandlas inte skyddet av personuppgifter, som är en viktig fråga och en grundläggande rättighet. I förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen skulle det kunna ges tydligare vägledning om utbyte av personuppgifter och lämpliga skyddsåtgärder för registrerade i syfte att säkerställa en rättvis balans mellan de olika intressen som står på spel. |
| --- | --- |

16.1.

| 16.2. | Erfarenheten har dessutom visat att efterlevnaden av dataskyddsregler kan innebära att det tar ytterligare tid för att genomföra de åtgärder som behövs innan relevant information utbyts. Denna extra tid skulle kunna leda till eventuella fördröjningar. Detta skulle vara särskilt problematiskt i samband med en krissituation när t.ex. den gemensamma resolutionsnämnden behöver snabb information för att förbereda resolution. Det kan därför finnas ett behov av att införa särskilda bestämmelser för att tillfälligt lätta på de förfarandemässiga kraven på uppgiftsskydd i syfte att säkerställa en rimlig avvägning mellan de olika intressen som står på spel under sådana krisomständigheter.
  I de fall där ECB rekommenderar att förordningsförslaget och direktivförslagen ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex. |
| --- | --- |

16.2.

I de fall där ECB rekommenderar att förordningsförslaget och direktivförslagen ska ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska i EUR-Lex.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 5 juli 2023.

Christine LAGARDE

ECB:s ordförande

---

(1)  COM(2023) 226 final.

1

(2)  COM(2023) 227 final.

2

(3)  COM(2023) 228 final.

3

(4)  COM(2023) 229 final.

4

(5)  Se Europeiska centralbankens yttrande CON/2017/6 av den 8 mars 2017 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2014/59/EU vad gäller rangordningen av skuldinstrument utan säkerhet i en insolvenshierarki (EUT C 132, 26.4.2017, s. 1) och Europeiska centralbankens yttrande CON/2017/47 av den 8 november 2017 om ändringar av unionens krishanteringssystem (EUT C 34, 31.1.2018, s. 17). Alla ECB:s yttranden finns i EUR-Lex. Se även ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, som finns på ECB:s webbplats www.ecb.europa.eu.

5

(6)  Se motiveringen till de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, s. 5 och 10.

6

(7)  Se ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 1.

7

(8)  Se motiveringen till de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker , s. 19.

8

(9)  Se Eurogruppens uttalande om bankunionens framtid av den 16 juni 2022, finns på EU-rådets webbplats www.consilium.europa.eu.

9

(10)  Se punkt 1.1 i Europeiska centralbankens yttrande CON/2016/26 av den 20 april 2016 om ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 806/2014 för att inrätta ett europeiskt insättningsgarantisystem (EUT C 252, 12.7.2016, s. 1).

10

(11)  Se ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 1–4 och 14–15.

11

(12)  Se punkt 1.1 i yttrande CON/2016/26.

12

(13)  Se meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska centralbanken, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om översyn av ramen för krishantering och insättningsgaranti för att bidra till att fullborda bankunionen (COM(2023) 225 final).

13

(14)  Se punkt 4 i yttrande CON/2017/47 och ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 2 och 5–6.

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 30.7.2014, s. 1).

15

(16)  Se artikel 1.15 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 13 i den förordningen.

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 12.6.2014, s. 190).

17

(18)  Se artikel 1.15 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 13 i den förordningen.

18

(19)  Se artikel 1.15 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 13 i den förordningen.

19

(20)  Se artikel 1.15 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 13 i den förordningen.

20

(21)  Se skäl 14 och artikel 1.16 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 13c i den förordningen.

21

(22)  Samförståndsavtal mellan den gemensamma resolutionsnämnden och Europeiska centralbanken vad gäller samarbete och informationsutbyte, finns på EUR-Lex.

22

(23)  Se artikel 1.16 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 13c i den förordningen.

23

(24)  Se artikel 27.1 h i direktivet om återhämtning och resolution av banker.

24

(25)  Se artikel 1.16 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 13c.1 b i den förordningen.

25

(26)  Se ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 2 och 6–7.

26

(27)  Se artikel 1.20 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 18a.2 i den förordningen.

27

(28)  Se artikel 1.20 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 18a i den förordningen och artikel 1.19 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som lägger till en ny artikel 32c i det direktivet.

28

(29)  Se artikel 1.20 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 18a.2 b i den förordningen.

29

(30)  Se artikel 1.12 i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som ändrar artikel 11 i det direktivet.

30

(31)  Se artikel 1.19 b i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 18.4 d i den förordningen.

31

(32)  Se artikel 1.17 b i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32.4 d i det direktivet.

32

(33)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU av den 16 april 2014 om insättningsgarantisystem (EUT L 173, 12.6.2014, s. 149).

33

(34)  Se artikel 1.20 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 18a.1 b i den förordningen och artikel 1.19 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som lägger till en ny artikel 32c.1 b i det direktivet.

34

(35)  Se artikel 1.13 i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som lägger till en ny artikel 11e i det direktivet.

35

(36)  Se skäl 30 i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet.

36

(37)  Se artikel 1.13 i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som lägger till en ny artikel 11e.5 i det direktivet.

37

(38)  Se skäl 15 och artikel 1.16 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 13c i den förordningen.

38

(39)  Se skäl 15 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen.

39

(40)  Se skäl 16 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen.

40

(41)  Se t.ex. artikel 1.56 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 109 i det direktivet.

41

(42)  Se artikel 1.13 i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som lägger till en ny artikel 11e i det direktivet.

42

(43)  Se artikel 1.55 a i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 108.1 i det direktivet.

43

(44)  Se artikel 1.24 a i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 27.7 i den förordningen.

44

(45)  Se artikel 1.24 a i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 27.7 i den förordningen.

45

(46)  Se IMF, Financial Sector Assessment Program – Technical Note – Bank Resolution and Crisis Management (2018), s. 6 och 30, finns på IMF:s webbplats www.imf.org.

46

(47)  Se även ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 4.

47

(48)  Se ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 3 och 11. ECB uppmanar kommissionen att undersöka om det är möjligt att – med stöd av det europeiska insättningsgarantisystemet – införa lösningar såsom en europeisk ram för administrativ likvidation för att säkerställa att sådana kreditinstituts fallissemang hanteras på ett effektivt och harmoniserat sätt.

48

(49)  Se skäl 26 och artikel 1.23 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 21 i den förordningen.

49

(50)  Se artikel 1.55 a i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 108.1 i det direktivet.

50

(51)  Se i detta hänseende även ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 4 och 13.

51

(52)  För ytterligare information om den metod som används i USA, som inbegriper ett insättarföreträde med enhetlig rangordning och i hög grad bygger på överföringsstrategier, se tal av Andrea Enria, ordförande av ECB:s tillsynsnämnd, ”Of temples and trees: on the road to completing the European banking union”, vilket finns på webbplatsen för ECB:s banktillsyn, www.bankingsupervision.europa.eu.

52

(53)  Se punkt 2.3.2 i yttrande CON/2017/6.

53

(54)  Se artikel 32b i direktivet om återhämtning och resolution av banker.

54

(55)  Se artikel 1.18 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32b i det direktivet.

55

(56)  Se punkt 3.2 i yttrande CON/2020/25; ECB:s bidrag till Europeiska kommissionens riktade samråd om översynen av ramen för krishantering och insättningsgaranti, s. 2 och 8.

56

(57)  Se även punkt 8.6 ovan.

57

(58)  Se artikel 1.18 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32b.3 i det direktivet.

58

(59)  Se artiklarna 4.1 a och 14.5 i rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

59

(60)  Se skäl 16 och artikel 1.18 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32b.4 i det direktivet.

60

(61)  Se skäl 16 och artikel 1.18 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32b.1 och 32b.2 i det direktivet.

61

(62)  Se artikel 1.18 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 32b.1 i det direktivet och föreskriver att den berörda nationella administrativa eller rättsliga myndigheten ska ha befogenhet att utan dröjsmål inleda förfarandet för att avveckla institutet eller enheten under ordnade former.

62

(63)  Se artikel 1.37 a i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 70.3 i den förordningen och artikel 1.53 a i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 103.3 i det direktivet.

63

(64)  Se dom av den 9 september 2020, BNP Paribas mot Europeiska centralbanken, T-150/18 och T-345/18, EU:T:2020:394, punkt 78.

64

,

(65)  Se artikel 1.37 b i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 70.3a i den förordningen, och artikel 1.53 b i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som lägger till en ny artikel 103.3a i det direktivet.

65

(66)  Se artikel 1.37 b i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som lägger till en ny artikel 70.3a i den förordningen, och artikel 1.53 b i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som lägger till en ny artikel 103.3a i det direktivet.

66

(67)  Se artiklarna 1.3 a och 2.7 a i de föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer, som ändrar artikel 45f.1 i direktivet om återhämtning och resolution av banker respektive artikel 12g.1 i förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen.

67

(68)  Se artiklarna 1.3 a och 2.7 a i de föreslagna ändringarna avseende kedjestrukturer, som ändrar artikel 45f.1 i direktivet om återhämtning och resolution av banker respektive artikel 12g.1 i förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen.

68

(69)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

69

(70)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338).

70

(71)  Se del två till del åtta i kapitalkravsförordningen och avdelning VII i kapitalkravsdirektivet.

71

(72)  Se artikel 11.6 i kapitalkravsförordningen.

72

(73)  Majoriteten av dessa ändringar kan härledas tillbaka till Europeiska bankmyndighetens yttrande om finansiering av insättningsgarantisystem och användningen av medlen från insättningsgarantisystem (EBA/OP/2020/02), finns på EBA:s webbplats www.eba.europa.eu.

73

(74)  Se artikel 1.3 a i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som ändrar artikel 4.4 i det direktivet.

74

(75)  Se artikel 1.11 e i de föreslagna ändringarna av direktivet om insättningsgarantisystemet, som lägger till en ny artikel 10.7a i det direktivet.

75

(76)  Se artikel 17 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), där det föreskrivs att nationella centralbanker får öppna konton för kreditinstitut, offentliga organ och andra marknadsaktörer för att genomföra sina transaktioner.

76

ECBS-stadgan

(77)  Se ECB:s konvergensrapport 2022, punkt 2.2.3; och yttrande CON/2020/24.

77

(78)  Se Europeiska bankmyndighetens yttrande om kvalificerade insättningar, garantinivå och samarbete mellan insättningsgarantisystem (EBA/OP/2019/10), finns på EBA:s webbplats www.eba.europa.eu.

78

(79)  Se artikel 1.25 och 1.43 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artiklarna 30 respektive 88 i den förordningen.

79

(80)  Samförståndsavtal mellan den gemensamma resolutionsnämnden och Europeiska centralbanken vad gäller samarbete och informationsutbyte.

80

(81)  Se artikel 1.29 i de föreslagna ändringarna av förordningen om den gemensamma resolutionsmekanismen, som ändrar artikel 34 i den förordningen, och artikel 1.58 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 128 i det direktivet.

81

(82)  Se artikel 1.58 i de föreslagna ändringarna av direktivet om återhämtning och resolution av banker, som ändrar artikel 128 i det direktivet.

82

(83)  Rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (EGT L 318, 27.11.1998, s. 8). Rättslig grund för förordning (EG) nr 2533/98 är artikel 5.4 i ECBS-stadgan, där det föreskrivs att rådet bland annat, med de nationella centralbankernas stöd, ska fastställa vilka sekretessföreskrifter som gäller för ECB:s insamling av statistiska uppgifter i enlighet med förfarandet i artikel 41 i ECBS-stadgan.

83

(84)  Enligt definitionen i artikel 1.12 i förordning (EG) 2533/98.

84

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/34 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/34

---

Eurons växelkurs (1)

30 augusti 2023

(2023/C 307/05)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,0886 |
| JPY | japansk yen | 159,15 |
| DKK | dansk krona | 7,4531 |
| GBP | pund sterling | 0,85920 |
| SEK | svensk krona | 11,8410 |
| CHF | schweizisk franc | 0,9568 |
| ISK | isländsk krona | 142,70 |
| NOK | norsk krona | 11,5460 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 24,107 |
| HUF | ungersk forint | 379,85 |
| PLN | polsk zloty | 4,4728 |
| RON | rumänsk leu | 4,9420 |
| TRY | turkisk lira | 29,1190 |
| AUD | australisk dollar | 1,6814 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4764 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,5427 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,8250 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,4723 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 442,07 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 20,2170 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,9347 |
| IDR | indonesisk rupiah | 16 590,26 |
| MYR | malaysisk ringgit | 5,0511 |
| PHP | filippinsk peso | 61,800 |
| RUB | rysk rubel | |
| THB | thailändsk baht | 38,145 |
| BRL | brasiliansk real | 5,2877 |
| MXN | mexikansk peso | 18,2478 |
| INR | indisk rupie | 90,0188 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,0886

JPY

japansk yen

159,15

DKK

dansk krona

7,4531

GBP

pund sterling

0,85920

SEK

svensk krona

11,8410

CHF

schweizisk franc

0,9568

ISK

isländsk krona

142,70

NOK

norsk krona

11,5460

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

24,107

HUF

ungersk forint

379,85

PLN

polsk zloty

4,4728

RON

rumänsk leu

4,9420

TRY

turkisk lira

29,1190

AUD

australisk dollar

1,6814

CAD

kanadensisk dollar

1,4764

HKD

Hongkongdollar

8,5427

NZD

nyzeeländsk dollar

1,8250

SGD

singaporiansk dollar

1,4723

KRW

sydkoreansk won

1 442,07

ZAR

sydafrikansk rand

20,2170

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,9347

IDR

indonesisk rupiah

16 590,26

MYR

malaysisk ringgit

5,0511

PHP

filippinsk peso

61,800

RUB

rysk rubel

THB

thailändsk baht

38,145

BRL

brasiliansk real

5,2877

MXN

mexikansk peso

18,2478

INR

indisk rupie

90,0188

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

V Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/35 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/35

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende M.11214 – MUBADALA CAPITAL / FORTRESS MANAGEMENT / FIG)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

(2023/C 307/06)

1.

Denna anmälan berör följande företag:

| — | Mubadala Capital LLC (Mubadala Capital, Saudiarabien), kontrollerat av Mubadala Investment Company PJSC (Saudiarabien). |
| --- | --- |

—

Mubadala Capital LLC (Mubadala Capital, Saudiarabien), kontrollerat av Mubadala Investment Company PJSC (Saudiarabien).

| — | FIG Buyer GP (Fortress Management, Förenta staterna), en nyligen bildad enhet helt ägd av medlemmar i den nuvarande ledningen för Fortress Investment Group LLC. |
| --- | --- |

—

FIG Buyer GP (Fortress Management, Förenta staterna), en nyligen bildad enhet helt ägd av medlemmar i den nuvarande ledningen för Fortress Investment Group LLC.

| — | Fortress Investment Group LLC (FIG, Förenta staterna). |
| --- | --- |

—

Fortress Investment Group LLC (FIG, Förenta staterna).

Mubadala Capital och Fortress Management kommer att förvärva gemensam kontroll, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, över hela FIG.

Koncentrationen genomförs genom förvärv av egetkapitalandelar och ett kommanditbolagsavtal.

2.

| — | Mubadala Capital: kapitalförvaltande dotterbolag till MIC. |
| --- | --- |

—

Mubadala Capital: kapitalförvaltande dotterbolag till MIC.

| — | Fortress Management: ägs av medlemmar i den nuvarande ledningen för FIG. |
| --- | --- |

—

Fortress Management: ägs av medlemmar i den nuvarande ledningen för FIG.

| — | FIG: diversifierad portföljförvaltningsföretag. |
| --- | --- |

—

FIG: diversifierad portföljförvaltningsföretag.

3.

Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2).

4.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Följande referens bör alltid anges:

M.11214 - MUBADALA CAPITAL / FORTRESS MANAGEMENT / FIG

Synpunkterna kan sändas till kommissionen per e-post eller per post. Använd följande kontaktuppgifter:

E-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Post:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (koncentrationsförordningen).

1

koncentrationsförordningen

(2)  EUT C 366, 14.12.2013, s. 5.

2

---

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/37 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/37

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende M.11229 – MFE-MEDIAFOREUROPE / PROSIEBENSAT1)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

(2023/C 307/07)

1.

Denna anmälan berör följande företag:

| — | MFE-MEDIAFOREUROPE N.V. (MFE, Nederländerna), kontrollerat av Fininvest S.p.A. (Italien). |
| --- | --- |

—

MFE-MEDIAFOREUROPE N.V. (MFE, Nederländerna), kontrollerat av Fininvest S.p.A. (Italien).

| — | ProSiebenSat.1 Media SE (P7S1, Tyskland). |
| --- | --- |

—

ProSiebenSat.1 Media SE (P7S1, Tyskland).

MFE kommer att förvärva ensam kontroll, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, över hela P7S1.

Koncentrationen genomförs genom förvärv av aktier.

2.

| — | MFE: multinationell mediekoncern som tillhandahåller italienska och spanska avgiftsfria tv-kanaler, radiostationer och innehåll för betal-tv och som bedriver affärsverksamhet inom den audiovisuella sektorn, bl.a. försäljning av reklam på olika distributionsplattformar. |
| --- | --- |

—

MFE: multinationell mediekoncern som tillhandahåller italienska och spanska avgiftsfria tv-kanaler, radiostationer och innehåll för betal-tv och som bedriver affärsverksamhet inom den audiovisuella sektorn, bl.a. försäljning av reklam på olika distributionsplattformar.

| — | P7S1: företag som är verksamt inom massmedier och digitala medier i underhållnings-, dejtnings- och videosegmentet samt inom handels- och venturesegmentet med fokus på tyskspråkiga länder. |
| --- | --- |

—

P7S1: företag som är verksamt inom massmedier och digitala medier i underhållnings-, dejtnings- och videosegmentet samt inom handels- och venturesegmentet med fokus på tyskspråkiga länder.

3.

Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2).

4.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Följande referens bör alltid anges:

M.11229 – MFE-MEDIAFOREUROPE / PROSIEBENSAT1

Synpunkterna kan sändas till kommissionen per e-post eller per post. Använd följande kontaktuppgifter:

E-post: COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu

Post:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (koncentrationsförordningen).

1

koncentrationsförordningen

(2)  EUT C 366, 14.12.2013, s. 5.

2

---

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

| 31.8.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 307/38 |
| --- | --- | --- | --- |

31.8.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 307/38

---

Offentliggörande av en godkänd standardändring av produktspecifikationen för en skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i sektorn för jordbruksprodukter och livsmedel enligt artikel 6b.2 och 6b.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014

(2023/C 307/08)

Detta meddelande offentliggörs i enlighet med artikel 6b.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 664/2014 (1).

MEDDELANDE OM GODKÄNNANDE AV EN STANDARDÄNDRING AV PRODUKTSPECIFIKATIONEN FÖR EN SKYDDAD URSPRUNGSBETECKNING ELLER EN SKYDDAD GEOGRAFISK BETECKNING MED URSPRUNG I EN MEDLEMSSTAT

(förordning (EU) nr 1151/2012)

”Bardejovský Med / Med z Bardejova”

EU-nr: PDO-SK-02778-AM01 – 14 juni 2023

SUB (X) SGB ( )

1.   Produktens namn

”Bardejovský Med / Med z Bardejova”

2.   Medlemsstat till vilken det geografiska området hör

Slovakien

3.   Myndighet i medlemsstaten som meddelar standardändringen

Myndighet för industriellt rättsskydd i republiken Slovakien

—

4.   Beskrivning av den eller de ändringar som godkänts

”BARDEJOVSKÝ MED / MED Z BARDEJOVA”

URSPRUNGLIG TEXT

Bladhonung från gran

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 60 % |
| Innehåll av spårämnen: | mer än 1 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 100 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 60 %

Innehåll av spårämnen:

mer än 1 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 100 mS/m

Den innehåller mycket stora mängder mineraler och spårämnen.

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering |
| --- | --- |
| 95–114 mm på Pfund-skalan |
| Kristallisering: | kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses |
| Doft: | mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft |
| Smak: | subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak |

Färg:

klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering

95–114 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses

Doft:

mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft

Smak:

subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak

Bladhonung från lind

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 60 % |
| Innehåll av spårämnen: | mer än 1 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 90 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 60 %

Innehåll av spårämnen:

mer än 1 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 90 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, 95–110 mm på Pfund-skalan |
| --- | --- |
| Kristallisering: | kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn |
| Doft: | kryddig med ett starkt inslag av lindblom |
| Smak: | svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak |

Färg:

klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, 95–110 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn

Doft:

kryddig med ett starkt inslag av lindblom

Smak:

svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak

Bladhonung

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| | för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 60 % |
| Innehåll av spårämnen: | mer än 1 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 95 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 60 %

Innehåll av spårämnen:

mer än 1 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 95 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, rödbrun, brun till mörkbrun |
| --- | --- |
| 95–110 mm på Pfund-skalan |
| Kristallisering: | snabb, bildar relativt tjocka kristaller |
| Doft: | lätt kryddig |
| Smak: | lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg |

Färg:

klar, rödbrun, brun till mörkbrun

95–110 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

snabb, bildar relativt tjocka kristaller

Doft:

lätt kryddig

Smak:

lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg

NY LYDELSE

Bladhonung från gran

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 45 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 100 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 100 mS/m

Den innehåller mycket stora mängder mineraler och spårämnen.

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering |
| --- | --- |
| minst 65 mm på Pfund-skalan |
| Kristallisering: | kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses |
| Doft: | mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft |
| Smak: | subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak |

Färg:

klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering

minst 65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses

Doft:

mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft

Smak:

subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak

Bladhonung från lind

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 45 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 90 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 90 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan |
| --- | --- |
| Kristallisering: | kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn |
| Doft: | kryddig med ett starkt inslag av lindblom |
| Smak: | svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak |

Färg:

klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn

Doft:

kryddig med ett starkt inslag av lindblom

Smak:

svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak

Bladhonung

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |
| Glukos- och fruktoshalt: | minst 45 % |
| Elektrisk ledningsförmåga: | minst 95 mS/m |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt:

minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga:

minst 95 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan |
| --- | --- |
| Kristallisering: | snabb, bildar relativt tjocka kristaller |
| Doft: | lätt kryddig |
| Smak: | lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg |

Färg:

klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

snabb, bildar relativt tjocka kristaller

Doft:

lätt kryddig

Smak:

lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg

Ändringen påverkar det sammanfattande dokumentet.

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”Bardejovský Med / Med z Bardejova”

EU-nr: PDO-SK-02778-AM01 – 14 juni 2023

SUB (X) SGB ( )

1.   Namn [på SUB eller SGB]

”Bardejovský Med / Med z Bardejova”

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Slovakien

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1.   Produkttyp [se bilaga XI]

Klass 1.4 Andra produkter av animaliskt ursprung (ägg, honung, diverse mjölkprodukter utom smör osv.)

3.2.   Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämplig

”Bardejovský Med / Med z Bardejova” omfattar tre separata produkter:

Bladhonung från gran.

Bladhonung från lind.

Bladhonung.

Den säljs på marknaden i flytande eller kristalliserad form.

Bladhonung från gran

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt: minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga: minst 100 mS/m

Den innehåller mycket stora mängder mineraler och spårämnen.

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering |
| --- | --- |
| 95–65 mm på Pfund-skalan |
| Kristallisering: | kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses |
| Doft: | mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft |
| Smak: | subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak |

Färg:

klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering

95–65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen ger mycket fina kristaller som löses snabbt vid låg temperatur när honungen löses

Doft:

mild, inte påträngande, svagt sötaktig, smörig doft

Smak:

subtil sötma med en mild, inte utpräglat smörig smak

Bladhonung från lind

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt: minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga: minst 90 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan |
| --- | --- |
| Kristallisering: | kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn |
| Doft: | kryddig med ett starkt inslag av lindblom |
| Smak: | svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak |

Färg:

klar, mörkbrun till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering, mer än 65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

kristalliseringen av bladhonung från lind går relativt snabbt jämfört med från andra arter, kristallerna är ganska stora och liknar grova sandkorn

Doft:

kryddig med ett starkt inslag av lindblom

Smak:

svagt kryddig med en tydligt mentolliknande smak

Bladhonung

Fysikalisk-kemiska egenskaper

| Vattenhalt: | högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig |
| --- | --- |
| Hydroximetylfurfuralhalt (HMF): | för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg |
| | för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg |
| Sackaroshalt: | högst 5 g/100 g |

Vattenhalt:

högst 18 % på kärlets yta efter att honungen har satt sig

Hydroximetylfurfuralhalt (HMF):

för olöst honung efter slungning, högst 5 mg/kg

för löst honung efter kristallisering, högst 15 mg/kg

Sackaroshalt:

högst 5 g/100 g

Glukos- och fruktoshalt: minst 45 %

Elektrisk ledningsförmåga: minst 95 mS/m

Organoleptiska egenskaper

Utseende

| Färg: | klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering |
| --- | --- |
| | mer än 65 mm på Pfund-skalan |
| Kristallisering: | snabb, bildar relativt tjocka kristaller |
| Doft: | lätt kryddig |
| Smak: | lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg |

Färg:

klar, mörk till svart, med en svagt grön ton efter kristallisering

mer än 65 mm på Pfund-skalan

Kristallisering:

snabb, bildar relativt tjocka kristaller

Doft:

lätt kryddig

Smak:

lätt smörig och kryddig med ett karakteristiskt inslag av honungsdagg

3.3.   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

—

3.4.   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Alla steg i produktionen av ”Bardejovský Med / Med z Bardejova”, från placeringen av bikuporna till påfyllningen av honung på burkar, måste äga rum i det avgränsade geografiska området.

3.5.   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

”Bardejovský Med / Med z Bardejova” måste förpackas i det avgränsade geografiska område som avses i punkt 4 för ett bättre skydd av produktens äkthet och kvalitet och för att säkerställa spårbarhet och tillsyn av produkten.

Detta är enda sättet att bevara kvaliteten och förhindra förändringar av fysikalisk-kemiska och organoleptiska egenskaper. Transport av varorna till en ny plats medför förändringar av temperatur och luftfuktighet, upptag av lukter utifrån, ökning av mängden HMF och en minskning av diastas. Förpackning av produkten i det avgränsade området minskar risken för att den ska blandas med honung som kommer från området utanför det som definieras i punkt 4.

3.6.   Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

—

4.   Kort beskrivning av det geografiska området

”Bardejovský Med / Med z Bardejova” tillverkas i området kring Čergovbergen i distriktet Bardejov, i kommunerna Hertník, Šiba, Hervartov, Richvald, Kríže, Tarnov, Rokytov och Mokroluh, och i följande delar av staden Bardejov: Koligrund, Bardejovská zábava, Poštárka och Bardejov-Mihaľov.

5.   Samband med det geografiska området

Ansökan om registrering av ursprungsbeteckningen ”Bardejovský Med / Med z Bardejova” bygger enbart på produktens specifika kvalitet och egenskaper, vilka är en följd av de naturliga och mänskliga faktorerna i det geografiska området.

Čergovbergen ligger i nordöstra delen av Slovakien. Bergskedjan bildades på en bas av flysch med sandsten och lersten. Ytan är täckt med blandskog som domineras av bok och olika arter av gran. Bardejovdelen av kullarna har homogena granbestånd som i ett område även har lindar och bokar insprängda. Andelen granar i skogen i det avgränsade geografiska området är mycket hög – den uppskattas till 70 %. Omkring 6 000 hektar av det beskogade området är täckt med granskog. Bikuporna finns i detta område och är permanenta eller flyttbara.

Hela Čergovkedjan ligger i den tempererade zonen, med medeltemperaturer på mellan –3 °C och –6 °C på vintern och mellan 14 °C och 16 °C på sommaren samt snötäcke 120 till 160 dagar per år. Området har 10 till 30 dagar om året när temperaturen går upp till 25 °C eller mer. Klimatet är relativt svalt och fuktigt, vilket ger lämpliga förhållanden för livscykeln hos gröna barkbladlöss (Cinara pectinatae), familjen Lachnidea, och för dess förökning till stora kolonier. Bladlössen utsöndrar honungsdagg, som är basråvaran till ”Bardejovský Med / Med z Bardejova”.

Bladlössen lever på att sticka hål på barren på granar och andra barrträd eller bladen på lövträd och suga ut saften. En del av komponenterna i bladsaften är osmältbara för lössen och utsöndras i form av söta droppar som bina tar till sina kupor. Där berikar bina vätskan med specifika ämnen (enzymer) som gör att den tjocknar, kan lagras i vaxkakorna i kuporna och går att använda för att producera honung. Honungsbiet Carnica (Apis mellifera carnica) har använts i detta område länge och har anpassat sig till de lokala klimatförhållandena och insamlingen av honungsdagg. Honungsbiet Carnica (Apis mellifera carnica) har använts i detta område länge och har anpassat sig till de lokala klimatförhållandena och insamlingen av honungsdagg.

Bina producerar ”Bardejovský Med / Med z Bardejova” i kupor som placerats permanent i bigårdar eller i flyttbara kupor inom de definierade gränserna för kommunerna i det avgränsade geografiska området. Kuporna måste vara tillverkade av naturmaterial: trä. Bina får inte hållas i monterade kupor av plast eller polystyren.

Honungen erhålls från vaxkakor genom slungning i honungsslungor. Slungningen görs när honungen är mogen och vattenhalten inte överstiger 18 %. Yngelkakor får inte slungas. Under biodlingssäsongen får inga kemiska medicinska produkter användas i kuporna. Honungens vattenhalt får inte sänkas genom teknisk avdunstning. Efter slungning filtreras honungen genom siktar för att få bort orenheter (vax, bin, osv.). Endast orenheter får avlägsnas från honungen, och inget får tillsättas till den. Honungen förvaras sedan i för ändamålet avsedda behållare, eller så kan den omedelbart förpackas i glasburkar avsedda för försäljning till slutkonsumenten. Efter slungning får honungen endast lösas vid en temperatur under 45 oC om den har förvarats i behållare. Hela processen med slungning och förpackning av honungen får endast äga rum på en anläggning som är avsedd för det ändamålet och godkänd av den relevanta regionala veterinär- och livsmedelsmyndigheten och som måste finnas inom det avgränsade området.

Biodlarna samlar in honungen med traditionella och hantverksmässiga metoder som är nära förknippade med området. De lokala biodlarnas färdigheter gäller rätt val av plats för bigårdarna, hur honungen ska produceras och slungas och principerna för att lagra och dekantera den. Endast gammalt, ruttnande trä från lokala trädarter, som ger oskadlig och icke-irriterande rök, används i rökpusten. Under biodlingssäsongen får bina inte matas med socker eller annat foder. Vaxkakorna avtäcks på traditionellt sätt med gaffel. Honungen extraheras ur ramen genom slungning, utan användning av värme. Den pastöriseras inte.

Det utmärkande för ”Bardejovský Med / Med from Bardejov” är huvudsakligen att både honungsdagg från lind och bladhonung även innehåller honungsdagg från gran, vilket påverkar färgen, allt ifrån mörkbrun till svart. Sammansättningen ger en utsökt smak. Den beror på sammansättningens specifika kvalitet och dess höga halt av flavonoider, mineraler och spårämnen. Honung som har detta ursprung kännetecknas av en ganska tjock konsistens, utsökt smak, mörk färg och påtaglig doft. Den innehåller mycket stora mängder mineraler och spårämnen.

Kvalitetsprodukten ”Bardejovský Med / Med z Bardejova”, som produceras på rena, naturliga platser har vunnit flera priser på prestigefyllda globala mässor. Produktens kvalitet framgår även av en text publicerad i tidningen Pravda den 5 juli 2016: ”Exempelvis utnämndes bladhonung från Bardejov för en tid sedan till referensprodukten i sitt slag.” En tidningsartikel i Nový čas den 14 oktober 2012 hade rubriken ”Bardejovhonung är världens bästa: biodlaren Jozef vinner guld”.

”Bardejovský Med / Med z Bardejova” har nära kopplingar till området där produkten har sitt ursprung. Dess specifika kvaliteter är förknippade med det geografiska området. Homogena granbestånd växer endast i en mycket gynnsam och ren miljö. Mikroklimatförhållandena, höjden över havet, klimatet och luftfuktigheten i det definierade området skapar gynnsamma förhållanden för bladlössens förökning, vilket i sin tur påverkar produktionen av honungsdagg. Kuporna finns i dessa täta granskogar.

Bladhonungen från det avgränsade geografiska området har mycket högre elektrisk ledningsförmåga än bladhonung från andra områden. Den elektriska ledningsförmågan beror på de höga halterna av spårämnen och mineraler, såsom bland annat magnesium, mangan, järn, koppar, kobolt, kalcium och fosfor. Det är förekomsten av dessa mineraler och spårämnen i den lokala alven där granbestånden växer som ger ”Bardejovský Med / Med z Bardejova” dess specifika egenskaper och kvalitet. Dessa sällsynta ämnen kommer in i granarnas grenar och barr via trädens rotsystem och utsöndras sedan av bladlössen som lever på saften från barren. Bina för sedan saften till sina kupor där honungen produceras. Dessa omständigheter påverkar honungens sammansättning och kvalitet och ger denna honung dess karakteristiska egenskaper.

Honung har producerats från granarna i området under en mycket lång, obruten tidsperiod. De lokala biodlarnas erfarenhet och färdigheter återspeglas i metoden som används för att producera honungen. Tack vare sin stora skicklighet kan de lokala biodlarna även uppfylla de många krav som ställs på honungsproduktion och kan producera honung med de specifika egenskaper som följer av de exceptionella förhållandena i detta geografiska område.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

https://www.indprop.gov.sk/swift_data/source/2023/CHOP_CHZO/%C5%A1pecifik%C3%A1cie/BARDEJOVSKY%20MED%20MED%20Z%20BARDEJOVA.pdf

---

(1)  EUT L 179, 19.6.2014, s. 17.

---