# Euroopan unionin C 314/4. s

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 314 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 66. vuosikerta4. syyskuu 2023 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 314

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

66. vuosikerta4. syyskuu 2023

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2023/C 314/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2023/C 314/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin tuomioistuin |
| 2023/C 314/02 | Asia C-156/23, Ararat: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond (Alankomaat) on esittänyt 14.3.2023 – K, L, M ja N v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid | 2 |
| 2023/C 314/03 | Asia C-280/23 P: Valitus, jonka Canai Technology Co. Ltd on tehnyt 1.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-25/22, Canai Technology v. EUIPO – Trend Fin (HE&ME), 1.3.2023 antamasta tuomiosta | 3 |
| 2023/C 314/04 | Asia C-331/23, Dranken Van Eetvelde: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 25.5.2023 – Dranken Van Eetvelde NV v. Belgian valtio | 3 |
| 2023/C 314/05 | Asia C-339/23, Horyzont: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Puola) on esittänyt 30.5.2023 – Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty v. LC | 4 |
| 2023/C 314/06 | Asia C-352/23, Changu: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 7.6.2023 – LF v. Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite | 4 |
| 2023/C 314/07 | Asia C-354/23, Seberts: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 8.6.2023 – LM BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit | 5 |
| 2023/C 314/08 | Asia C-369/23, Vivacom Bulgaria: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 9.6.2023 – Vivacom Bulgaria EAD v. Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite | 6 |
| 2023/C 314/09 | Asia C-385/23, Finnair: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 22.6.2023 – Matkustaja A v. Finnair Oyj | 6 |
| 2023/C 314/10 | Asia C-412/23: Kanne 5.7.2023 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta | 7 |
| 2023/C 314/11 | Asia C-430/23 P: Valitus, jonka SN on tehnyt 12.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-249/21, SN v. parlamentti, 3.5.2023 antamasta tuomiosta | 8 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2023/C 314/12 | Asia T-487/22: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2023 – Multiópticas v. EUIPO – Nike Innovate (Kaksi mustaa geometrista muotoa) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kahta mustaa geometrista kuviota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit mó – Suhteellinen hylkäysperuste – Maineelle ei aiheudu haittaa – Merkit eivät ole samankaltaisia – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta) | 9 |
| 2023/C 314/13 | Asia T-348/23: Kanne 27.6.2023 – Zalando v. komissio | 9 |
| 2023/C 314/14 | Asia T-369/23: Kanne 5.7.2023 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB | 11 |
| 2023/C 314/15 | Asia T-374/23: Kanne 6.7.2023 – Volkskreditbank v. SRB | 13 |
| 2023/C 314/16 | Asia T-386/23: Kanne 6.7.2023 – Hypo-Bank Burgenland v. SRB | 14 |
| 2023/C 314/17 | Asia T-387/23: Kanne 6.7.2023 – Schelhammer Capital Bank v. SRB | 14 |
| 2023/C 314/18 | Asia T-390/23: Kanne 12.7.2023 – Barry’s Bootcamp v. EUIPO – Hummel (Kahdesta mustasta horisontaalisesta nuolesta koostuva kuvio) | 15 |
| 2023/C 314/19 | Asia T-391/23: Kanne 13.7.2023 – Imerys Aluminates Groupe v. komissio | 16 |
| 2023/C 314/20 | Asia T-396/23: Kanne 14.7.2023 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Bioiberica (DAOgest) | 16 |
| 2023/C 314/21 | Asia T-398/23: Kanne 14.7.2023 – Bodegas Aguiuncho v. EUIPO – Mar de Frades (ALBARIÑO mar de ons) | 17 |
| 2023/C 314/22 | Asia T-400/23: Kanne 12.7.2023 – Erste Group Bank v. SRB | 18 |
| 2023/C 314/23 | Asia T-401/23: Kanne 12.7.2023 – Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB | 19 |
| 2023/C 314/24 | Asia T-402/23: Kanne 13.7.2023 – Steiermärkische Bank ja Sparkasse v. SRB | 20 |
| 2023/C 314/25 | Asia T-403/23: Kanne 13.7.2023 – Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB | 21 |
| 2023/C 314/26 | Asia T-404/23: Kanne 13.7.2023 – Kärntner Sparkasse v. SRB | 22 |
| 2023/C 314/27 | Asia T-405/23: Kanne 13.7.2023 – Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB | 23 |
| 2023/C 314/28 | Asia T-406/23: Kanne 13.7.2023 – Tiroler Sparkasse v. SRB | 23 |
| 2023/C 314/29 | Asia T-407/23: Kanne 13.7.2023 – Salzburger Sparkasse Bank v. SRB | 24 |
| 2023/C 314/30 | Asia T-408/23: Kanne 17.7.2023 – Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB | 25 |
| 2023/C 314/31 | Asia T-434/23: Kanne 26.7.2023 – Essity Hygiene and Health AB v. EUIPO (Lehden kuva) | 25 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

2023/C 314/02

Asia C-156/23, Ararat: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond (Alankomaat) on esittänyt 14.3.2023 – K, L, M ja N v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

2

2023/C 314/03

Asia C-280/23 P: Valitus, jonka Canai Technology Co. Ltd on tehnyt 1.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-25/22, Canai Technology v. EUIPO – Trend Fin (HE&ME), 1.3.2023 antamasta tuomiosta

3

2023/C 314/04

Asia C-331/23, Dranken Van Eetvelde: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 25.5.2023 – Dranken Van Eetvelde NV v. Belgian valtio

3

2023/C 314/05

Asia C-339/23, Horyzont: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Puola) on esittänyt 30.5.2023 – Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty v. LC

4

2023/C 314/06

Asia C-352/23, Changu: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 7.6.2023 – LF v. Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

4

2023/C 314/07

Asia C-354/23, Seberts: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 8.6.2023 – LM BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

5

2023/C 314/08

Asia C-369/23, Vivacom Bulgaria: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 9.6.2023 – Vivacom Bulgaria EAD v. Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

6

2023/C 314/09

Asia C-385/23, Finnair: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 22.6.2023 – Matkustaja A v. Finnair Oyj

6

2023/C 314/10

Asia C-412/23: Kanne 5.7.2023 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

7

2023/C 314/11

Asia C-430/23 P: Valitus, jonka SN on tehnyt 12.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-249/21, SN v. parlamentti, 3.5.2023 antamasta tuomiosta

8

Unionin yleinen tuomioistuin

2023/C 314/12

Asia T-487/22: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2023 – Multiópticas v. EUIPO – Nike Innovate (Kaksi mustaa geometrista muotoa) (EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kahta mustaa geometrista kuviota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit mó – Suhteellinen hylkäysperuste – Maineelle ei aiheudu haittaa – Merkit eivät ole samankaltaisia – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta)

9

2023/C 314/13

Asia T-348/23: Kanne 27.6.2023 – Zalando v. komissio

9

2023/C 314/14

Asia T-369/23: Kanne 5.7.2023 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

11

2023/C 314/15

Asia T-374/23: Kanne 6.7.2023 – Volkskreditbank v. SRB

13

2023/C 314/16

Asia T-386/23: Kanne 6.7.2023 – Hypo-Bank Burgenland v. SRB

14

2023/C 314/17

Asia T-387/23: Kanne 6.7.2023 – Schelhammer Capital Bank v. SRB

14

2023/C 314/18

Asia T-390/23: Kanne 12.7.2023 – Barry’s Bootcamp v. EUIPO – Hummel (Kahdesta mustasta horisontaalisesta nuolesta koostuva kuvio)

15

2023/C 314/19

Asia T-391/23: Kanne 13.7.2023 – Imerys Aluminates Groupe v. komissio

16

2023/C 314/20

Asia T-396/23: Kanne 14.7.2023 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Bioiberica (DAOgest)

16

2023/C 314/21

Asia T-398/23: Kanne 14.7.2023 – Bodegas Aguiuncho v. EUIPO – Mar de Frades (ALBARIÑO mar de ons)

17

2023/C 314/22

Asia T-400/23: Kanne 12.7.2023 – Erste Group Bank v. SRB

18

2023/C 314/23

Asia T-401/23: Kanne 12.7.2023 – Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB

19

2023/C 314/24

Asia T-402/23: Kanne 13.7.2023 – Steiermärkische Bank ja Sparkasse v. SRB

20

2023/C 314/25

Asia T-403/23: Kanne 13.7.2023 – Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB

21

2023/C 314/26

Asia T-404/23: Kanne 13.7.2023 – Kärntner Sparkasse v. SRB

22

2023/C 314/27

Asia T-405/23: Kanne 13.7.2023 – Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB

23

2023/C 314/28

Asia T-406/23: Kanne 13.7.2023 – Tiroler Sparkasse v. SRB

23

2023/C 314/29

Asia T-407/23: Kanne 13.7.2023 – Salzburger Sparkasse Bank v. SRB

24

2023/C 314/30

Asia T-408/23: Kanne 17.7.2023 – Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB

25

2023/C 314/31

Asia T-434/23: Kanne 26.7.2023 – Essity Hygiene and Health AB v. EUIPO (Lehden kuva)

25

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2023/C 314/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 304, 28.8.2023

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 296, 21.8.2023

EUVL C 286, 14.8.2023

EUVL C 278, 7.8.2023

EUVL C 271, 31.7.2023

EUVL C 261, 24.7.2023

EUVL C 252, 17.7.2023

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin tuomioistuin

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond (Alankomaat) on esittänyt 14.3.2023 – K, L, M ja N v. Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

(Asia C-156/23, Ararat (1))

(2023/C 314/02)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond

Pääasian asianosaiset

Kantajat: K, L, M ja N

Vastaaja: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1. | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan ja palauttamisdirektiivin (2) 5 artiklan kanssa, tulkittava siten, että oikeusviranomaisen on viran puolesta todettava palauttamiskiellon (refoulement-kielto) periaatteen mahdollinen noudattamatta jättäminen sille toimitettujen asiakirjojen perusteella, sellaisina kuin niitä on täydennetty tai täsmennetty kontradiktorisessa menettelyssä? Riippuuko tämän velvollisuuden laajuus siitä, onko kyseinen kontradiktorinen menettely pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, ja onko tämän velvollisuuden laajuus näin ollen erilainen sen mukaan, arvioidaanko palauttamisen (refoulement) riskiä maahantulon vai palauttamisen yhteydessä? |
| --- | --- |

1.

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 4 artiklan ja 19 artiklan 2 kohdan ja palauttamisdirektiivin (2) 5 artiklan kanssa, tulkittava siten, että oikeusviranomaisen on viran puolesta todettava palauttamiskiellon (refoulement-kielto) periaatteen mahdollinen noudattamatta jättäminen sille toimitettujen asiakirjojen perusteella, sellaisina kuin niitä on täydennetty tai täsmennetty kontradiktorisessa menettelyssä? Riippuuko tämän velvollisuuden laajuus siitä, onko kyseinen kontradiktorinen menettely pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, ja onko tämän velvollisuuden laajuus näin ollen erilainen sen mukaan, arvioidaanko palauttamisen (refoulement) riskiä maahantulon vai palauttamisen yhteydessä?

| 2. | Onko palauttamisdirektiivin 5 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että kun palauttamisesta tehdään päätös menettelyssä, jota ei ole pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, sen arvioiminen, onko palauttamiskielto (refoulement-kielto) esteenä palauttamiselle, on tehtävä ennen palauttamista koskevan päätöksen tekemistä, ja onko todettu palauttamisen (refoulement) riski silloin esteenä palauttamispäätöksen tekemiselle, vai onko todettu palauttamisen (refoulement) riski tällaisessa tilanteessa esteenä maasta poistamiselle? |
| --- | --- |

2.

Onko palauttamisdirektiivin 5 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että kun palauttamisesta tehdään päätös menettelyssä, jota ei ole pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, sen arvioiminen, onko palauttamiskielto (refoulement-kielto) esteenä palauttamiselle, on tehtävä ennen palauttamista koskevan päätöksen tekemistä, ja onko todettu palauttamisen (refoulement) riski silloin esteenä palauttamispäätöksen tekemiselle, vai onko todettu palauttamisen (refoulement) riski tällaisessa tilanteessa esteenä maasta poistamiselle?

| 3. | Onko palauttamispäätös jälleen täytäntöönpanokelpoinen, jos palauttamispäätöksen täytäntöönpano on keskeytetty sellaisen uuden menettelyn vuoksi, jota ei ole pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, vai onko palauttamisdirektiivin 5 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jos palauttamisen (refoulement) riskiä ei ole arvioitu laittoman oleskelun uuteen toteamiseen johtaneessa menettelyssä, palauttamisen (refoulement) riskiä on arvioitava ajantasaisesti, ja onko palauttamisesta tällöin tehtävä uusi päätös? Onko tähän kysymykseen vastattava toisin, jos kyseessä ei ole palauttamispäätös, jonka täytäntöönpano on keskeytetty, vaan palauttamispäätös, jonka kolmannen maan kansalainen ja viranomaiset ovat jättäneet pitkäksi aikaa panematta täytäntöön? |
| --- | --- |

3.

Onko palauttamispäätös jälleen täytäntöönpanokelpoinen, jos palauttamispäätöksen täytäntöönpano on keskeytetty sellaisen uuden menettelyn vuoksi, jota ei ole pantu vireille kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella, vai onko palauttamisdirektiivin 5 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tulkittava siten, että jos palauttamisen (refoulement) riskiä ei ole arvioitu laittoman oleskelun uuteen toteamiseen johtaneessa menettelyssä, palauttamisen (refoulement) riskiä on arvioitava ajantasaisesti, ja onko palauttamisesta tällöin tehtävä uusi päätös? Onko tähän kysymykseen vastattava toisin, jos kyseessä ei ole palauttamispäätös, jonka täytäntöönpano on keskeytetty, vaan palauttamispäätös, jonka kolmannen maan kansalainen ja viranomaiset ovat jättäneet pitkäksi aikaa panematta täytäntöön?

---

(1)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

(2)  Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348, s. 98).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/3

---

Valitus, jonka Canai Technology Co. Ltd on tehnyt 1.5.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (kahdeksas jaosto) asiassa T-25/22, Canai Technology v. EUIPO – Trend Fin (HE&ME), 1.3.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-280/23 P)

(2023/C 314/03)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Canai Technology Co. Ltd (edustajat: J. F. Gallego Jiménez E. Sanz Valls, P. Bauzá Martínez ja Y. Hernández Viñes, abogados)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Trend Fin BV

Unionin tuomioistuin (valituslupajaosto) on 17.7.2023 antamallaan määräyksellä jättänyt valitusluvan hyväksymättä ja velvoittanut Canai Technology Co. Ltd:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent (Belgia) on esittänyt 25.5.2023 – Dranken Van Eetvelde NV v. Belgian valtio

(Asia C-331/23, Dranken Van Eetvelde)

(2023/C 314/04)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, afdeling Gent

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Dranken Van Eetvelde NV

Vastaaja: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko WBTW:n (1) 51 bis §:n 4 momentti [direktiivin 2006/112/EY (2)] 205 artiklan, luettuna yhdessä suhteellisuusperiaatteen kanssa, vastainen, kun siinä säädetään ehdottomasta täydestä vastuusta eikä tuomioistuin voi arvioida tällaista vastuuta suhteessa kunkin veropetokseen osallistuneen osallisuuteen? |
| --- | --- |

1)

Onko WBTW:n (1) 51 bis §:n 4 momentti [direktiivin 2006/112/EY (2)] 205 artiklan, luettuna yhdessä suhteellisuusperiaatteen kanssa, vastainen, kun siinä säädetään ehdottomasta täydestä vastuusta eikä tuomioistuin voi arvioida tällaista vastuuta suhteessa kunkin veropetokseen osallistuneen osallisuuteen?

| 2) | Onko WBTW:n 51 bis §:n 4 momentti [direktiivin 2006/112/EY] 205 artiklan, luettuna yhdessä arvonlisäveron neutraalisuuden periaatteen kanssa, vastainen, jos säännöstä on tulkittava siten, että henkilö on yhteisvastuullisesti velvollinen suorittamaan arvonlisäveron lakisääteisen maksajan sijasta ilman, että on otettava huomioon arvonlisäveron vähennystä, jonka lakisääteinen maksaja voi tehdä? |
| --- | --- |

2)

Onko WBTW:n 51 bis §:n 4 momentti [direktiivin 2006/112/EY] 205 artiklan, luettuna yhdessä arvonlisäveron neutraalisuuden periaatteen kanssa, vastainen, jos säännöstä on tulkittava siten, että henkilö on yhteisvastuullisesti velvollinen suorittamaan arvonlisäveron lakisääteisen maksajan sijasta ilman, että on otettava huomioon arvonlisäveron vähennystä, jonka lakisääteinen maksaja voi tehdä?

| 3) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan aineellisesti samojen tekojen, jotka ovat tapahtuneet peräkkäisinä vuosina (mutta jotka katsottaisiin rikosoikeuden alalla jatketuksi rikokseksi, jolla on sama tarkoitus) johdosta määrättyjen eri menettelyistä johtuvien rangaistusluonteisten (hallinnollisten ja rikosoikeudellisten) seuraamusten kumuloituminen on sallittua, ja teoista voi yhtenä vuonna joutua hallinnolliseen menettelyyn ja toisena vuotena rikosoikeudelliseen menettelyyn? Eikö näiden tekojen katsota olevan erottamattomasti yhteydessä toisiinsa, koska ne ovat tapahtuneet peräkkäisinä vuosina? |
| --- | --- |

3)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan aineellisesti samojen tekojen, jotka ovat tapahtuneet peräkkäisinä vuosina (mutta jotka katsottaisiin rikosoikeuden alalla jatketuksi rikokseksi, jolla on sama tarkoitus) johdosta määrättyjen eri menettelyistä johtuvien rangaistusluonteisten (hallinnollisten ja rikosoikeudellisten) seuraamusten kumuloituminen on sallittua, ja teoista voi yhtenä vuonna joutua hallinnolliseen menettelyyn ja toisena vuotena rikosoikeudelliseen menettelyyn? Eikö näiden tekojen katsota olevan erottamattomasti yhteydessä toisiinsa, koska ne ovat tapahtuneet peräkkäisinä vuosina?

| 4) | Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella henkilöä vastaan voidaan aloittaa menettely rangaistusluonteisen hallinnollisen rahaseuraamuksen määräämiseksi sellaisten tekojen johdosta, joista hänet on jo lainvoimaisesti tuomittu rikosoikeudellisessa menettelyssä, kun molemmat menettelyt toteutetaan täysin riippumattomasti toisistaan, ja ainoana takeena sille, että määrättyjen seuraamusten kokonaisuuden ankaruus on johdonmukainen kyseisen rikkomuksen vakavuuteen nähden, on se seikka, että verotuomioistuin voi tehdä asiakysymyksen osalta oikeasuhteisuuden arvioinnin, mutta kansallisessa lainsäädännössä ei ole tätä koskevia sääntöjä eikä siinä säädetä myöskään hallintoviranomaisen mahdollisuudesta ottaa huomioon aiemmin määrätty rikosoikeudellinen seuraamus? |
| --- | --- |

4)

Onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka perusteella henkilöä vastaan voidaan aloittaa menettely rangaistusluonteisen hallinnollisen rahaseuraamuksen määräämiseksi sellaisten tekojen johdosta, joista hänet on jo lainvoimaisesti tuomittu rikosoikeudellisessa menettelyssä, kun molemmat menettelyt toteutetaan täysin riippumattomasti toisistaan, ja ainoana takeena sille, että määrättyjen seuraamusten kokonaisuuden ankaruus on johdonmukainen kyseisen rikkomuksen vakavuuteen nähden, on se seikka, että verotuomioistuin voi tehdä asiakysymyksen osalta oikeasuhteisuuden arvioinnin, mutta kansallisessa lainsäädännössä ei ole tätä koskevia sääntöjä eikä siinä säädetä myöskään hallintoviranomaisen mahdollisuudesta ottaa huomioon aiemmin määrätty rikosoikeudellinen seuraamus?

---

(1)  Belgian arvonlisäverolaki (Belgische btw-wetboek).

(2)  Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich (Puola) on esittänyt 30.5.2023 – Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty v. LC

(Asia C-339/23, Horyzont)

(2023/C 314/05)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Horyzont Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty

Vastaaja: LC

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY (1) kumoamisesta 23.4.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY 8 artikla ymmärrettävä siten, että siinä ilmaistu luotonantajan velvollisuus tutkia kuluttajan (luotonottajan) luottokelpoisuus vastaa muita edellä mainitussa direktiivissä säädettyjä velvollisuuksia (erityisesti 10 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädettyjä tiedottamisvelvollisuuksia) siten, että seuraamukset, joihin direktiivin 23 artiklassa viitataan, eivät voi olla erilaisia, toisin sanoen niissä ei voida määrätä erilaisista oikeudellisista seurauksista silloin, kun kutakin näistä velvollisuuksista laiminlyödään erikseen?

---

(1)  EUVL L 133, 22.5.2008, s. 66.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) on esittänyt 7.6.2023 – LF v. Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

(Asia C-352/23, Changu (1))

(2023/C 314/06)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Administrativen sad Sofia-grad

Pääasian asianosaiset

Kantaja: LF

Vastaaja: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (2) johdanto-osan 15 perustelukappaletta, 2 artiklan h alakohtaa ja 3 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltio voi niiden nojalla ottaa käyttöön kansallista sääntelyä, joka koskee kansainvälisen suojelun myöntämistä myötätunnosta tai yksilöllisistä inhimillisistä syistä ja jolla ei ole mitään direktiivin 2011/95 johdanto-osan 15 perustelukappaleen ja 2 artiklan h alakohdan (muunlainen suojelu) mukaista yhteyttä direktiivin 2011/95 logiikkaan ja henkeen, vai onko myös tällaisessa tapauksessa kansallisessa lainsäädännössä säädetyn mahdollisuuden myöntää suojelua ”humanitaarisista syistä” oltava direktiivin 2011/95 3 artiklan nojalla kansainvälistä suojelua koskevien oikeusnormien mukainen? |
| --- | --- |

1)

Onko vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13.12.2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU (2) johdanto-osan 15 perustelukappaletta, 2 artiklan h alakohtaa ja 3 artiklaa tulkittava siten, että jäsenvaltio voi niiden nojalla ottaa käyttöön kansallista sääntelyä, joka koskee kansainvälisen suojelun myöntämistä myötätunnosta tai yksilöllisistä inhimillisistä syistä ja jolla ei ole mitään direktiivin 2011/95 johdanto-osan 15 perustelukappaleen ja 2 artiklan h alakohdan (muunlainen suojelu) mukaista yhteyttä direktiivin 2011/95 logiikkaan ja henkeen, vai onko myös tällaisessa tapauksessa kansallisessa lainsäädännössä säädetyn mahdollisuuden myöntää suojelua ”humanitaarisista syistä” oltava direktiivin 2011/95 3 artiklan nojalla kansainvälistä suojelua koskevien oikeusnormien mukainen?

| 2) | Velvoittavatko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) johdanto-osan 12 perustelukappale ja 14 artiklan 2 kohta, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 1 ja 4 artiklan kanssa, jäsenvaltion antamaan kolmannen maan kansalaisille kirjallisen vahvistuksen siitä, että he oleskelevat maassa laittomasti mutta että heitä ei voida vielä palauttaa? |
| --- | --- |

2)

Velvoittavatko jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (3) johdanto-osan 12 perustelukappale ja 14 artiklan 2 kohta, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 1 ja 4 artiklan kanssa, jäsenvaltion antamaan kolmannen maan kansalaisille kirjallisen vahvistuksen siitä, että he oleskelevat maassa laittomasti mutta että heitä ei voida vielä palauttaa?

| 3) | Onko sellaisen kansallisen oikeudellisen kehyksen tapauksessa, jossa kolmannen maan kansalaisen aseman määrittämistä ”humanitaarisista syistä” koskeva ainoa säännös sisältyy turvapaikka- ja pakolaislain (Zakon za ubezhishteto i bezhantsite, jäljempänä ZUB) 9 §:n 8 momenttiin, tämän kansallisen säännöksen tulkinta, jolla ei ole mitään yhteyttä direktiivin 2011/95 luonteeseen ja perusteisiin, yhteensopiva direktiivin 2011/95 johdanto-osan 15 perustelukappaleen sekä 2 artiklan h alakohdan ja 3 artiklan kanssa? |
| --- | --- |

3)

Onko sellaisen kansallisen oikeudellisen kehyksen tapauksessa, jossa kolmannen maan kansalaisen aseman määrittämistä ”humanitaarisista syistä” koskeva ainoa säännös sisältyy turvapaikka- ja pakolaislain (Zakon za ubezhishteto i bezhantsite, jäljempänä ZUB) 9 §:n 8 momenttiin, tämän kansallisen säännöksen tulkinta, jolla ei ole mitään yhteyttä direktiivin 2011/95 luonteeseen ja perusteisiin, yhteensopiva direktiivin 2011/95 johdanto-osan 15 perustelukappaleen sekä 2 artiklan h alakohdan ja 3 artiklan kanssa?

| 4) | Edellyttävätkö perusoikeuskirjan 1, 4 ja 7 artikla direktiivin 2011/95 soveltamisen yhteydessä sen tutkimista, muodostaako kolmannen maan kansalaisen pitkäaikainen oleskelu jäsenvaltiossa ilman säänneltyä asemaa itsenäisen perusteen kansainvälisen suojelun myöntämiselle ”pakottavien humanitääristen näkökohtien” perusteella? |
| --- | --- |

4)

Edellyttävätkö perusoikeuskirjan 1, 4 ja 7 artikla direktiivin 2011/95 soveltamisen yhteydessä sen tutkimista, muodostaako kolmannen maan kansalaisen pitkäaikainen oleskelu jäsenvaltiossa ilman säänneltyä asemaa itsenäisen perusteen kansainvälisen suojelun myöntämiselle ”pakottavien humanitääristen näkökohtien” perusteella?

| 5) | Mahdollistaako jäsenvaltion positiivinen velvoite taata perusoikeuskirjan 1 ja 4 artiklan kunnioittaminen ZUB:n 9 §:n 8 momentin mukaisen kansallisen toimenpiteen laajan tulkinnan, jossa ylitetään direktiivin 2011/95 mukaiset kansainvälisen suojelun logiikka ja normit, ja edellyttääkö se tulkintaa, joka koskee yksinomaan perusoikeuskirjan 1 ja 4 artiklan mukaisten ehdottomien perusoikeuksien kunnioittamista? |
| --- | --- |

5)

Mahdollistaako jäsenvaltion positiivinen velvoite taata perusoikeuskirjan 1 ja 4 artiklan kunnioittaminen ZUB:n 9 §:n 8 momentin mukaisen kansallisen toimenpiteen laajan tulkinnan, jossa ylitetään direktiivin 2011/95 mukaiset kansainvälisen suojelun logiikka ja normit, ja edellyttääkö se tulkintaa, joka koskee yksinomaan perusoikeuskirjan 1 ja 4 artiklan mukaisten ehdottomien perusoikeuksien kunnioittamista?

| 6) | Voiko se, ettei suojelua myönnetä ZUB:n 9 §:n 8 momentin perusteella kantajan kaltaisessa tilanteessa olevalle kolmannen maan kansalaiselle, johtaa siihen, että jäsenvaltio ei noudata perusoikeuskirjan 1, 4 ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan? |
| --- | --- |

6)

Voiko se, ettei suojelua myönnetä ZUB:n 9 §:n 8 momentin perusteella kantajan kaltaisessa tilanteessa olevalle kolmannen maan kansalaiselle, johtaa siihen, että jäsenvaltio ei noudata perusoikeuskirjan 1, 4 ja 7 artiklan mukaisia velvoitteitaan?

---

(1)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

(2)  EUVL 2011, L 337, s. 9.

(3)  EUVL 2008, L 348, s. 98.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka College van Beroep voor het bedrijfsleven (Alankomaat) on esittänyt 8.6.2023 – LM BV v. Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(Asia C-354/23, Seberts (1))

(2023/C 314/07)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Pääasian asianosaiset

Valittaja: LM BV

Vastapuoli: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

Ennakkoratkaisukysymys

Onko maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden valtiontuesta vuosina 2014–2020 annettuja Euroopan unionin suuntaviivoja (2) ja erityisesti 135, 136 ja 137 kohtaa sekä 144 kohdan a alakohtaa tulkittava siten, että investointituesta, jolla rahoitetaan kiinteän omaisuuden rakentamis-, hankinta- tai kunnostuskustannuksia, on kyse vain siinä tapauksessa, että tuensaaja itse omistaa tai saa omistukseensa kiinteän omaisuuden, johon kustannukset liittyvät?

---

(1)  Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa oikeudenkäynnin minkään asianosaisen todellista nimeä.

(2)  EUVL 2014, C 204, s. 1.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Varhoven administrativen sad (Bulgaria) on esittänyt 9.6.2023 – ”Vivacom Bulgaria” EAD v. Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

(Asia C-369/23, Vivacom Bulgaria)

(2023/C 314/08)

Oikeudenkäyntikieli: bulgaria

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Varhoven administrativen sad

Pääasian asianosaiset

Kantaja ja valittaja:”Vivacom Bulgaria” EAD

Vastaaja ja vastapuoli: Varhoven administrativen sad ja Natsionalna agentsia za prihodite

Ennakkoratkaisukysymykset

Ovatko SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla esteenä valtion ja kuntien vahingonkorvausvastuusta annetun lain (Zakon za otgovornostta na darzhavata i obshtinite za vredi) 2c §:n 1 momentin 1 kohdan, luettuna yhdessä hallintomenettelylain (Administrativnoprotsesualen kodeks) 203 §:n 3 momentin ja 128 §:n 1 momentin 6 kohdan kanssa, kaltaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan Varhoven administrativen sadin (ylin hallintotuomioistuin, jäljempänä VAS) on viimeisenä oikeusasteena tutkittava kanne, joka koskee sellaisen vahingon korvaamista, joka on aiheutunut siitä, että VAS on rikkonut unionin oikeutta?

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Korkein oikeus (Suomi) on esittänyt 22.6.2023 – Matkustaja A v. Finnair Oyj

(Asia C-385/23, Finnair)

(2023/C 314/09)

Oikeudenkäyntikieli: suomi

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Korkein oikeus

Pääasian asianosaiset

Muutoksenhakija: Matkustaja A

Vastapuoli: Finnair Oyj

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Voiko lentoliikenteen harjoittaja vedota asetuksen N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin olosuhteisiin pelkästään sillä perusteella, että lentokoneen valmistaja on ilmoittanut, että kyse on ollut koko lentokonetyyppiä koskevasta piilevästä ja lentoturvallisuuteen vaikuttavasta suunnitteluvirheestä, vaikka ilmoitus on annettu vasta lennon viivästymisen tai peruuntumisen jälkeen? |
| --- | --- |

1)

Voiko lentoliikenteen harjoittaja vedota asetuksen N:o 261/2004 (1) 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin olosuhteisiin pelkästään sillä perusteella, että lentokoneen valmistaja on ilmoittanut, että kyse on ollut koko lentokonetyyppiä koskevasta piilevästä ja lentoturvallisuuteen vaikuttavasta suunnitteluvirheestä, vaikka ilmoitus on annettu vasta lennon viivästymisen tai peruuntumisen jälkeen?

| 2) | Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen ja arvioidaan sitä, ovatko olosuhteet johtuneet tapahtumista, jotka liittyvät asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen ja jotka ovat luonteensa tai alkuperänsä vuoksi tämän tosiasiallisesti hallittavissa, onko unionin tuomioistuimen ratkaisukäytäntö, joka koskee tiettyjen teknisten osien ennenaikaista toimimattomuutta, sovellettavissa nyt kysymyksessä olevan kaltaiseen tapaukseen, jossa kysymyksessä olevaa uutta lentokonetyyppiä rasittaneen virheen luonteesta ja sen korjausmekanismista ei ollut vielä lennon peruuntuessa tietoa valmistajalla eikä lentoliikenteen harjoittajalla? |
| --- | --- |

2)

Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kielteinen ja arvioidaan sitä, ovatko olosuhteet johtuneet tapahtumista, jotka liittyvät asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen ja jotka ovat luonteensa tai alkuperänsä vuoksi tämän tosiasiallisesti hallittavissa, onko unionin tuomioistuimen ratkaisukäytäntö, joka koskee tiettyjen teknisten osien ennenaikaista toimimattomuutta, sovellettavissa nyt kysymyksessä olevan kaltaiseen tapaukseen, jossa kysymyksessä olevaa uutta lentokonetyyppiä rasittaneen virheen luonteesta ja sen korjausmekanismista ei ollut vielä lennon peruuntuessa tietoa valmistajalla eikä lentoliikenteen harjoittajalla?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen 295/91/ETY kumoamisesta, 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus 261/2004/EY (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/7

---

Kanne 5.7.2023 – Euroopan komissio v. Slovakian tasavalta

(Asia C-412/23)

(2023/C 314/10)

Oikeudenkäyntikieli: slovakia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: G. Gattinara ja R. Lindenthal)

Vastaaja: Slovakian tasavalta

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | toteaa, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta annetun direktiivin 2011/7/EU (1), erityisesti sen 4 artiklan 3 alakohdan ja 4 alakohdan b alakohdan, mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole huolehtinut vuosina 2015, 2016 ja 2017 ja vuodesta 2018 alkaen jatkuvasti siitä, että terveydenhuoltopalveluja tarjoavat julkiset tahot maksavat kaupallisissa toimissa velkansa enintään 60 kalenteripäivän määräajassa ja että tämä on jatkuvaa |
| --- | --- |

—

toteaa, että Slovakian tasavalta ei ole noudattanut kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta annetun direktiivin 2011/7/EU (1), erityisesti sen 4 artiklan 3 alakohdan ja 4 alakohdan b alakohdan, mukaisia velvoitteitaan, kun se ei ole huolehtinut vuosina 2015, 2016 ja 2017 ja vuodesta 2018 alkaen jatkuvasti siitä, että terveydenhuoltopalveluja tarjoavat julkiset tahot maksavat kaupallisissa toimissa velkansa enintään 60 kalenteripäivän määräajassa ja että tämä on jatkuvaa

| — | velvoittaa Slovakian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Slovakian tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2011/7 4 artiklan 3 alakohdan mukaan Slovakian tasavallan on huolehdittava siitä, että kaupallisissa toimissa, joissa velallinen on viranomainen, maksuaika ei ylitä 30:tä kalenteripäivää kaupallisista toimista vastikkeena maksettavien laskujen osalta direktiivissä mainituista tosiasiallisista olosuhteista alkaen. Direktiivin 4 artiklan 4 alakohdan b alakohdan mukaan Slovakian tasavalta voi pidentää tätä määräaikaa terveydenhuoltopalveluja tarjoavien julkisten tahojen osalta 60 kalenteripäivään.

Slovakian tasavalta ei ole kuitenkaan huolehtinut siitä, että terveydenhuoltopalveluja tarjoavien julkisten tahojen maksuaika ei ylitä 60 kalenteripäivää kaupallisissa toimissa, jossa ne ovat velallisia. Julkisten sairaaloiden kaupallisissa toimissa velallisina suorittamien maksujen keskimääräistä maksuaikaa koskevista tiedoista ilmenee, että Slovakian tasavalta on vuosina 2015, 2016 ja 2017 ja vuodesta 2018 alkaen kanteen nostamiseen asti rikkonut jatkuvasti direktiivin 4 artiklan 3 alakohtaa ja 4 alakohdan b alakohtaa.

---

(1)  Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/7/EU (EUVL 2011, L 48, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/8

---

Valitus, jonka SN on tehnyt 12.7.2023 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-249/21, SN v. parlamentti, 3.5.2023 antamasta tuomiosta

(Asia C-430/23 P)

(2023/C 314/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: SN (edustaja: P. Eleftheriadis, barrister)

Muu osapuoli: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa asiassa T-249/21, SN v. Euroopan parlamentti, 3.5.2023 annetun unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston tuomion, siltä osin kuin tuomiolla on osittain pysytetty voimassa SN:ää koskeva Euroopan parlamentin pääsihteerin 21.12.2020 tekemä päätös ja SN:lle osoitettu 15.1.2021 päivätty veloituslasku nro 7010000021, jonka määrä on 196 199,84 euroa |
| --- | --- |

—

kumoaa asiassa T-249/21, SN v. Euroopan parlamentti, 3.5.2023 annetun unionin yleisen tuomioistuimen viidennen jaoston tuomion, siltä osin kuin tuomiolla on osittain pysytetty voimassa SN:ää koskeva Euroopan parlamentin pääsihteerin 21.12.2020 tekemä päätös ja SN:lle osoitettu 15.1.2021 päivätty veloituslasku nro 7010000021, jonka määrä on 196 199,84 euroa

| — | kumoaa kokonaisuudessaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 21.12.2020 tekemän SN:ää koskevan päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa kokonaisuudessaan Euroopan parlamentin pääsihteerin 21.12.2020 tekemän SN:ää koskevan päätöksen

| — | kumoaa kokonaisuudessaan SN:lle osoitetun 15.1.2021 päivätyn veloituslaskun nro 7010000021, jonka määrä on 196 199,84 euroa |
| --- | --- |

—

kumoaa kokonaisuudessaan SN:lle osoitetun 15.1.2021 päivätyn veloituslaskun nro 7010000021, jonka määrä on 196 199,84 euroa

| — | velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan valittajalle tämän asian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan valittajalle tämän asian käsittelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet kulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
   (1)

  137 artiklan ”tietoisuustestin” soveltamatta jättäminen
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei ottanut huomioon, että perittäessä takaisin parlamentin jäsenen avustajan palkkiota parlamentin jäseneltä on sovellettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 137 artiklassa ja henkilöstösääntöjen 85 artiklassa edellytettyä tietoisuuden arviointia (knowledge test), jonka mukaan edellytyksenä on, että edunsaaja on tiennyt tai hän ei olisi voinut olla tietämättä maksun olevan aiheeton. |
| --- | --- |

1)

Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
   (1)

  137 artiklan ”tietoisuustestin” soveltamatta jättäminen
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei ottanut huomioon, että perittäessä takaisin parlamentin jäsenen avustajan palkkiota parlamentin jäseneltä on sovellettava muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 137 artiklassa ja henkilöstösääntöjen 85 artiklassa edellytettyä tietoisuuden arviointia (knowledge test), jonka mukaan edellytyksenä on, että edunsaaja on tiennyt tai hän ei olisi voinut olla tietämättä maksun olevan aiheeton.

| 2) | Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden
   (2)

  33 artiklan oikean merkityksen soveltamatta jättäminen
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei soveltanut oikein Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 33 ja 68 artiklaa, jotka edellyttävät, että palkan maksaminen parlamentin jäsenen avustajalle on palkka eikä maksu suoritetuista palveluista siten, että siitä tulee unionin oikeuden mukaan ”aiheeton” ainoastaan, jos maksua ei suoriteta työsopimuksen ehtojen mukaisesti, tässä tapauksessa parlamentin jäsenten avustajien tavanomaisten työehtojen perusteella. |
| --- | --- |

2)

Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden
   (2)

  33 artiklan oikean merkityksen soveltamatta jättäminen
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei soveltanut oikein Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden 33 ja 68 artiklaa, jotka edellyttävät, että palkan maksaminen parlamentin jäsenen avustajalle on palkka eikä maksu suoritetuista palveluista siten, että siitä tulee unionin oikeuden mukaan ”aiheeton” ainoastaan, jos maksua ei suoriteta työsopimuksen ehtojen mukaisesti, tässä tapauksessa parlamentin jäsenten avustajien tavanomaisten työehtojen perusteella.

| 3) | Jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden suojelun laiminlyönti
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei riittävästi ottanut huomioon jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatetta (Euroopan parlamentin jäsenen asemaa koskevien sääntöjen 2 artikla ja 21 artiklan 2 kohta), vahvistamalla järjestelmän, jonka mukaan vilpittömässä mielessä tehdyistä virheistä seuraa ankara vastuu, joka on niin odottamaton ja taloudellisesti niin raskas, että se ei sovi yhteen jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatteiden kanssa. |
| --- | --- |

3)

Jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden suojelun laiminlyönti
  : Unionin yleinen tuomioistuin rikkoi unionin oikeutta, kun se ei riittävästi ottanut huomioon jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatetta (Euroopan parlamentin jäsenen asemaa koskevien sääntöjen 2 artikla ja 21 artiklan 2 kohta), vahvistamalla järjestelmän, jonka mukaan vilpittömässä mielessä tehdyistä virheistä seuraa ankara vastuu, joka on niin odottamaton ja taloudellisesti niin raskas, että se ei sovi yhteen jäsenen itsenäisyyden ja riippumattomuuden periaatteiden kanssa.

---

(1)  Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiajärjestön virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen N:o 31/ETY, 11/Euratom (EYVL 1962, 45, s. 1385), sellaisena kuin asetus on muutettuna, liitteenä olevat Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot.

(2)  Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeista 19.5.2008 ja 9.7.2008 tehty Euroopan parlamentin puhemiehistön päätös (EUVL 2009, C 159, s. 1).

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/9

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.7.2023 – Multiópticas v. EUIPO – Nike Innovate (Kaksi mustaa geometrista muotoa)

(Asia T-487/22) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kahta mustaa geometrista kuviota esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit mó - Suhteellinen hylkäysperuste - Maineelle ei aiheudu haittaa - Merkit eivät ole samankaltaisia - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 5 kohta)

(2023/C 314/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Multiópticas S. Coop. (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat M. López Camba ja A. Lyubomirova Geleva)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: E. Markakis)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Nike Innovate CV (Beaverton, Oregon, Yhdysvallat)

Oikeudenkäynnin kohde

Kantaja vaatii SEUT 263 artiklaan perustuvalla kanteellaan kumoamaan Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 2.6.2022 tekemän päätöksen (asia R 1762/2021-4).

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Multiópticas S. Coop. ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

2)

Multiópticas S. Coop. ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 368, 26.9.2022.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/9

---

Kanne 27.6.2023 – Zalando v. komissio

(Asia T-348/23)

(2023/C 314/13)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Zalando SE (Berliini, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Briske, K. Ewald, L. Schneider ja J. Trouet)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan Euroopan komission 25.4.2023 tekemän päätöksen C(2023) 2727 final |
| --- | --- |

—

kumoamaan Euroopan komission 25.4.2023 tekemän päätöksen C(2023) 2727 final

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen (EU) 2022/2065 (1) (Digipalvelusäädös) soveltamisalan laiminlyöntiä ja digipalvelusäädöksen soveltamisessa tapahtuneita oikeudellisia virheitä.
  Kantaja katsoo, että digipalvelusäädöstä ei sovelleta siihen, koska se ei tarjoa välityspalveluja eikä näin ollen säilytyspalveluja tai verkkoalustaa tässä asetuksessa tarkoitetulla tavalla. Se ei täytä ulkopuolisen sisällön tarjoamista koskevaa edellytystä. Omia tavaroitaan myydessään kantaja tarjoaa omaa sisältöään, ja se on myös hyödyntänyt täysin yhteistyökumppaneidensa sisältöjä sellaisen tiukan yhdistämisprosessin avulla, jota niihin voidaan soveltaa.
  Vaikka osa palvelusta luokiteltaisiin verkkoalustaksi, tämä osa ei kantajan mukaan saavuta 45 miljoonan kuukausittaisen aktiivisen vastaanottajan kynnysarvoa. Se katsoo, että vastaaja ei ole ottanut huomioon palvelun hybridiluonnetta: kaikki palvelun käyttäjät eivät automaattisesti saa kolmansien tarjoamaa sisältöä, vaan ne on päinvastoin eroteltava tarkasti.
  Kantajan mukaan vastaaja on käyttänyt virheellisiä arviointiperusteita, kuten sitä, että tavarantoimittajaa ei ole mahdollista yksilöidä. Se on laiminlyönyt sen seikan, ettei kyseessä ole ratkaiseva seikka, vaan pikemminkin, kun otetaan huomioon unionin oikeudessa tehtävät arvioinnit, seikka, joka tukee olettamaa omista sisällöistä. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee asetuksen (EU) 2022/2065 (1) (Digipalvelusäädös) soveltamisalan laiminlyöntiä ja digipalvelusäädöksen soveltamisessa tapahtuneita oikeudellisia virheitä.

Kantaja katsoo, että digipalvelusäädöstä ei sovelleta siihen, koska se ei tarjoa välityspalveluja eikä näin ollen säilytyspalveluja tai verkkoalustaa tässä asetuksessa tarkoitetulla tavalla. Se ei täytä ulkopuolisen sisällön tarjoamista koskevaa edellytystä. Omia tavaroitaan myydessään kantaja tarjoaa omaa sisältöään, ja se on myös hyödyntänyt täysin yhteistyökumppaneidensa sisältöjä sellaisen tiukan yhdistämisprosessin avulla, jota niihin voidaan soveltaa.

Vaikka osa palvelusta luokiteltaisiin verkkoalustaksi, tämä osa ei kantajan mukaan saavuta 45 miljoonan kuukausittaisen aktiivisen vastaanottajan kynnysarvoa. Se katsoo, että vastaaja ei ole ottanut huomioon palvelun hybridiluonnetta: kaikki palvelun käyttäjät eivät automaattisesti saa kolmansien tarjoamaa sisältöä, vaan ne on päinvastoin eroteltava tarkasti.

Kantajan mukaan vastaaja on käyttänyt virheellisiä arviointiperusteita, kuten sitä, että tavarantoimittajaa ei ole mahdollista yksilöidä. Se on laiminlyönyt sen seikan, ettei kyseessä ole ratkaiseva seikka, vaan pikemminkin, kun otetaan huomioon unionin oikeudessa tehtävät arvioinnit, seikka, joka tukee olettamaa omista sisällöistä.

| 2. | Toinen kanneperuste, jonka mukaan digipalvelusäädöksen 33 artiklan 1 ja 4 kohta, luettuna yhdessä sen 24 artiklan 2 kohdan kanssa, on epätäsmällinen.
  Kynnysarvon laskemista koskevat yksityiskohtaiset ohjeet ovat liian epätäsmälliset ja niillä rikotaan unionin oikeudessa vahvistettua täsmällisyysperiaatetta. Digipalvelusäädöksen 33 artiklan 1 kohta ei näin ole unionin oikeuden mukainen oikeusperusta. Digipalvelusäädöksen johdanto-osan 77 perustelukappale on laskumenetelmän määrittelemistä varten puutteellinen oikeudellisen luonteensa ja puutteellisen sanamuotonsa vuoksi, koska liian moni keskeinen kysymys jää avoimeksi. Siinä kuvaillaan vain, mihin tahoihin asetusta sovelletaan, mutta ei miten. Arviointiperusteita ei voida täsmentää riittävästi ilman delegoidun asetuksen antamista. Tämä puute käy selvästi ilmi vertailtaessa digipalvelusäädöstä asetuksen (EU) 2022/1925 (2) (digimarkkinasäädös) kanssa: viimeksi mainittu perustuu osittain samalle kynnysarvolle, mutta siinä kehitetään ja täsmennetään laskentaperusteita erillisessä liitteessä. Tässä liitteessä ei kuitenkaan täsmennetä konkreettista laskutoimitusta riittävän täsmällisesti. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, jonka mukaan digipalvelusäädöksen 33 artiklan 1 ja 4 kohta, luettuna yhdessä sen 24 artiklan 2 kohdan kanssa, on epätäsmällinen.

Kynnysarvon laskemista koskevat yksityiskohtaiset ohjeet ovat liian epätäsmälliset ja niillä rikotaan unionin oikeudessa vahvistettua täsmällisyysperiaatetta. Digipalvelusäädöksen 33 artiklan 1 kohta ei näin ole unionin oikeuden mukainen oikeusperusta. Digipalvelusäädöksen johdanto-osan 77 perustelukappale on laskumenetelmän määrittelemistä varten puutteellinen oikeudellisen luonteensa ja puutteellisen sanamuotonsa vuoksi, koska liian moni keskeinen kysymys jää avoimeksi. Siinä kuvaillaan vain, mihin tahoihin asetusta sovelletaan, mutta ei miten. Arviointiperusteita ei voida täsmentää riittävästi ilman delegoidun asetuksen antamista. Tämä puute käy selvästi ilmi vertailtaessa digipalvelusäädöstä asetuksen (EU) 2022/1925 (2) (digimarkkinasäädös) kanssa: viimeksi mainittu perustuu osittain samalle kynnysarvolle, mutta siinä kehitetään ja täsmennetään laskentaperusteita erillisessä liitteessä. Tässä liitteessä ei kuitenkaan täsmennetä konkreettista laskutoimitusta riittävän täsmällisesti.

| 3. | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu
  Laskumenetelmän epätäsmällisyys on ristiriidassa SEU 2 artiklan ensimmäisen virkkeen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklan kanssa, koska se johtaa (tosiasiallisesti) verkkoalustojen tarjoajien epäyhdenvertaiseen kohteluun. Tarjoajat paikkaavat puutteet, jotka johtuvat erityisesti siitä, että yksittäisten käyttäjien jäljitys on kielletty, panemalla täytäntöön menetelmiä, jotka eivät ole yhdenmukaisia ja avoimia. Samanaikaisesti digipalvelusäädöksessä ei säädetä kaikkien laskumenetelmien pakollisesta valvonnasta, vaan pelkästään ad hoc –tarkastuksista. Tämä ei luo kilpaileville palveluntarjoajille tasavertaisia toimintaedellytyksiä. Lisäksi digipalvelusäännöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun siinä sovelletaan vakiomääräistä kynnysarvoa kaikkiin verkkoalustoihin asianomaisten palveluiden riskeihin perustuvista kriteereistä riippumatta. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu

Laskumenetelmän epätäsmällisyys on ristiriidassa SEU 2 artiklan ensimmäisen virkkeen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 20 artiklan kanssa, koska se johtaa (tosiasiallisesti) verkkoalustojen tarjoajien epäyhdenvertaiseen kohteluun. Tarjoajat paikkaavat puutteet, jotka johtuvat erityisesti siitä, että yksittäisten käyttäjien jäljitys on kielletty, panemalla täytäntöön menetelmiä, jotka eivät ole yhdenmukaisia ja avoimia. Samanaikaisesti digipalvelusäädöksessä ei säädetä kaikkien laskumenetelmien pakollisesta valvonnasta, vaan pelkästään ad hoc –tarkastuksista. Tämä ei luo kilpaileville palveluntarjoajille tasavertaisia toimintaedellytyksiä. Lisäksi digipalvelusäännöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun siinä sovelletaan vakiomääräistä kynnysarvoa kaikkiin verkkoalustoihin asianomaisten palveluiden riskeihin perustuvista kriteereistä riippumatta.

| 4. | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu
  Digipalvelusäännöksen soveltamisella loukataan suhteettomalla tavalla kantajan perusvapauksia ja –oikeuksia ja näin ollen loukataan suhteellisuusperiaatetta, josta määrätään SEU 5 artiklan 4 kohdassa. Yhtäältä vakiomääräinen kynnysarvo on epäasianmukainen ja toisaalta muiden velvollisuuksien asettaminen kantajalle on tarpeetonta, koska verkkokauppaa on jo säännelty (liikaa). |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan suhteellisuusperiaatetta on loukattu

Digipalvelusäännöksen soveltamisella loukataan suhteettomalla tavalla kantajan perusvapauksia ja –oikeuksia ja näin ollen loukataan suhteellisuusperiaatetta, josta määrätään SEU 5 artiklan 4 kohdassa. Yhtäältä vakiomääräinen kynnysarvo on epäasianmukainen ja toisaalta muiden velvollisuuksien asettaminen kantajalle on tarpeetonta, koska verkkokauppaa on jo säännelty (liikaa).

| 5. | Viides kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on loukattu
  Vastaaja loukkaa päätöksessään SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta siten, että kantaja ei päätöksen vastaanottajana voi ymmärtää sitä. Vastaaja ei esitä syytä, jonka vuoksi kantajan palvelu kuuluu digipalvelusäännöksen 3 artiklan g kohdan iii alakohdan mukaisen säilytyspalvelun käsitteeseen, vaikka se on ratkaiseva seikka, jotta kyseisen asetuksen 33 artiklan soveltamisessa. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, jonka mukaan perusteluvelvollisuutta on loukattu

Vastaaja loukkaa päätöksessään SEUT 296 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta siten, että kantaja ei päätöksen vastaanottajana voi ymmärtää sitä. Vastaaja ei esitä syytä, jonka vuoksi kantajan palvelu kuuluu digipalvelusäännöksen 3 artiklan g kohdan iii alakohdan mukaisen säilytyspalvelun käsitteeseen, vaikka se on ratkaiseva seikka, jotta kyseisen asetuksen 33 artiklan soveltamisessa.

---

(1)  Digitaalisten palvelujen sisämarkkinoista ja direktiivin 2000/31/EY muuttamisesta (digipalvelusäädös) 19.10.2022 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2022/2065 (EUVL 2022, L 277, s. 1).

(2)  Kilpailullisista ja oikeudenmukaisista markkinoista digitaalialalla ja direktiivien (EU) 2019/1937 ja (EU) 2020/1828 muuttamisesta (digimarkkinasäädös) 14.9.2022 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2022/1925 (EUVL 2022, L 265, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/11

---

Kanne 5.7.2023 – Hypo Vorarlberg Bank v. SRB

(Asia T-369/23)

(2023/C 314/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) 806/2014 (2) 69 artiklan ja 70 artiklan 2 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen tavoitetason virheellisen asettamisen vuoksi, sillä vastaaja on asettanut liian korkean tavoitetason unionin oikeuden suuntaviivojen vastaisesti. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) 806/2014 (2) 69 artiklan ja 70 artiklan 2 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen tavoitetason virheellisen asettamisen vuoksi, sillä vastaaja on asettanut liian korkean tavoitetason unionin oikeuden suuntaviivojen vastaisesti.

| 2. | Toinen kanneperuste: asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohdan b alakohdan, direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 1–6 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 20 artiklan ja liitteen II rikkominen, koska vastaaja ei ole käyttänyt riski-indikaattoreita ”omat varat ja hyväksyttävät velat, jotka laitoksella on omien varojen ja hyväksyttävien velkojen vähimmäisvaatimuksen lisäksi”, ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet”, mikä on unionin oikeuden säännösten vastaista. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste: asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 2 kohdan b alakohdan, direktiivin 2014/59/EU 103 artiklan 7 kohdan sekä delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 1–6 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 20 artiklan ja liitteen II rikkominen, koska vastaaja ei ole käyttänyt riski-indikaattoreita ”omat varat ja hyväksyttävät velat, jotka laitoksella on omien varojen ja hyväksyttävien velkojen vähimmäisvaatimuksen lisäksi”, ”monitahoisuus” ja ”purkamismahdollisuudet”, mikä on unionin oikeuden säännösten vastaista.

| 3. | Kolmas kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 5 ja 7 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan ja liitteessä I olevan 2 vaiheen rikkominen, koska riski-indikaattoria ”jäsenyys laitosten suojajärjestelmässä” on käytetty ja painotettu väärin erityisesti siksi, että mitään laitosten suojajärjestelmän arviota ei ole esitetty. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 6 artiklan 5 ja 7 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 4 artiklan ja liitteessä I olevan 2 vaiheen rikkominen, koska riski-indikaattoria ”jäsenyys laitosten suojajärjestelmässä” on käytetty ja painotettu väärin erityisesti siksi, että mitään laitosten suojajärjestelmän arviota ei ole esitetty.

| 4. | Neljäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti
  Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) perusteluvelvollisuuden laajuuden osalta esittämiä vaatimuksia ei ole väitteen mukaan noudatettu. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti

Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) perusteluvelvollisuuden laajuuden osalta esittämiä vaatimuksia ei ole väitteen mukaan noudatettu.

| 5. | Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että merkittävän harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti
  Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan suhteen ei ole esitetty, mitkä arvioinnit vastaaja toteutti ja millä perusteilla. Tämän vuoksi vastaajan harkintavallan käytön mielivaltaisuuutta ei voida sulkea pois. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, että merkittävän harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti

Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan suhteen ei ole esitetty, mitkä arvioinnit vastaaja toteutti ja millä perusteilla. Tämän vuoksi vastaajan harkintavallan käytön mielivaltaisuuutta ei voida sulkea pois.

| 6. | Kuudes kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu
  Kantajaa ei ole perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan vastaisesti kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan rahoitusosuuspäätöksen tekemistä. Myöskään vastaajan toteuttamassa kuulemisessa ei ollut mahdollista ottaa kantaa tehokkaasti ja täysimääräisesti konkreettiseen rahoitusosuuksien laskentaan. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen sen vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu

Kantajaa ei ole perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan vastaisesti kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan rahoitusosuuspäätöksen tekemistä. Myöskään vastaajan toteuttamassa kuulemisessa ei ollut mahdollista ottaa kantaa tehokkaasti ja täysimääräisesti konkreettiseen rahoitusosuuksien laskentaan.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana sekä delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausmenetelmän ja SRB:lle myönnetyn harkintavallan lainvastaisuus
  Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7, 9, 17 ja 20 artiklassa sekä liitteessä I ja II, joihin riidanalainen päätös perustuu, luodaan läpinäkymätön ja epäasianmukainen rahoitusosuuksien vahvistamisjärjestelmä, joka on perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan vastainen ja jossa ei taata perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan noudattamista eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioittamista. |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana sekä delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausmenetelmän ja SRB:lle myönnetyn harkintavallan lainvastaisuus

Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7, 9, 17 ja 20 artiklassa sekä liitteessä I ja II, joihin riidanalainen päätös perustuu, luodaan läpinäkymätön ja epäasianmukainen rahoitusosuuksien vahvistamisjärjestelmä, joka on perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan vastainen ja jossa ei taata perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan noudattamista eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioittamista.

| 8. | Kahdeksas kanneperuste: täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana
  Riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia, koska täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklassa ylitetään asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, asetetut rajat ja koska täytäntöönpanoasetuksessa tai oikeusperustassa ei kummassakaan esitetä SEUT 296 artiklan 2 kohdassa edellytettyjä perusteluja. |
| --- | --- |

8.

Kahdeksas kanneperuste: täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana

Riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia, koska täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklassa ylitetään asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, asetetut rajat ja koska täytäntöönpanoasetuksessa tai oikeusperustassa ei kummassakaan esitetä SEUT 296 artiklan 2 kohdassa edellytettyjä perusteluja.

| 9. | Yhdeksäs kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 lainvastaisuus delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 ja näin ollen riidanalaisen päätöksen oikeusperustana
  Toisijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 niiden säännösten lainvastaisuuteen, joissa delegoidulla asetuksella (EU) 2015/63 käyttöönotettu rahoitusosuusjärjestelmä tehtiin sitovaksi ja annettiin vastaajalle liian laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ja erityisesti asetuksen (EU) Nr. 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 70 artiklan 2 kohtaa ja direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei voida tulkita primäärioikeuden mukaisesti, niillä laiminlyödään oikeustoimien perusteluvelvollisuutta, loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja rikotaan perussopimuksia (erityisesti SEU 1 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 15, 296 ja 298 artiklaa) ja perusoikeuskirjaa (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklaa). |
| --- | --- |

9.

Yhdeksäs kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 lainvastaisuus delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 ja näin ollen riidanalaisen päätöksen oikeusperustana

Toisijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 niiden säännösten lainvastaisuuteen, joissa delegoidulla asetuksella (EU) 2015/63 käyttöönotettu rahoitusosuusjärjestelmä tehtiin sitovaksi ja annettiin vastaajalle liian laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ja erityisesti asetuksen (EU) Nr. 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 70 artiklan 2 kohtaa ja direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei voida tulkita primäärioikeuden mukaisesti, niillä laiminlyödään oikeustoimien perusteluvelvollisuutta, loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja rikotaan perussopimuksia (erityisesti SEU 1 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 15, 296 ja 298 artiklaa) ja perusoikeuskirjaa (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklaa).

---

(1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(2)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(4)  Tuomio 15.7. 2021, komissio v. Landesbank Baden-Württemberg ja SRB, C-584/20 P ja C-621/20 P, EU:C:2021:601.

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta 19.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/81 (EUVL 2015, L 15, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/13

---

Kanne 6.7.2023 – Volkskreditbank v. SRB

(Asia T-374/23)

(2023/C 314/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Volkskreditbank AG (Linz, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-369/23, Hypo Vorarlberg Bank vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/14

---

Kanne 6.7.2023 – Hypo-Bank Burgenland v. SRB

(Asia T-386/23)

(2023/C 314/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Hypo-Bank Burgenland AG (Eisenstadt, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että nyt esillä olevaa kumoamisvaatimusta koskeva asia yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten samankaltaiseen asiaan T-387/23, Schelhammer Capital Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-369/23, Hypo Vorarlberg Bank vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/14

---

Kanne 6.7.2023 – Schelhammer Capital Bank v. SRB

(Asia T-387/23)

(2023/C 314/17)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Schelhammer Capital Bank AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että nyt esillä olevaa kumoamisvaatimusta koskeva asia yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten samankaltaiseen asiaan T-386/23, Hypo-Bank Burgenland v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhdeksään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-369/23, Hypo Vorarlberg Bank vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/15

---

Kanne 12.7.2023 – Barry’s Bootcamp v. EUIPO – Hummel (Kahdesta mustasta horisontaalisesta nuolesta koostuva kuvio)

(Asia T-390/23)

(2023/C 314/18)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Barry’s Bootcamp Holdings LLC (Miami, Florida, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat M. Hawkins, T. Dolde ja C. Zimmer)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Hummel Holding A/S (Aarhus, Tanska)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki (Kahdesta mustasta horisontaalisesta nuolesta koostuva kuvio) – EU-tavaramerkki nro 3 015 377

EUIPO:ssa käyty menettely: Mitättömyysmenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 5.4.2023 asiassa R 1423/2022-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan rikkominen.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan rikkominen.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/16

---

Kanne 13.7.2023 – Imerys Aluminates Groupe v. komissio

(Asia T-391/23)

(2023/C 314/19)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Imerys Aluminates Groupe (Pariisi, Ranska) (edustaja: asianajaja Y. Martinet)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että Euroopan komissio omaksui 22.7.2019 päivätyssä asiakirjassa nimeltä ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen) kantajalle vahingollisen tulkinnan, joka velvoittaa jäsenvaltioita, kuten Conseil d’État (Ranskan ylin hallintotuomioistuin) on sitä tulkinnut (ylimmänasteisena kansallisena tuomioistuimena) |
| --- | --- |

—

toteamaan, että Euroopan komissio omaksui 22.7.2019 päivätyssä asiakirjassa nimeltä ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen) kantajalle vahingollisen tulkinnan, joka velvoittaa jäsenvaltioita, kuten Conseil d’État (Ranskan ylin hallintotuomioistuin) on sitä tulkinnut (ylimmänasteisena kansallisena tuomioistuimena)

| — | velvoittamaan komission korvaamaan Imerys Aluminates -yhtiön asiakirjan nimeltä ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen) antamisen vuoksi kärsimän vahingon, jonka määräksi arvioidaan 40 075 347 euroa |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan Imerys Aluminates -yhtiön asiakirjan nimeltä ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen) antamisen vuoksi kärsimän vahingon, jonka määräksi arvioidaan 40 075 347 euroa

| — | velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste perustuu virheeseen, jonka komissio teki antamalla 22.7.2019 päivätyn asiakirjan ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen, jäljempänä usein kysytyt kysymykset). Kanneperuste jakautuu kolmeen osaan






  — | ensimmäinen osa, joka koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste perustuu virheeseen, jonka komissio teki antamalla 22.7.2019 päivätyn asiakirjan ”Frequently Asked Questions on Free Allocation Rules for the EU ETS post 2020” (Usein kysytyt kysymykset päästöoikeuksien ilmaisjakosäännöistä Euroopan unionissa vuoden 2020 jälkeen, jäljempänä usein kysytyt kysymykset). Kanneperuste jakautuu kolmeen osaan

—

ensimmäinen osa, joka koskee luottamuksensuojan periaatteen loukkaamista

| — | toinen osa, joka koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista |
| --- | --- |

—

toinen osa, joka koskee oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista

| — | kolmas osa, joka koskee Århusin yleissopimuksen 6 artiklan rikkomista. |
| --- | --- |

—

kolmas osa, joka koskee Århusin yleissopimuksen 6 artiklan rikkomista.

| 2) | Toinen kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen siinä tapauksessa, että täytäntöönpanoasetusta N:o 2021/447 (1) tulkitaan siten, että siinä ilmaistaan implisiittisesti 22.7.2019 päivätyissä usein kysytyissä kysymyksissä nimenomaisesti ilmaistut tulkintasäännöt. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen siinä tapauksessa, että täytäntöönpanoasetusta N:o 2021/447 (1) tulkitaan siten, että siinä ilmaistaan implisiittisesti 22.7.2019 päivätyissä usein kysytyissä kysymyksissä nimenomaisesti ilmaistut tulkintasäännöt.

---

(1)  Tarkistettujen vertailuarvojen määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 2 kohdan mukaisesti päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta kaudella 2021–2025 12.3.2021 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2021/447 (EUVL 2021, L 87, s. 29).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/16

---

Kanne 14.7.2023 – Stada Arzneimittel v. EUIPO – Bioiberica (DAOgest)

(Asia T-396/23)

(2023/C 314/20)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Saksa) (edustajat: asianajajat J.-C. Plate, R. Kaase ja K. Schmid-Burgk)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Bioiberica, SAU (Palafolls, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin haltija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin DAOgest rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 18 332 942

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.4.2023 asiassa R 1384/2022-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan rikkominen.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 1 kohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 95 artiklan 1 kohdan rikkominen.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/17

---

Kanne 14.7.2023 – Bodegas Aguiuncho v. EUIPO – Mar de Frades (ALBARIÑO mar de ons)

(Asia T-398/23)

(2023/C 314/21)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Bodegas Aguiuncho, SL (Sanxenxo, Espanja) (edustaja: asianajaja J. M. Diez Roig)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Mar de Frades, SL (Cartagena, Espanja)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalaisen tavaramerkin hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: EU-tavaramerkiksi rekisteröitävä kuviomerkki, joka sisältää sanaosan ALBARIÑO mar de ons – Rekisteröintihakemus nro 18 408 426

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2023 asiassa R 0164/2023-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja muuttaa sitä |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja muuttaa sitä

| — | hyväksyy kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä Nizzan sopimukseen perustuvan luokittelun mukaiseen luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten koskevan hakemuksen, kaikkine tähän liittyvine oikeusvaikutuksineen. |
| --- | --- |

—

hyväksyy kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä Nizzan sopimukseen perustuvan luokittelun mukaiseen luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten koskevan hakemuksen, kaikkine tähän liittyvine oikeusvaikutuksineen.

Kanneperusteet

| — | Vapaana pitämisen tarve. |
| --- | --- |

—

Vapaana pitämisen tarve.

| — | Kyseisten tavaramerkkien rauhanomaisen rinnakkaiskäytön mahdollisuus. |
| --- | --- |

—

Kyseisten tavaramerkkien rauhanomaisen rinnakkaiskäytön mahdollisuus.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen.

| — | 24.6.2014 annetun tuomion Rani Refreshments v. SMHV – Global-Invest Bartosz Turek (Sani), T-523/12, ei julkaistu, EU:T:2014:571, noudattamatta jättäminen. |
| --- | --- |

—

24.6.2014 annetun tuomion Rani Refreshments v. SMHV – Global-Invest Bartosz Turek (Sani), T-523/12, ei julkaistu, EU:T:2014:571, noudattamatta jättäminen.

| — | Grafiikan erottamiskyky. |
| --- | --- |

—

Grafiikan erottamiskyky.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/18

---

Kanne 12.7.2023 – Erste Group Bank v. SRB

(Asia T-400/23)

(2023/C 314/22)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Erste Group Bank AG (Wien, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraavaan kanneperusteeseen:

Riidanalaisella päätöksellä rikotaan direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklaa, asetuksen (EU) 806/2014 (2) 69 artiklaa ja 70 artiklan 2 kohtaa ja delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklaa ja 4 artiklan 2 kohtaa sekä loukataan suhteellisuusperiaatetta tavoitetason virheellisen asettamisen vuoksi, sillä vastaaja on asettanut liian korkean tavoitetason unionin oikeuden suuntaviivojen vastaisesti.

---

(1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(2)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/19

---

Kanne 12.7.2023 – Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB

(Asia T-401/23)

(2023/C 314/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (Wien, Österreich) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne perustuu yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka on sama kuin asiassa T-400/23, Erste Group Bank vastaan SRB, esitetty kanneperuste.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/20 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/20

---

Kanne 13.7.2023 – Steiermärkische Bank ja Sparkasse v. SRB

(Asia T-402/23)

(2023/C 314/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Steiermärkische Bank und Sparkassen AG (Graz, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) 806/2014 (2) 69 artiklan ja 70 artiklan 2 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen tavoitetason virheellisen asettamisen vuoksi, sillä vastaaja on asettanut liian korkean tavoitetason unionin oikeuden suuntaviivojen vastaisesti. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU (1) 102 artiklan, asetuksen (EU) 806/2014 (2) 69 artiklan ja 70 artiklan 2 kohdan, delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 (3) 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan rikkominen sekä suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen tavoitetason virheellisen asettamisen vuoksi, sillä vastaaja on asettanut liian korkean tavoitetason unionin oikeuden suuntaviivojen vastaisesti.

| 2. | Toinen kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti
  Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) perusteluvelvollisuuden laajuuden osalta esittämiä vaatimuksia ei ole väitteen mukaan noudatettu. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että päätöstä on perusteltu puutteellisesti

Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska unionin tuomioistuimen asiassa C-584/20 P (4) perusteluvelvollisuuden laajuuden osalta esittämiä vaatimuksia ei ole väitteen mukaan noudatettu.

| 3. | Kolmas kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti
  Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan suhteen ei ole esitetty, mitkä arvioinnit vastaaja toteutti ja millä perusteilla. Tämän vuoksi vastaajan harkintavallan käytön mielivaltaisuuutta ei voida sulkea pois. |
| --- | --- |

3.

Kolmas kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että harkintavallan käyttöä on perusteltu puutteellisesti

Riidanalaisella päätöksellä laiminlyödään SEUT 296 artiklan 2 kohdan ja perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan c alakohdan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska vastaajan harkintavallan suhteen ei ole esitetty, mitkä arvioinnit vastaaja toteutti ja millä perusteilla. Tämän vuoksi vastaajan harkintavallan käytön mielivaltaisuuutta ei voida sulkea pois.

| 4. | Neljäs kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu
  Kantajaa ei ole perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan vastaisesti kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan rahoitusosuuspäätöksen tekemistä. Myöskään vastaajan toteuttamassa kuulemisessa ei ollut mahdollista ottaa kantaa tehokkaasti ja täysimääräisesti konkreettiseen rahoitusosuuksien laskentaan. |
| --- | --- |

4.

Neljäs kanneperuste: olennaisten menettelymääräysten rikkominen sen vuoksi, että vuoksi, ettei kantajaa ole kuultu ja että sen oikeutta tulla kuulluksi on loukattu

Kantajaa ei ole perusoikeussopimuksen 41 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan a alakohdan vastaisesti kuultu ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä eikä ennen siihen perustuvan rahoitusosuuspäätöksen tekemistä. Myöskään vastaajan toteuttamassa kuulemisessa ei ollut mahdollista ottaa kantaa tehokkaasti ja täysimääräisesti konkreettiseen rahoitusosuuksien laskentaan.

| 5. | Viides kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana sekä delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausmenetelmän ja SRB:lle annetun harkintavallan lainvastaisuus
  Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7, 9, 17 ja 20 artiklassa sekä liitteessä I ja II, joihin riidanalainen päätös perustuu, luodaan läpinäkymätön ja epäasianmukainen rahoitusosuuksien vahvistamisjärjestelmä, joka on perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan vastainen ja jossa ei taata perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan noudattamista eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioittamista. |
| --- | --- |

5.

Viides kanneperuste: delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana sekä delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/63 vahvistetun riskikorjausmenetelmän ja SRB:lle annetun harkintavallan lainvastaisuus

Delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 4–7, 9, 17 ja 20 artiklassa sekä liitteessä I ja II, joihin riidanalainen päätös perustuu, luodaan läpinäkymätön ja epäasianmukainen rahoitusosuuksien vahvistamisjärjestelmä, joka on perusoikeuskirjan 16, 17, 41 ja 47 artiklan vastainen ja jossa ei taata perusoikeuskirjan 20 ja 21 artiklan noudattamista eikä suhteellisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen kunnioittamista.

| 6. | Kuudes kanneperuste: täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana
  Riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia, koska täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklassa ylitetään asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, asetetut rajat ja koska täytäntöönpanoasetuksessa tai oikeusperustassa ei kummassakaan esitetä SEUT 296 artiklan 2 kohdassa edellytettyjä perusteluja. |
| --- | --- |

6.

Kuudes kanneperuste: täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 (5) lainvastaisuus riidanalaisen päätöksen oikeusperustana

Riidanalaisella päätöksellä rikotaan perussopimuksia, koska täytäntöönpanoasetuksen 8 artiklassa ylitetään asetuksen (EU) 806/2014 70 artiklan 7 kohdassa, luettuna yhdessä SEUT 291 artiklan kanssa, asetetut rajat ja koska täytäntöönpanoasetuksessa tai oikeusperustassa ei kummassakaan esitetä SEUT 296 artiklan 2 kohdassa edellytettyjä perusteluja.

| 7. | Seitsemäs kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 lainvastaisuus delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 ja näin ollen riidanalaisen päätöksen oikeusperustana
  Toisijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 niiden säännösten lainvastaisuuteen, joissa delegoidulla asetuksella (EU) 2015/63 käyttöönotettu rahoitusosuusjärjestelmä tehtiin sitovaksi ja annettiin vastaajalle liian laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ja erityisesti asetuksen (EU) Nr. 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 70 artiklan 2 kohtaa ja direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei voida tulkita primäärioikeuden mukaisesti, niillä laiminlyödään oikeustoimien perusteluvelvollisuutta, loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja rikotaan perussopimuksia (erityisesti SEU 1 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 15, 296 ja 298 artiklaa) ja perusoikeuskirjaa (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklaa). |
| --- | --- |

7.

Seitsemäs kanneperuste: direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 lainvastaisuus delegoidun asetuksen (EU) 2015/63 sekä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2015/81 ja näin ollen riidanalaisen päätöksen oikeusperustana

Toisijaisesti kantaja vetoaa direktiivin 2014/59/EU ja asetuksen (EU) 806/2014 niiden säännösten lainvastaisuuteen, joissa delegoidulla asetuksella (EU) 2015/63 käyttöönotettu rahoitusosuusjärjestelmä tehtiin sitovaksi ja annettiin vastaajalle liian laaja harkintavalta. Siltä osin kuin kyseisiä säännöksiä ja erityisesti asetuksen (EU) Nr. 806/2014 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 70 artiklan 2 kohtaa ja direktiivin 2014/59/EU 102 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei voida tulkita primäärioikeuden mukaisesti, niillä laiminlyödään oikeustoimien perusteluvelvollisuutta, loukataan oikeusvarmuuden periaatetta ja rikotaan perussopimuksia (erityisesti SEU 1 artiklan 2 kohtaa ja SEUT 15, 296 ja 298 artiklaa) ja perusoikeuskirjaa (erityisesti perusoikeuskirjan 16, 17, 41, 42 ja 47 artiklaa).

---

(1)  Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59/EU (EUVL 2014, L 173, s. 190).

(2)  Yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15.7.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 806/2014 (EUVL 2014, L 225, s. 1).

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU täydentämisestä kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyihin etukäteen suoritettavien rahoitusosuuksien osalta 21.10.2014 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2015/63 (EUVL 2015, L 11, s. 44).

(4)  Tuomio 15.7. 2021, komissio v. Landesbank Baden-Württemberg ja SRB, C-584/20 P ja C-621/20 P, EU:C:2021:601.

(5)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 yhdenmukaisista soveltamisedellytyksistä yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen osalta 19.12.2014 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/81 (EUVL 2015, L 15, s. 1).

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/21

---

Kanne 13.7.2023 – Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB

(Asia T-403/23)

(2023/C 314/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Dornbirner Sparkasse Bank AG (Dornbirn, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/22 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/22

---

Kanne 13.7.2023 – Kärntner Sparkasse v. SRB

(Asia T-404/23)

(2023/C 314/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Kärntner Sparkasse AG (Klagenfurt, Itävalta) (edustajat: asianajaja G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/23

---

Kanne 13.7.2023 – Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB

(Asia T-405/23)

(2023/C 314/27)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Sparkasse Niederösterreich Mitte West AG (St. Pölten, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/23

---

Kanne 13.7.2023 – Tiroler Sparkasse v. SRB

(Asia T-406/23)

(2023/C 314/28)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Tiroler Sparkasse Bankaktiengesellschaft Innsbruck (Innsbruck, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne perustuu yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka on sama kuin asiassa T-400/23, Erste Group Bank vastaan SRB, esitetty kanneperuste.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/24

---

Kanne 13.7.2023 – Salzburger Sparkasse Bank v. SRB

(Asia T-407/23)

(2023/C 314/29)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Salzburger Sparkasse Bank AG (Salzburg, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne perustuu yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka on sama kuin asiassa T-400/23, Erste Group Bank vastaan SRB, esitetty kanneperuste.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/25

---

Kanne 17.7.2023 – Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB

(Asia T-408/23)

(2023/C 314/30)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Sparkasse Oberösterreich Bank AG (Linz, Itävalta) (edustajat: asianajajat G. Eisenberger, A. Brenneis ja J. Holzmann)

Vastaaja: Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB)

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja |
| --- | --- |

—

kumoaa yhteiseen kriisinratkaisurahastoon vuodelta 2023 suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta 2.5.2023 tehdyn yhteisen kriisinratkaisuneuvoston päätöksen (SRB/ES/2023/23) liitteineen ainakin siltä osin kuin se koskee kantajaa ja

| — | velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kantaja vaati lisäksi, että seuraavat samankaltaiset asiat yhdistetään asiayhteytensä ja saman kohteen vuoksi työjärjestyksen 68 artiklan mukaisesti suullista ja kirjallista menettelyä sekä ratkaisun antamista varten: T-400/23, Erste Group Bank v. SRB, T-401/23, Erste Bank der österreichischen Sparkassen v. SRB, T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse v. SRB, T-403/23, Dornbirner Sparkasse Bank v. SRB, T-404/23, Kärntner Sparkasse v. SRB, T-405/23, Sparkasse Niederösterreich Mitte West v. SRB, T-406/23, Tiroler Sparkasse v. SRB, T-407/23, Salzburger Sparkasse Bank v. SRB, T-408/23, Sparkasse Oberösterreich Bank v. SRB.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seitsemään kanneperusteeseen, jotka ovat samat kuin asiassa T-402/23, Steiermärkische Bank und Sparkasse vastaan SRB, esitetyt kanneperusteet.

---

| 4.9.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 314/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.9.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 314/25

---

Kanne 26.7.2023 – Essity Hygiene and Health AB v. EUIPO (Lehden kuva)

(Asia T-434/23)

(2023/C 314/31)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Asianosaiset

Kantaja: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Ruotsi) (edustaja: asianajaja U. Wennermark)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus lehteä esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Rekisteröintihakemus nro 16 709 305

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 30.5.2023 asiassa R 2196/2017-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii ensisijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin hakemus on hylätty (päätöksen 2 kohta), |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin hakemus on hylätty (päätöksen 2 kohta),

| — | muuttaa riidanalaista päätöstä hyväksymällä tutkijan päätöksestä tehdyn valituksen hakemuksessa tarkoitettujen luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden osalta, |
| --- | --- |

—

muuttaa riidanalaista päätöstä hyväksymällä tutkijan päätöksestä tehdyn valituksen hakemuksessa tarkoitettujen luokkaan 16 kuuluvien tavaroiden osalta,

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:ssa käydyistä menettelyistä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa ja EUIPO:ssa käydyistä menettelyistä aiheutuneet kulut.

Kantaja vaatii toissijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan kantajalle unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneet kulut.

Kantaja vaatii viimesijaisesti, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | velvoittaa EUIPO:n vastaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n vastaamaan unionin yleisessä tuomioistuimessa käydystä menettelystä aiheutuneista oikeudenkäyntikuluistaan.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohtaa on rikottu.

---