# Europeiska unionens C 321/11 s

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 321 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången11 september 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 321

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången11 september 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2023/C 321/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2023/C 321/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2023/C 321/02 | Mål C-376/20 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot CK Telecoms UK Investments Ltd, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, EE Ltd (Överklagande – Konkurrens – Förordning (EG) nr 139/2004 – Kontroll av företagskoncentrationer – Mobila telekommunikationstjänster – Beslut varigenom en koncentration förklaras vara oförenlig med den inre marknaden – Oligopolmarknad – Påtagligt hinder för en effektiv konkurrens – Icke-samordnade effekter – Beviskrav – Europeiska kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning i ekonomiska frågor – Gränser för domstolsprövningen – Riktlinjerna för horisontella koncentrationer – Relevanta faktorer för att påvisa förekomsten av ett påtagligt hinder för en effektiv konkurrens – Begreppen viktig konkurrensfaktor och nära konkurrenter – Huruvida parterna i koncentrationen är nära konkurrenter – Kvantitativ analys av den planerade koncentrationens priseffekter – Effektivitetsvinster – Missuppfattning – Invändning som Europeiska unionens tribunal prövat ex officio – Upphävande) | 2 |
| 2023/C 321/03 | Förenade målen C-615/20 och C-671/20, YP m.fl. (Upphävande av immunitet och avstängning av en domare): Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Okręgowy w Warszawie – Pologne) – Prokuratura Okręgowa w Warszawie mot YP m.fl. (C-615/20), M. M. (C-671/20) (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 19.1 andra stycket FEU – Rättsstatsprincipen – Effektivt domstolsskydd på unionsrättens område – Domares oavhängighet – Unionsrättens företräde – Artikel 4.3 FEU – Skyldighet att samarbeta lojalt – Beslut av Izba Dyscyplinarna (avdelningen för disciplinära mål) vid Sąd Najwyższy (Högsta domstolen) att upphäva en domares straffrättsliga immunitet och att stänga av vederbörande från tjänsten – Avdelning som inte är oavhängig och opartisk – Ändring av sammansättningen av den avdelning som ska pröva ett mål som dittills tilldelats denna domare – Förbud för nationella domstolar att ifrågasätta legitimiteten hos en domstol, att hindra en domstols funktion eller pröva huruvida en domares utnämning eller dennes rätt att utöva dömande befogenhet har giltig verkan vid äventyr av disciplinära åtgärder – Skyldighet för de berörda domstolarna och de organ som ansvarar för att fastställa och ändra sammansättningen av de dömande sammansättningarna att inte tillämpa de åtgärder varigenom den berörda domarens immunitet har upphävts och varigenom vederbörande stängts av från sin tjänst – Skyldighet för dessa domstolar och organ att inte tillämpa nationella bestämmelser vari nämnda förbud föreskrivs) | 3 |
| 2023/C 321/04 | Förenade målen C-363/21 och C-364/21, Ferrovienord m.fl.: Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Corte dei Conti – Italien) – Ferrovienord SpA mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 19.1 andra stycket FEU – Medlemsstaternas skyldighet att fastställa de rättsmedel som behövs för att säkerställa ett effektivt domstolsskydd inom de områden som omfattas av unionsrätten – Ekonomisk politik – Förordning (EU) nr 549/2013 – Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (ENS) – Direktiv 2011/85/EU – Krav på medlemsstaternas budgetramverk – Nationell lagstiftning som begränsar revisionsdomstolens behörighet – Principerna om effektivitet och likvärdighet – Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna) | 4 |
| 2023/C 321/05 | Mål C- C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – Ocilion IPTV Technologies GmbH mot Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt i informationssamhället – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3 – Rätten till överföring till allmänheten – Artikel 5.2 b – Det så kallade undantaget för privatkopiering – Leverantör av en Internet Protocol Television-tjänst (IPTV) – Tillgång till skyddat innehåll utan rättsinnehavarnas tillstånd – Online-videobandspelare – Avspelningsfunktion – Dedupliceringsteknik) | 5 |
| 2023/C 321/06 | Mål C-757/21 P: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nichicon Corporation mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Tribunalens bestrykande av en dom – Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler – Kopia av den dom som ska delges – Domarnas underskrifter – Karteller – Artikel 101FEUF – Marknaden för elektrolyttantalkondensatorer och elektrolytkondensatorer med aluminium – Avtal och samordnade förfaranden avseende flera priskomponenter – Begreppet överträdelse genom syfte – Europeiska kommissionens bevisbörda – Företagens förklaringar – Tillförlitlighet – Geografisk räckvidd av ett konkurrensbegränsande beteende – En enda och fortlöpande överträdelse – Böter – Beräkning av grundbeloppet – Försäljning som ska beaktas – Förmildrande omständigheter – Obegränsad behörighet) | 6 |
| 2023/C 321/07 | Mål C-759/21 P: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Tribunalens vitsordande av en dom – Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler – Kopia av domen som ska delges – Domarnas underskrift – Karteller – Artikel 101 FEUF – Marknaden för elektrolytkondensatorer av aluminium och av tantal – Avtal och samordnade förfaranden avseende flera delar av priset – Begreppet överträdelse genom syfte – Europeiska kommissionens bevisbörda – Den geografiska räckvidden av ett konkurrensbegränsande beteende – En enda och fortlöpande överträdelse – Böter – Beräkning av grundbeloppet – Försäljning som ska beaktas – Förmildrande omständigheter – Obegränsad behörighet) | 7 |
| 2023/C 321/08 | Mål - 765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale ordinario di Padova – Italien) – D. M. mot Azienda Ospedale-Università di Padova (Begäran om förhandsavgörande – Folkhälsa – Nationell lagstiftning om vaccinationsplikt för vårdpersonal – Personal som vägrar vaccinera sig stängs av från arbetet utan lön – Förordning (EG) nr 726/2004 – Humanläkemedel – Vaccin mot covid-19 – Förordning (EG) nr 507/2006 – Fråga huruvida villkorliga godkännanden för försäljning är giltiga – Förordning (EU) 2021/953 – Förbud mot diskriminering mellan vaccinerade och ovaccinerade personer – Begäran om förhandsavgörande kan inte tas upp till prövning) | 7 |
| 2023/C 321/09 | Mål C-35/22, CAJASUR Banco: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Audiencia Provincial de Malaga – Spanien) – CAJASUR Banco S.A. mot JO och IM (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Artikel 6.1 – Allmänna villkor i ett avtal om hypotekslån har förklarats ogiltiga av nationell domstol – Talan vid domstol – Medgivande före svaromål – Nationell lagstiftning enligt vilken konsumenten, i förhållande till näringsidkaren, måste vidta förprocessuella åtgärder för att inte åläggas att betala rättegångskostnaderna – Principen om god rättskipning – Rätt till ett effektivt domstolsskydd) | 8 |
| 2023/C 321/10 | Förenade målen C-73/22 P och C-77/22 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis mot Europeiska kommissionen (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV m.fl. mot Dralon GmbH, Europeiska kommissionen (C-77/22 P) (Överklagande – Statligt stöd – Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser – Stödberättigade ekonomiska sektorer – Sektorn för tillverkning av gödselmedel och kväveprodukter omfattas inte – Talan om ogiltigförklaring – Upptagande till sakprövning – Fysiska och juridiska personers rätt att väcka talan – Artikel 263 fjärde stycket FEUF – Villkor enligt vilket klaganden ska vara direkt berörd) | 9 |
| 2023/C 321/11 | Mål C-87/22, TT (Olovligt bortförande av barn: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Korneuburg – Österrrike) – TT mot AK (Begäran om förhandsavgörande – Behörighet i fråga om föräldraansvar – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artiklarna 10 och 15 – Överföring till en domstol i en annan medlemsstat som är bättre lämpad att pröva målet – Villkor – Domstol i den medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts – 1980 års Hagkonventionen – barnets bästa) | 10 |
| 2023/C 321/12 | Mål C-106/22, Xella Magyarország: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. mot Innovációs és Technológiai Miniszter (Begäran om förhandsavgörande – Fri rörlighet för kapital – Etableringsfrihet – Förordning (EU) 2019/452 – Lagstiftning i en medlemsstat genom vilket det införs ett granskningssystem för utländska investeringar i inhemska företag som anse vara strategiska – Beslut som antagits med stöd av denna lagstiftning genom vilket ett inhemskt bolag förbjudits att förvärva samtliga andelar i ett annat inhemskt bolag – Det förvärvade bolaget anses vara strategiskt på grund av att dess huvudsakliga verksamhet rör gruvutvinning av vissa basråvaror, såsom grus, sand och lera – Det förvärvande bolaget anses var en utländsk investerare på grund av att det ingår i en koncern där det yttersta moderbolaget har sitt säte i ett tredjeland – Skada eller risk för skada på statens intresse, allmän säkerhet eller allmän ordning i medlemsstaten – Mål som syftar till att säkerställa försörjningen av basråvaror till byggsektorn, särskilt på regional nivå) | 11 |
| 2023/C 321/13 | Mål C-134/22, G GmbH: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – MO mot SM i egenskap av konkursförvaltare för G GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Kollektiva uppsägningar – Direktiv 98/59/EG – Information och överläggningar – Artikel 2.3 andra stycket – En arbetsgivare som överväger att vidta en kollektiv uppsägning är skyldig att tillställa den behöriga myndigheten en kopia av den information som lämnats till arbetstagarrepresentanterna – Mål – Följderna av att denna skyldighet inte iakttas) | 11 |
| 2023/C 321/14 | Mål C-136/22 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) mot Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) (Överklagande – Humanläkemedel – Förordning (EG) nr 726/2004 – Beslut av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) att inte förnya mandatet för en rådgivande grupp bestående av vetenskapliga experter – Talan om ogiltigförklaring väcks av den som ansökt om godkännande för försäljning – Upptagande till prövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Faktiskt och aktuellt intresse kan anses föreligga till följd av ett annat domstolsförfarande – Villkor) | 12 |
| 2023/C 321/15 | Mål C-180/22, Mensing II: Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Finanzamt Hamm mot Harry Mensing (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 311 och följande artiklar – Särskilda ordningar för konstverk – Ordning för beskattning av vinstmarginal – Beskattningsbara återförsäljare – Konstverk som levereras av upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare – Gemenskapsinterna transaktioner – Rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt) | 13 |
| 2023/C 321/16 | Mål C-265/22, Banco Santander (Hänvisning till ett officiellt index): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Spanien) – ZR och PI mot Banco Santander, SA (Begäran om förhandsavgörande – Konsumentskydd – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Avtal om hypotekslån – Avtalsvillkor som föreskriver rörlig räntesats – Jämförelseindex som grundas på den effektiva årliga räntesatsen (effektiv ränta) för hypotekslån beviljade av kreditinstitut – Index som föreskrivs i lag eller förordning – Uppgifter som anges i ingressen till rättsakten – Kontroll av om kravet på transparens är uppfyllt – Bedömning av om avtalsvillkoret är oskäligt) | 13 |
| 2023/C 321/17 | Mål C-313/22, ACHILLEION: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Elegktiko Synedrio – Grekland) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia mot Elliniko Dimosio (Begäran om förhandsavgörande – Strukturfonder – Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) – Medfinansiering – Förordning (EG) nr 1260/1999 – Artiklarna 30.4 och 39.1 – Investeringsinsatsers varaktighet – Betydande förändring av en medfinansierad investeringsinsats – Återkrav av stöd vid fall av överlåtelse av den anläggning som omfattas av denna insats – Betydelsen av de särskilda omständigheterna kring överlåtelsen) | 14 |
| 2023/C 321/18 | Mål C-344/22, Gemeinde A: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Gemeinde A mot Finanzamt (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c – Tillhandahållande av tjänster mot ersättning – Offentligrättsliga organ – Kommun som tar ut en turistskatt för att tillhandahålla kurortsanläggningar som är tillgängliga för alla) | 15 |
| 2023/C 321/19 | Mål C-107/23 PPU, Lin: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 24 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Braşov – Rumänien) – brottmålsförfarande mot C.I., C.O., K.A., L.N., S.P., (Begäran om förhandsavgörande – Skydd för Europeiska unionens finansiella intressen – Artikel 325.1 FEUF – PIF-konventionen – Artikel 2.1 – Skyldighet att bekämpa bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen genom avskräckande och effektiva åtgärder – Skyldighet att föreskriva straffrättsliga påföljder – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Grovt mervärdesskattebedrägeri – Preskriptionsfrist för straffrättsligt ansvar – Dom från en författningsdomstol om ogiltigförklaring av en nationell bestämmelse som reglerar grunder för preskriptionsavbrott – Systemisk risk för straffrihet – Skydd av grundläggande rättigheter – Artikel 49.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Legalitetsprincipen (inget brott och inget straff utan lag) – Krav på att strafflagen ska vara förutsebar och tydlig – Principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning (lex mitior) – Rättssäkerhetsprincipen – Nationell norm för skydd av grundläggande rättigheter – Skyldighet för en medlemsstats domstolar att inte tillämpa avgöranden från Författningsdomstolen och/eller Högsta domstolen i denna medlemsstat om de inte är förenliga med unionsrätten – Disciplinansvar för domare om dessa avgöranden inte följs – Principen om unionsrättens företräde) | 16 |
| 2023/C 321/20 | Mål C-665/21 P: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 10 maj 2023 – MKB Multifunds BV mot Europeiska kommissionen, Konungariket Nederländerna (Överklagande – Artikel 181 i domstolens rättegångsregler – Statligt stöd – Påstått statligt stöd som beviljats av en medlemsstat till förmån för en fond-i-fond – Europeiska kommissionens preliminära bedömning – Kommissionens beslut i vilket det konstateras inte föreligga något statligt stöd – Talan om ogiltigförklaring – Upptagande till sakprövning – Förordning (EU) 2015/1589 – Artikel 1 h – Begreppet berörd part) | 17 |
| 2023/C 321/21 | Mål C-55/23, Jurtukała: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 17 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polen) – PA (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Svaret kan klart utläsas av rättspraxis – Behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar, godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och inrättande av ett europeiskt arvsintyg – Förordning (EU) nr 650/2012 – Artikel 10.1 a – Subsidiär behörighet – Artikel 267 FEUF – Skyldighet att följa anvisningar från en högre domstol) | 18 |
| 2023/C 321/22 | Mål C-94/23 P: Överklagande ingett den 20 februari 2023 av Puma SE av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 7 december 2022 i mål T-623/21, Puma SE mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet | 18 |
| 2023/C 321/23 | Mål C-270/23: Överklagande ingett den 25 april 2023 av Topcart GmbH av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 februari 2023 i mål T-8/22, Topcart GmbH mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet | 19 |
| 2023/C 321/24 | Mål C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Begäran om förhandsavgörande framställd av Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatien) den 26 maj 2023 — HP — Hrvatska pošta d.d. mot Povjerenik za informiranje | 19 |
| 2023/C 321/25 | Mål C-337/23, APS Beta Bulgaria och Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 29 maj 2023 – APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD | 20 |
| 2023/C 321/26 | Mål C-343/23 P: Överklagande ingett den 31 maj 2023 av Jean-Marc Colombani av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 22 mars 2023 i mål T-113/22, Colombani mot Europeiska utrikestjänsten | 22 |
| 2023/C 321/27 | Mål C-347/23, Zabitoń: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 2 juni 2023 – LB, JL mot Getin Noble Bank S.A. | 23 |
| 2023/C 321/28 | Mål C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 5 juni 2023 – KCB, MB mot BNP Paribas Bank Polska S.A | 23 |
| 2023/C 321/29 | Mål C-367/23, Artemis security: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 9 juni 2023 – EA mot Artemis security | 24 |
| 2023/C 321/30 | Mål C-370/23, Mesto Rimavská Sobota: Begäran om förhandsavgörande framställd av Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Slovakien) den 13 juni 2023 – Mesto Rimavská Sobota mot Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky | 24 |
| 2023/C 321/31 | Mål C-371/23, Mercedes-Benz Group: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Duisburg (Tyskland) den 13 juni 2023– HT mot Mercedes-Benz Group AG | 25 |
| 2023/C 321/32 | Mål C-387/23, BUL INS: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien), den 26 juni 2023 – ZD BUL INS AD mot PV | 26 |
| 2023/C 321/33 | Mål C-389/23, Bulgarfrukt: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Wedding (Tyskland) den 27 juni 2023 – Fruchthandels GmbH mot Oranzherii Gimel II EOOD | 27 |
| 2023/C 321/34 | Mål C-391/23, Braila Winds: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 27 juni 2023 – Braila Winds SRL mot Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală | 28 |
| 2023/C 321/35 | Mål C-396/23, LEGO Juris: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Törvényszék (Ungern) den 29 juni 2023 – LEGO Juris A/S mot SZOTI Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. | 28 |
| 2023/C 321/36 | Mål C-408/23, Anwaltsnotarin: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 4 juli 2023 – Rechtsanwältin och Notarin mot Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm | 29 |
| 2023/C 321/37 | Mål C-423/23, Secab: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 10 juli 2023 – Secab Soc. coop. mot Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA | 30 |
| 2023/C 321/38 | Mål C-433/23: Talan väckt den 12 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien | 31 |
| 2023/C 321/39 | Mål C-462/23: Talan väckt den 24 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 33 |
| 2023/C 321/40 | Mål C-464/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EVH GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-312/20, EVH GmbH mot Europeiska kommissionen | 34 |
| 2023/C 321/41 | Mål C-465/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Leipzig GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH mot Europeiska kommissionen | 35 |
| 2023/C 321/42 | Mål C-466/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH mot Europeiska kommissionen | 37 |
| 2023/C 321/43 | Mål C-467/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av TEAG Thüringer Energie AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG mot Europeiska kommissionen | 39 |
| 2023/C 321/44 | Mål C-468/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EnergieVerbund Dresden GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH mot Europeiska kommissionen | 40 |
| 2023/C 321/45 | Mål C-469/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av eins energie in sachsen GmbH & Co. KG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG mot Europeiska kommissionen | 41 |
| 2023/C 321/46 | Mål C-470/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG mot Europeiska kommissionen | 43 |
| 2023/C 321/47 | Mål C-479/23: Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 44 |
| 2023/C 321/48 | Mål C-480/23: Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien | 45 |
| 2023/C 321/49 | Mål C-484/23 P: Överklagande ingett den 27 juli 2023 av Mainova AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-320/20, Mainova AG mot Europeiska kommissionen | 46 |
| 2023/C 321/50 | Mål C-485/23 P: Överklagande ingett den 27 juli 2023 av enercity AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-321/20, enercity AG mot Europeiska kommissionen | 47 |
| 2023/C 321/51 | Mål C-487/23: Talan väckt den 28 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal | 48 |
| 2023/C 321/52 | Mål C-440/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 5 juni 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landgericht Stuttgart – Tyskland) – S. mot AD GmbH | 50 |
| 2023/C 321/53 | Mål C-642/21 , Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 16 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunalul Bihor – Rumänien) – P.C.H. mot Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, en présence de: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminăriisource not found. | 50 |
| 2023/C 321/54 | Mål C-69/22: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 15 maj 2023 – Europeiska kommissionen mot Rumänien | 50 |
| 2023/C 321/55 | Mål C-52/23: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 23 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Frankfurt am Main – Tyskland) – flightright GmbH mot TAP Portugal | 50 |
| | Tribunalen |
| 2023/C 321/56 | Mål T-126/23 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 14 juli 2023 – VC mot EU-Osha (Interimistiskt förfarande – Offentlig upphandling – Uteslutande från förfaranden för offentlig upphandling och beviljande av ekonomiskt stöd från unionens allmänna budget och Europeiska utvecklingsfonden under två år – Offentliggörande av upplysningar om detta uteslutande – Begäran om uppskov med verkställigheten – Krav på skyndsamhet – Fumus boni juris – Intresseavvägning) | 51 |
| 2023/C 321/57 | Mål T-349/23: Talan väckt den 27 juni 2023 – Semedo mot parlamentet | 51 |
| 2023/C 321/58 | Mål T-352/23: Talan väckt den 2 juli 2023 – Verdeja Muñiz mot ECB | 52 |
| 2023/C 321/59 | Mål T-366/23: Talan väckt den 4 juli 2023 – YH mot ECB | 53 |
| 2023/C 321/60 | Mål T-385/23: Talan väckt den 7 juli 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși mot Europeiska åklagarmyndigheten | 54 |
| 2023/C 321/61 | Mål T-393/23: Talan väckt 13 juli 2023 – Teva mot kommissionen | 55 |
| 2023/C 321/62 | Mål T-394/23: Talan väckt den 7 juli 2023 – Klein mot kommissionen | 56 |
| 2023/C 321/63 | Mål T-410/23: Talan väckt den 18 juli 2023 – BAWAG PSK mot SRB | 57 |
| 2023/C 321/64 | Mål T-412/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden | 58 |
| 2023/C 321/65 | Mål T-413/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki mot SRB | 59 |
| 2023/C 321/66 | Mål T-414/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Rahoitus Suomi mot SRB | 59 |
| 2023/C 321/67 | Mål T-419/23: Talan väckt den 19 juli 2023 – Kiene m.fl. mot parlamentet och rådet | 60 |
| 2023/C 321/68 | Mål T-424/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – PlanetArt mot EUIPO – Free (FreePrints) | 61 |
| 2023/C 321/69 | Mål T-425/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén mot EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS) | 62 |
| 2023/C 321/70 | Mål T-426/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Chiquita Brands mot EUIPO – Compagnie financière de participation (Återgivning av en blå och gul oval form) | 63 |
| 2023/C 321/71 | Mål T-429/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Hofstede Insights mot EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS) | 64 |
| 2023/C 321/72 | Mål T-432/23: Talan väckt den 25 juli 2023 – Universität Koblenz mot Eacea | 64 |
| 2023/C 321/73 | Mål T-433/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Webedia Gaming mot EUIPO (GamePro) | 65 |
| 2023/C 321/74 | Mål T-437/23: Talan väckt den 28 juli 2023 – Almaghout mot Europeiska unionens råd | 66 |
| 2023/C 321/75 | Mål T-438/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Lotum one mot EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ) | 66 |
| 2023/C 321/76 | Mål T-439/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Marcandita mot EUIPO – Euronext (bnext) | 67 |
| 2023/C 321/77 | Mål T-440/23: Talan väckt den 27 juli 2023 – Berlin Hyp mot SRB | 68 |
| 2023/C 321/78 | Mål T-444/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Certinvest mot EUIPO – Kiddinx Studios (Tina) | 69 |
| 2023/C 321/79 | Mål T-446/23: Talan väckt den 27 juli 2023 – UniCredit Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden | 70 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2023/C 321/02

Mål C-376/20 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot CK Telecoms UK Investments Ltd, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, EE Ltd (Överklagande – Konkurrens – Förordning (EG) nr 139/2004 – Kontroll av företagskoncentrationer – Mobila telekommunikationstjänster – Beslut varigenom en koncentration förklaras vara oförenlig med den inre marknaden – Oligopolmarknad – Påtagligt hinder för en effektiv konkurrens – Icke-samordnade effekter – Beviskrav – Europeiska kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning i ekonomiska frågor – Gränser för domstolsprövningen – Riktlinjerna för horisontella koncentrationer – Relevanta faktorer för att påvisa förekomsten av ett påtagligt hinder för en effektiv konkurrens – Begreppen viktig konkurrensfaktor och nära konkurrenter – Huruvida parterna i koncentrationen är nära konkurrenter – Kvantitativ analys av den planerade koncentrationens priseffekter – Effektivitetsvinster – Missuppfattning – Invändning som Europeiska unionens tribunal prövat ex officio – Upphävande)

2

2023/C 321/03

Förenade målen C-615/20 och C-671/20, YP m.fl. (Upphävande av immunitet och avstängning av en domare): Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Okręgowy w Warszawie – Pologne) – Prokuratura Okręgowa w Warszawie mot YP m.fl. (C-615/20), M. M. (C-671/20) (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 19.1 andra stycket FEU – Rättsstatsprincipen – Effektivt domstolsskydd på unionsrättens område – Domares oavhängighet – Unionsrättens företräde – Artikel 4.3 FEU – Skyldighet att samarbeta lojalt – Beslut av Izba Dyscyplinarna (avdelningen för disciplinära mål) vid Sąd Najwyższy (Högsta domstolen) att upphäva en domares straffrättsliga immunitet och att stänga av vederbörande från tjänsten – Avdelning som inte är oavhängig och opartisk – Ändring av sammansättningen av den avdelning som ska pröva ett mål som dittills tilldelats denna domare – Förbud för nationella domstolar att ifrågasätta legitimiteten hos en domstol, att hindra en domstols funktion eller pröva huruvida en domares utnämning eller dennes rätt att utöva dömande befogenhet har giltig verkan vid äventyr av disciplinära åtgärder – Skyldighet för de berörda domstolarna och de organ som ansvarar för att fastställa och ändra sammansättningen av de dömande sammansättningarna att inte tillämpa de åtgärder varigenom den berörda domarens immunitet har upphävts och varigenom vederbörande stängts av från sin tjänst – Skyldighet för dessa domstolar och organ att inte tillämpa nationella bestämmelser vari nämnda förbud föreskrivs)

3

2023/C 321/04

Förenade målen C-363/21 och C-364/21, Ferrovienord m.fl.: Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Corte dei Conti – Italien) – Ferrovienord SpA mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21) (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 19.1 andra stycket FEU – Medlemsstaternas skyldighet att fastställa de rättsmedel som behövs för att säkerställa ett effektivt domstolsskydd inom de områden som omfattas av unionsrätten – Ekonomisk politik – Förordning (EU) nr 549/2013 – Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (ENS) – Direktiv 2011/85/EU – Krav på medlemsstaternas budgetramverk – Nationell lagstiftning som begränsar revisionsdomstolens behörighet – Principerna om effektivitet och likvärdighet – Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna)

4

2023/C 321/05

Mål C- C-426/21, Ocilion IPTV Technologies: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – Ocilion IPTV Technologies GmbH mot Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG (Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Upphovsrätt i informationssamhället – Direktiv 2001/29/EG – Artikel 3 – Rätten till överföring till allmänheten – Artikel 5.2 b – Det så kallade undantaget för privatkopiering – Leverantör av en Internet Protocol Television-tjänst (IPTV) – Tillgång till skyddat innehåll utan rättsinnehavarnas tillstånd – Online-videobandspelare – Avspelningsfunktion – Dedupliceringsteknik)

5

2023/C 321/06

Mål C-757/21 P: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nichicon Corporation mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Tribunalens bestrykande av en dom – Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler – Kopia av den dom som ska delges – Domarnas underskrifter – Karteller – Artikel 101FEUF – Marknaden för elektrolyttantalkondensatorer och elektrolytkondensatorer med aluminium – Avtal och samordnade förfaranden avseende flera priskomponenter – Begreppet överträdelse genom syfte – Europeiska kommissionens bevisbörda – Företagens förklaringar – Tillförlitlighet – Geografisk räckvidd av ett konkurrensbegränsande beteende – En enda och fortlöpande överträdelse – Böter – Beräkning av grundbeloppet – Försäljning som ska beaktas – Förmildrande omständigheter – Obegränsad behörighet)

6

2023/C 321/07

Mål C-759/21 P: Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Tribunalens vitsordande av en dom – Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler – Kopia av domen som ska delges – Domarnas underskrift – Karteller – Artikel 101 FEUF – Marknaden för elektrolytkondensatorer av aluminium och av tantal – Avtal och samordnade förfaranden avseende flera delar av priset – Begreppet överträdelse genom syfte – Europeiska kommissionens bevisbörda – Den geografiska räckvidden av ett konkurrensbegränsande beteende – En enda och fortlöpande överträdelse – Böter – Beräkning av grundbeloppet – Försäljning som ska beaktas – Förmildrande omständigheter – Obegränsad behörighet)

7

2023/C 321/08

Mål - 765/21, Azienda Ospedale-Università di Padova: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale ordinario di Padova – Italien) – D. M. mot Azienda Ospedale-Università di Padova (Begäran om förhandsavgörande – Folkhälsa – Nationell lagstiftning om vaccinationsplikt för vårdpersonal – Personal som vägrar vaccinera sig stängs av från arbetet utan lön – Förordning (EG) nr 726/2004 – Humanläkemedel – Vaccin mot covid-19 – Förordning (EG) nr 507/2006 – Fråga huruvida villkorliga godkännanden för försäljning är giltiga – Förordning (EU) 2021/953 – Förbud mot diskriminering mellan vaccinerade och ovaccinerade personer – Begäran om förhandsavgörande kan inte tas upp till prövning)

7

2023/C 321/09

Mål C-35/22, CAJASUR Banco: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Audiencia Provincial de Malaga – Spanien) – CAJASUR Banco S.A. mot JO och IM (Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Artikel 6.1 – Allmänna villkor i ett avtal om hypotekslån har förklarats ogiltiga av nationell domstol – Talan vid domstol – Medgivande före svaromål – Nationell lagstiftning enligt vilken konsumenten, i förhållande till näringsidkaren, måste vidta förprocessuella åtgärder för att inte åläggas att betala rättegångskostnaderna – Principen om god rättskipning – Rätt till ett effektivt domstolsskydd)

8

2023/C 321/10

Förenade målen C-73/22 P och C-77/22 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis mot Europeiska kommissionen (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV m.fl. mot Dralon GmbH, Europeiska kommissionen (C-77/22 P) (Överklagande – Statligt stöd – Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser – Stödberättigade ekonomiska sektorer – Sektorn för tillverkning av gödselmedel och kväveprodukter omfattas inte – Talan om ogiltigförklaring – Upptagande till sakprövning – Fysiska och juridiska personers rätt att väcka talan – Artikel 263 fjärde stycket FEUF – Villkor enligt vilket klaganden ska vara direkt berörd)

9

2023/C 321/11

Mål C-87/22, TT (Olovligt bortförande av barn: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Korneuburg – Österrrike) – TT mot AK (Begäran om förhandsavgörande – Behörighet i fråga om föräldraansvar – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artiklarna 10 och 15 – Överföring till en domstol i en annan medlemsstat som är bättre lämpad att pröva målet – Villkor – Domstol i den medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts – 1980 års Hagkonventionen – barnets bästa)

10

2023/C 321/12

Mål C-106/22, Xella Magyarország: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. mot Innovációs és Technológiai Miniszter (Begäran om förhandsavgörande – Fri rörlighet för kapital – Etableringsfrihet – Förordning (EU) 2019/452 – Lagstiftning i en medlemsstat genom vilket det införs ett granskningssystem för utländska investeringar i inhemska företag som anse vara strategiska – Beslut som antagits med stöd av denna lagstiftning genom vilket ett inhemskt bolag förbjudits att förvärva samtliga andelar i ett annat inhemskt bolag – Det förvärvade bolaget anses vara strategiskt på grund av att dess huvudsakliga verksamhet rör gruvutvinning av vissa basråvaror, såsom grus, sand och lera – Det förvärvande bolaget anses var en utländsk investerare på grund av att det ingår i en koncern där det yttersta moderbolaget har sitt säte i ett tredjeland – Skada eller risk för skada på statens intresse, allmän säkerhet eller allmän ordning i medlemsstaten – Mål som syftar till att säkerställa försörjningen av basråvaror till byggsektorn, särskilt på regional nivå)

11

2023/C 321/13

Mål C-134/22, G GmbH: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – MO mot SM i egenskap av konkursförvaltare för G GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Kollektiva uppsägningar – Direktiv 98/59/EG – Information och överläggningar – Artikel 2.3 andra stycket – En arbetsgivare som överväger att vidta en kollektiv uppsägning är skyldig att tillställa den behöriga myndigheten en kopia av den information som lämnats till arbetstagarrepresentanterna – Mål – Följderna av att denna skyldighet inte iakttas)

11

2023/C 321/14

Mål C-136/22 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) mot Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) (Överklagande – Humanläkemedel – Förordning (EG) nr 726/2004 – Beslut av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) att inte förnya mandatet för en rådgivande grupp bestående av vetenskapliga experter – Talan om ogiltigförklaring väcks av den som ansökt om godkännande för försäljning – Upptagande till prövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Faktiskt och aktuellt intresse kan anses föreligga till följd av ett annat domstolsförfarande – Villkor)

12

2023/C 321/15

Mål C-180/22, Mensing II: Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Finanzamt Hamm mot Harry Mensing (Begäran om förhandsavgörande – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artiklarna 311 och följande artiklar – Särskilda ordningar för konstverk – Ordning för beskattning av vinstmarginal – Beskattningsbara återförsäljare – Konstverk som levereras av upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare – Gemenskapsinterna transaktioner – Rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt)

13

2023/C 321/16

Mål C-265/22, Banco Santander (Hänvisning till ett officiellt index): Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Spanien) – ZR och PI mot Banco Santander, SA (Begäran om förhandsavgörande – Konsumentskydd – Direktiv 93/13/EEG – Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal – Avtal om hypotekslån – Avtalsvillkor som föreskriver rörlig räntesats – Jämförelseindex som grundas på den effektiva årliga räntesatsen (effektiv ränta) för hypotekslån beviljade av kreditinstitut – Index som föreskrivs i lag eller förordning – Uppgifter som anges i ingressen till rättsakten – Kontroll av om kravet på transparens är uppfyllt – Bedömning av om avtalsvillkoret är oskäligt)

o

13

2023/C 321/17

Mål C-313/22, ACHILLEION: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Elegktiko Synedrio – Grekland) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia mot Elliniko Dimosio (Begäran om förhandsavgörande – Strukturfonder – Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) – Medfinansiering – Förordning (EG) nr 1260/1999 – Artiklarna 30.4 och 39.1 – Investeringsinsatsers varaktighet – Betydande förändring av en medfinansierad investeringsinsats – Återkrav av stöd vid fall av överlåtelse av den anläggning som omfattas av denna insats – Betydelsen av de särskilda omständigheterna kring överlåtelsen)

14

2023/C 321/18

Mål C-344/22, Gemeinde A: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Gemeinde A mot Finanzamt (Begäran om förhandsavgörande – Gemensamt system för mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Artikel 2.1 c – Tillhandahållande av tjänster mot ersättning – Offentligrättsliga organ – Kommun som tar ut en turistskatt för att tillhandahålla kurortsanläggningar som är tillgängliga för alla)

15

2023/C 321/19

Mål C-107/23 PPU, Lin: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 24 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Braşov – Rumänien) – brottmålsförfarande mot C.I., C.O., K.A., L.N., S.P., (Begäran om förhandsavgörande – Skydd för Europeiska unionens finansiella intressen – Artikel 325.1 FEUF – PIF-konventionen – Artikel 2.1 – Skyldighet att bekämpa bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen genom avskräckande och effektiva åtgärder – Skyldighet att föreskriva straffrättsliga påföljder – Mervärdesskatt – Direktiv 2006/112/EG – Grovt mervärdesskattebedrägeri – Preskriptionsfrist för straffrättsligt ansvar – Dom från en författningsdomstol om ogiltigförklaring av en nationell bestämmelse som reglerar grunder för preskriptionsavbrott – Systemisk risk för straffrihet – Skydd av grundläggande rättigheter – Artikel 49.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Legalitetsprincipen (inget brott och inget straff utan lag) – Krav på att strafflagen ska vara förutsebar och tydlig – Principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning (lex mitior) – Rättssäkerhetsprincipen – Nationell norm för skydd av grundläggande rättigheter – Skyldighet för en medlemsstats domstolar att inte tillämpa avgöranden från Författningsdomstolen och/eller Högsta domstolen i denna medlemsstat om de inte är förenliga med unionsrätten – Disciplinansvar för domare om dessa avgöranden inte följs – Principen om unionsrättens företräde)

16

2023/C 321/20

Mål C-665/21 P: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 10 maj 2023 – MKB Multifunds BV mot Europeiska kommissionen, Konungariket Nederländerna (Överklagande – Artikel 181 i domstolens rättegångsregler – Statligt stöd – Påstått statligt stöd som beviljats av en medlemsstat till förmån för en fond-i-fond – Europeiska kommissionens preliminära bedömning – Kommissionens beslut i vilket det konstateras inte föreligga något statligt stöd – Talan om ogiltigförklaring – Upptagande till sakprövning – Förordning (EU) 2015/1589 – Artikel 1 h – Begreppet berörd part)

17

2023/C 321/21

Mål C-55/23, Jurtukała: Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 17 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polen) – PA (Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Svaret kan klart utläsas av rättspraxis – Behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar, godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och inrättande av ett europeiskt arvsintyg – Förordning (EU) nr 650/2012 – Artikel 10.1 a – Subsidiär behörighet – Artikel 267 FEUF – Skyldighet att följa anvisningar från en högre domstol)

18

2023/C 321/22

Mål C-94/23 P: Överklagande ingett den 20 februari 2023 av Puma SE av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 7 december 2022 i mål T-623/21, Puma SE mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

18

2023/C 321/23

Mål C-270/23: Överklagande ingett den 25 april 2023 av Topcart GmbH av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 februari 2023 i mål T-8/22, Topcart GmbH mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

19

2023/C 321/24

Mål C-336/23, HP – Hrvatska pošta: Begäran om förhandsavgörande framställd av Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatien) den 26 maj 2023 — HP — Hrvatska pošta d.d. mot Povjerenik za informiranje

19

2023/C 321/25

Mål C-337/23, APS Beta Bulgaria och Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 29 maj 2023 – APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD

20

2023/C 321/26

Mål C-343/23 P: Överklagande ingett den 31 maj 2023 av Jean-Marc Colombani av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 22 mars 2023 i mål T-113/22, Colombani mot Europeiska utrikestjänsten

22

2023/C 321/27

Mål C-347/23, Zabitoń: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 2 juni 2023 – LB, JL mot Getin Noble Bank S.A.

23

2023/C 321/28

Mål C-348/23, BNP Paribas Bank Polska: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 5 juni 2023 – KCB, MB mot BNP Paribas Bank Polska S.A

23

2023/C 321/29

Mål C-367/23, Artemis security: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 9 juni 2023 – EA mot Artemis security

24

2023/C 321/30

Mål C-370/23, Mesto Rimavská Sobota: Begäran om förhandsavgörande framställd av Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Slovakien) den 13 juni 2023 – Mesto Rimavská Sobota mot Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

24

2023/C 321/31

Mål C-371/23, Mercedes-Benz Group: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Duisburg (Tyskland) den 13 juni 2023– HT mot Mercedes-Benz Group AG

25

2023/C 321/32

Mål C-387/23, BUL INS: Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien), den 26 juni 2023 – ZD BUL INS AD mot PV

26

2023/C 321/33

Mål C-389/23, Bulgarfrukt: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Wedding (Tyskland) den 27 juni 2023 – Fruchthandels GmbH mot Oranzherii Gimel II EOOD

27

2023/C 321/34

Mål C-391/23, Braila Winds: Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 27 juni 2023 – Braila Winds SRL mot Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

28

2023/C 321/35

Mål C-396/23, LEGO Juris: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Törvényszék (Ungern) den 29 juni 2023 – LEGO Juris A/S mot SZOTI Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

28

2023/C 321/36

Mål C-408/23, Anwaltsnotarin: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 4 juli 2023 – Rechtsanwältin och Notarin mot Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

29

2023/C 321/37

Mål C-423/23, Secab: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 10 juli 2023 – Secab Soc. coop. mot Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

30

2023/C 321/38

Mål C-433/23: Talan väckt den 12 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

31

2023/C 321/39

Mål C-462/23: Talan väckt den 24 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

33

2023/C 321/40

Mål C-464/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EVH GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-312/20, EVH GmbH mot Europeiska kommissionen

34

2023/C 321/41

Mål C-465/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Leipzig GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH mot Europeiska kommissionen

35

2023/C 321/42

Mål C-466/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH mot Europeiska kommissionen

37

2023/C 321/43

Mål C-467/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av TEAG Thüringer Energie AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG mot Europeiska kommissionen

39

2023/C 321/44

Mål C-468/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EnergieVerbund Dresden GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH mot Europeiska kommissionen

40

2023/C 321/45

Mål C-469/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av eins energie in sachsen GmbH & Co. KG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG mot Europeiska kommissionen

41

2023/C 321/46

Mål C-470/23 P: Överklagande ingett den 21 juli 2023 av GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG mot Europeiska kommissionen

43

2023/C 321/47

Mål C-479/23: Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

44

2023/C 321/48

Mål C-480/23: Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

45

2023/C 321/49

Mål C-484/23 P: Överklagande ingett den 27 juli 2023 av Mainova AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-320/20, Mainova AG mot Europeiska kommissionen

46

2023/C 321/50

Mål C-485/23 P: Överklagande ingett den 27 juli 2023 av enercity AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-321/20, enercity AG mot Europeiska kommissionen

47

2023/C 321/51

Mål C-487/23: Talan väckt den 28 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

48

2023/C 321/52

Mål C-440/20: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 5 juni 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landgericht Stuttgart – Tyskland) – S. mot AD GmbH

50

2023/C 321/53

Mål C-642/21 , Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 16 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunalul Bihor – Rumänien) – P.C.H. mot Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, en présence de: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminăriisource not found.

en présence de:

50

2023/C 321/54

Mål C-69/22: Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 15 maj 2023 – Europeiska kommissionen mot Rumänien

50

2023/C 321/55

Mål C-52/23: Beslut meddelat av domstolens ordförande den 23 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Frankfurt am Main – Tyskland) – flightright GmbH mot TAP Portugal

50

Tribunalen

2023/C 321/56

Mål T-126/23 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 14 juli 2023 – VC mot EU-Osha (Interimistiskt förfarande – Offentlig upphandling – Uteslutande från förfaranden för offentlig upphandling och beviljande av ekonomiskt stöd från unionens allmänna budget och Europeiska utvecklingsfonden under två år – Offentliggörande av upplysningar om detta uteslutande – Begäran om uppskov med verkställigheten – Krav på skyndsamhet – Fumus boni juris – Intresseavvägning)

51

2023/C 321/57

Mål T-349/23: Talan väckt den 27 juni 2023 – Semedo mot parlamentet

51

2023/C 321/58

Mål T-352/23: Talan väckt den 2 juli 2023 – Verdeja Muñiz mot ECB

52

2023/C 321/59

Mål T-366/23: Talan väckt den 4 juli 2023 – YH mot ECB

53

2023/C 321/60

Mål T-385/23: Talan väckt den 7 juli 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși mot Europeiska åklagarmyndigheten

54

2023/C 321/61

Mål T-393/23: Talan väckt 13 juli 2023 – Teva mot kommissionen

55

2023/C 321/62

Mål T-394/23: Talan väckt den 7 juli 2023 – Klein mot kommissionen

56

2023/C 321/63

Mål T-410/23: Talan väckt den 18 juli 2023 – BAWAG PSK mot SRB

57

2023/C 321/64

Mål T-412/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden

58

2023/C 321/65

Mål T-413/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki mot SRB

59

2023/C 321/66

Mål T-414/23: Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Rahoitus Suomi mot SRB

59

2023/C 321/67

Mål T-419/23: Talan väckt den 19 juli 2023 – Kiene m.fl. mot parlamentet och rådet

60

2023/C 321/68

Mål T-424/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – PlanetArt mot EUIPO – Free (FreePrints)

61

2023/C 321/69

Mål T-425/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Consejo Regulador Aceite de Jaén mot EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

62

2023/C 321/70

Mål T-426/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Chiquita Brands mot EUIPO – Compagnie financière de participation (Återgivning av en blå och gul oval form)

63

2023/C 321/71

Mål T-429/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Hofstede Insights mot EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

64

2023/C 321/72

Mål T-432/23: Talan väckt den 25 juli 2023 – Universität Koblenz mot Eacea

64

2023/C 321/73

Mål T-433/23: Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Webedia Gaming mot EUIPO (GamePro)

65

2023/C 321/74

Mål T-437/23: Talan väckt den 28 juli 2023 – Almaghout mot Europeiska unionens råd

66

2023/C 321/75

Mål T-438/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Lotum one mot EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

66

2023/C 321/76

Mål T-439/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Marcandita mot EUIPO – Euronext (bnext)

67

2023/C 321/77

Mål T-440/23: Talan väckt den 27 juli 2023 – Berlin Hyp mot SRB

68

2023/C 321/78

Mål T-444/23: Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Certinvest mot EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

69

2023/C 321/79

Mål T-446/23: Talan väckt den 27 juli 2023 – UniCredit Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden

70

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/1 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2023/C 321/01)

Senaste offentliggörandet

Senaste offentliggörandet

EUT C 314, 4.9.2023

Senaste listan över offentliggöranden

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 304, 28.8.2023

EUT C 296, 21.8.2023

EUT C 286, 14.8.2023

EUT C 278, 7.8.2023

EUT C 271, 31.7.2023

EUT C 261, 24.7.2023

Dessa texter är tillgängliga på EUR-Lex:

http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/2 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/2

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot CK Telecoms UK Investments Ltd, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, EE Ltd

(Mål C-376/20 P) (1)

(Överklagande - Konkurrens - Förordning (EG) nr 139/2004 - Kontroll av företagskoncentrationer - Mobila telekommunikationstjänster - Beslut varigenom en koncentration förklaras vara oförenlig med den inre marknaden - Oligopolmarknad - Påtagligt hinder för en effektiv konkurrens - Icke-samordnade effekter - Beviskrav - Europeiska kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning i ekonomiska frågor - Gränser för domstolsprövningen - Riktlinjerna för horisontella koncentrationer - Relevanta faktorer för att påvisa förekomsten av ett påtagligt hinder för en effektiv konkurrens - Begreppen ”viktig konkurrensfaktor” och ”nära konkurrenter” - Huruvida parterna i koncentrationen är nära konkurrenter - Kvantitativ analys av den planerade koncentrationens priseffekter - Effektivitetsvinster - Missuppfattning - Invändning som Europeiska unionens tribunal prövat ex officio - Upphävande)

(2023/C 321/02)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski och C. Urraca Caviedes, därefter F. Castillo de la Torre, G. Conte, M. Farley, J. Szczodrowski och C. Urraca Caviedes)

Övriga parter i målet: CK Telecoms UK Investments Ltd (ombud: inledningsvis J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, S. Prichard, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, M. B. Kennelly, SC, A. Müller, advocate, och T. Wessely, Rechtsanwalt, därefter J. Aitken, J. Aitken, K. Asakura, A. Coe, M. Davis, solicitors, O. W. Brouwer, advocaat, B. Kennelly, SC, A.Müller, advocate, och T. Wessely, Rechtsanwalt), Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: inledningsvis S. Brandon, därefter F. Shibli), EE Ltd

Part som intervenerat till stöd för klaganden: Eftas övervakningsmyndighet (ombud: inledningsvis C. Simpson, M. Sánchez Rydelski och C. Zatschler, därefter C. Simpson och M. Sánchez Rydelski)

Domslut

| 1) | Den dom som meddelades den 28 maj 2020 i mål T 399/16, CK Telecoms UK Investments/kommissionen (T 399/16, EU:T:2020:217), upphävs. |
| --- | --- |

1)

Den dom som meddelades den 28 maj 2020 i mål T 399/16, CK Telecoms UK Investments/kommissionen (T 399/16, EU:T:2020:217), upphävs.

| 2) | Målet återförvisas till Europeiska unionens tribunal. |
| --- | --- |

2)

Målet återförvisas till Europeiska unionens tribunal.

| 3) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

3)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

(1)  
  EUT C 390, 16.11.2020.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/3 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/3

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Okręgowy w Warszawie – Pologne) – Prokuratura Okręgowa w Warszawie mot YP m.fl. (C-615/20), M. M. (C-671/20)

(Förenade målen C-615/20 och C-671/20 (1), YP m.fl. (Upphävande av immunitet och avstängning av en domare)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 19.1 andra stycket FEU - Rättsstatsprincipen - Effektivt domstolsskydd på unionsrättens område - Domares oavhängighet - Unionsrättens företräde - Artikel 4.3 FEU - Skyldighet att samarbeta lojalt - Beslut av Izba Dyscyplinarna (avdelningen för disciplinära mål) vid Sąd Najwyższy (Högsta domstolen) att upphäva en domares straffrättsliga immunitet och att stänga av vederbörande från tjänsten - Avdelning som inte är oavhängig och opartisk - Ändring av sammansättningen av den avdelning som ska pröva ett mål som dittills tilldelats denna domare - Förbud för nationella domstolar att ifrågasätta legitimiteten hos en domstol, att hindra en domstols funktion eller pröva huruvida en domares utnämning eller dennes rätt att utöva dömande befogenhet har giltig verkan vid äventyr av disciplinära åtgärder - Skyldighet för de berörda domstolarna och de organ som ansvarar för att fastställa och ändra sammansättningen av de dömande sammansättningarna att inte tillämpa de åtgärder varigenom den berörda domarens immunitet har upphävts och varigenom vederbörande stängts av från sin tjänst - Skyldighet för dessa domstolar och organ att inte tillämpa nationella bestämmelser vari nämnda förbud föreskrivs)

(2023/C 321/03)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Okręgowy w Warszawie

Parter i målet vid den nationella domstolen

YP m.fl. (C-615/20), M. M. (C-671/20)

ytterligare deltagare i rättegången: Prokuratura Okręgowa w Warszawie, Komisja Nadzoru Finansowegoe.a. (C-615/20)

Domslut

| 1) | Artikel 19.1 andra stycket FEU ska tolkas så, att den utgör hinder mot nationella bestämmelser som ger en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras behörighet att besluta om att straffrättsliga förfaranden ska inledas mot domare vid allmänna domstolar och, för det fall ett sådant tillstånd meddelas, att de berörda domarna ska stängas av från sina tjänster och deras lön sättas ned under avstängningen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 19.1 andra stycket FEU ska tolkas så, att den utgör hinder mot nationella bestämmelser som ger en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras behörighet att besluta om att straffrättsliga förfaranden ska inledas mot domare vid allmänna domstolar och, för det fall ett sådant tillstånd meddelas, att de berörda domarna ska stängas av från sina tjänster och deras lön sättas ned under avstängningen.

| 2) | Artikel 19.1 andra stycket FEU, principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU ska tolkas






  — | dels så, att en dömande sammansättning vid en nationell domstol som har att pröva ett mål och som består av en ensamdomare mot vilken en instans, vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras, har beslutat att straffrättsliga förfaranden får inledas och att vederbörande ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, har fog för att underlåta att tillämpa ett sådant beslut, vilket hindrar den dömande sammansättningen från att utöva sin behörighet i målet, |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 19.1 andra stycket FEU, principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU ska tolkas

—

dels så, att en dömande sammansättning vid en nationell domstol som har att pröva ett mål och som består av en ensamdomare mot vilken en instans, vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras, har beslutat att straffrättsliga förfaranden får inledas och att vederbörande ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, har fog för att underlåta att tillämpa ett sådant beslut, vilket hindrar den dömande sammansättningen från att utöva sin behörighet i målet,

| — | dels så, att de rättsliga organ som är behöriga att fastställa och ändra sammansättningen av denna nationella domstol också ska underlåta att tillämpa detta beslut, vilket hindrar den dömande sammansättningen från att utöva sin behörighet. |
| --- | --- |

—

dels så, att de rättsliga organ som är behöriga att fastställa och ändra sammansättningen av denna nationella domstol också ska underlåta att tillämpa detta beslut, vilket hindrar den dömande sammansättningen från att utöva sin behörighet.

| 3) | Artikel 19.1 andra stycket FEU samt principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete ska tolkas






  — | dels så, att en dömande sammansättning vid en nationell domstol, som efter omfördelning tilldelats ett mål som dessförinnan tilldelats en annan dömande sammansättning vid denna domstol, till följd av ett beslut av en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras och som innebär att straffrättsliga förfaranden får inledas mot den ensamdomare som utgör sistnämnda dömande sammansättning och att denna domare ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, ska underlåta att tillämpa detta beslut och avstå från att pröva målet, |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 19.1 andra stycket FEU samt principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete ska tolkas

—

dels så, att en dömande sammansättning vid en nationell domstol, som efter omfördelning tilldelats ett mål som dessförinnan tilldelats en annan dömande sammansättning vid denna domstol, till följd av ett beslut av en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras och som innebär att straffrättsliga förfaranden får inledas mot den ensamdomare som utgör sistnämnda dömande sammansättning och att denna domare ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, ska underlåta att tillämpa detta beslut och avstå från att pröva målet,

| — | dels så, att de rättsliga organ som är behöriga att fastställa och ändra sammansättningen av denna nationella domstol i ett sådant fall är skyldiga att på nytt tilldela det aktuella målet till den dömande sammansättning som ursprungligen ansvarade för det. |
| --- | --- |

—

dels så, att de rättsliga organ som är behöriga att fastställa och ändra sammansättningen av denna nationella domstol i ett sådant fall är skyldiga att på nytt tilldela det aktuella målet till den dömande sammansättning som ursprungligen ansvarade för det.

| 4) | Artikel 19.1 andra stycket FEU samt principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete ska tolkas så, att de utgör hinder






  — | dels mot nationella bestämmelser som förbjuder en nationell domstol, vid äventyr av disciplinåtgärder mot de domare som utgör den dömande sammansättningen vid denna domstol, att pröva den bindande verkan av ett beslut som antagits av en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras och som innebär att straffrättsliga förfaranden får inledas mot en domare och att denne ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, samt förbjuder denna domstol att, i förekommande fall, underlåta att tillämpa detta beslut, |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 19.1 andra stycket FEU samt principen om unionsrättens företräde och principen om lojalt samarbete ska tolkas så, att de utgör hinder

—

dels mot nationella bestämmelser som förbjuder en nationell domstol, vid äventyr av disciplinåtgärder mot de domare som utgör den dömande sammansättningen vid denna domstol, att pröva den bindande verkan av ett beslut som antagits av en instans vars oavhängighet och opartiskhet inte kan garanteras och som innebär att straffrättsliga förfaranden får inledas mot en domare och att denne ska stängas av från sin tjänst med nedsatt lön, samt förbjuder denna domstol att, i förekommande fall, underlåta att tillämpa detta beslut,

| — | dels mot rättspraxis från en författningsdomstol som innebär att beslut om utnämning av domare till en sådan instans inte kan bli föremål för domstolsprövning, i den mån sådan rättspraxis kan utgöra hinder mot en dylik prövning. |
| --- | --- |

—

dels mot rättspraxis från en författningsdomstol som innebär att beslut om utnämning av domare till en sådan instans inte kan bli föremål för domstolsprövning, i den mån sådan rättspraxis kan utgöra hinder mot en dylik prövning.

---

(1)  
  EUT C 44, 08.02.2021

EUT C 79, 08.03.2021

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/4 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/4

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Corte dei Conti – Italien) – Ferrovienord SpA mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon mot Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

(Förenade målen C-363/21 och C-364/21 (1), Ferrovienord m.fl.)

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 19.1 andra stycket FEU - Medlemsstaternas skyldighet att fastställa de rättsmedel som behövs för att säkerställa ett effektivt domstolsskydd inom de områden som omfattas av unionsrätten - Ekonomisk politik - Förordning (EU) nr 549/2013 - Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (ENS) - Direktiv 2011/85/EU - Krav på medlemsstaternas budgetramverk - Nationell lagstiftning som begränsar revisionsdomstolens behörighet - Principerna om effektivitet och likvärdighet - Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna)

(2023/C 321/04)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte dei Conti

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Ferrovienord SpA (C-363/21), Federazione Italiana Triathlon (C-364/21)

Motparter: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT (C-363/21), Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-364/21)

Ytterligare deltagare i rättegången: Procura generale della Corte dei conti, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-363/21) och Procura generale della Corte dei conti (C-364/21)

Domslut

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen, rådets direktiv 2011/85/EU av den 8 november 2011 om krav på medlemsstaternas budgetramverk och artikel 19.1 andra stycket FEU, jämförda med artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, effektivitetsprincipen och likvärdighetsprincipen,

ska tolkas på följande sätt:

De utgör inte hinder för en nationell lagstiftning som begränsar revisionsdomstolens behörighet att avgöra huruvida det är välgrundat att uppta en enhet i en förteckning över offentliga förvaltningsenheter, under förutsättning att förordningarnas och direktivets ändamålsenliga verkan liksom ett effektivt domstolsskydd enligt unionsrätten säkerställs.

---

(1)  
  EUT C 349, 30.08.2021

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/5 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/5

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Oberster Gerichtshof – Österrike) – Ocilion IPTV Technologies GmbH mot Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG

(Mål C- C-426/21, (1) Ocilion IPTV Technologies)

(Begäran om förhandsavgörande - Immaterialrätt - Upphovsrätt i informationssamhället - Direktiv 2001/29/EG - Artikel 3 - Rätten till överföring till allmänheten - Artikel 5.2 b - Det så kallade undantaget för ”privatkopiering” - Leverantör av en ”Internet Protocol Television”-tjänst (IPTV) - Tillgång till skyddat innehåll utan rättsinnehavarnas tillstånd - Online-videobandspelare - Avspelningsfunktion - Dedupliceringsteknik)

(2023/C 321/05)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberster Gerichtshof

Parter i det nationella målet

Sökande:

Ocilion IPTV Technologies GmbH

Motparter:

Seven.One Entertainment Group GmbH, Puls 4 TV GmbH & Co. KG

Domslut

| 1) | Artiklarna 2 och 5.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället
  ska tolkas så,
  att undantaget från upphovsmännens samt radio- och televisionsföretagens ensamrätt att tillåta eller förbjuda mångfaldigande av skyddade verk inte omfattar en tjänst som en operatör som sänder TV-sändningar online erbjuder kommersiella kunder och som, genom en molnlösning eller genom den nödvändiga maskin- och programvaran som tillhandahålls på plats, gör det möjligt att på initiativ av tjänstens slutanvändare göra en kontinuerlig eller punktvis inspelning av sändningarna, när den kopia som gjorts av en första användare som valt en sändning tillhandahålls av operatören till ett obestämt antal användare som vill se samma innehåll. |
| --- | --- |

1)

Artiklarna 2 och 5.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället

ska tolkas så,

att undantaget från upphovsmännens samt radio- och televisionsföretagens ensamrätt att tillåta eller förbjuda mångfaldigande av skyddade verk inte omfattar en tjänst som en operatör som sänder TV-sändningar online erbjuder kommersiella kunder och som, genom en molnlösning eller genom den nödvändiga maskin- och programvaran som tillhandahålls på plats, gör det möjligt att på initiativ av tjänstens slutanvändare göra en kontinuerlig eller punktvis inspelning av sändningarna, när den kopia som gjorts av en första användare som valt en sändning tillhandahålls av operatören till ett obestämt antal användare som vill se samma innehåll.

| 2) | Artikel 3.1 i direktiv 2001/29
  ska tolkas så,
  att tillhandahållandet av en operatör, för vidaresändning av tv-program på internet, till en kommersiell kund av nödvändig maskin- och programvara, inbegripet teknisk support, som gör det möjligt för denna kund att till sina egna kunder ge tillgång i efterhand till tv-program på internet, inte utgör en ”överföring till allmänheten” i den mening som avses i nämnda artikel, även om operatören har kännedom om att dess tjänst kan användas för att få tillgång till skyddat programinnehåll utan upphovsmännens samtycke. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3.1 i direktiv 2001/29

ska tolkas så,

att tillhandahållandet av en operatör, för vidaresändning av tv-program på internet, till en kommersiell kund av nödvändig maskin- och programvara, inbegripet teknisk support, som gör det möjligt för denna kund att till sina egna kunder ge tillgång i efterhand till tv-program på internet, inte utgör en ”överföring till allmänheten” i den mening som avses i nämnda artikel, även om operatören har kännedom om att dess tjänst kan användas för att få tillgång till skyddat programinnehåll utan upphovsmännens samtycke.

---

(1)  
  EUT C 471, 22.11.2021.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/6 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/6

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nichicon Corporation mot Europeiska kommissionen

(Mål C-757/21 P) (1)

(Överklagande - Tribunalens bestrykande av en dom - Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler - Kopia av den dom som ska delges - Domarnas underskrifter - Karteller - Artikel 101FEUF - Marknaden för elektrolyttantalkondensatorer och elektrolytkondensatorer med aluminium - Avtal och samordnade förfaranden avseende flera priskomponenter - Begreppet överträdelse genom ”syfte” - Europeiska kommissionens bevisbörda - Företagens förklaringar - Tillförlitlighet - Geografisk räckvidd av ett konkurrensbegränsande beteende - En enda och fortlöpande överträdelse - Böter - Beräkning av grundbeloppet - Försäljning som ska beaktas - Förmildrande omständigheter - Obegränsad behörighet)

(2023/C 321/06)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Nichicon Corporation (ombud: A. Ablasser-Neuhuber, G. Fussenegger, H. Kühnert och F. Neumayr, advokater)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: B. Ernst, M. T. Franchoo, C. Sjödin och F. van Schaik)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Nichicon Corporation ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

2)

Nichicon Corporation ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen.

---

(1)  
  EUT C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/7

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Nippon Chemi-Con Corporation mot Europeiska kommissionen

(Mål C-759/21 P) (1)

(Överklagande - Tribunalens vitsordande av en dom - Artikel 118 i tribunalens rättegångsregler - Kopia av domen som ska delges - Domarnas underskrift - Karteller - Artikel 101 FEUF - Marknaden för elektrolytkondensatorer av aluminium och av tantal - Avtal och samordnade förfaranden avseende flera delar av priset - Begreppet överträdelse genom syfte - Europeiska kommissionens bevisbörda - Den geografiska räckvidden av ett konkurrensbegränsande beteende - En enda och fortlöpande överträdelse - Böter - Beräkning av grundbeloppet - Försäljning som ska beaktas - Förmildrande omständigheter - Obegränsad behörighet)

(2023/C 321/07)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Nippon Chemi-Con Corporation (ombud: P. Neideck, H.-J. Niemeyer och M. Röhrig, Rechtsanwälte, och I.–L. Stoicescu, avocate)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: B. Ernst, M.T. Franchoo, C. Sjödin och L. Wildpanner)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Nippon Chemi-Con Corporation ska bära sina rättegångskostnader och bära de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

2)

Nippon Chemi-Con Corporation ska bära sina rättegångskostnader och bära de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen.

---

(1)  
  EUT C 64, 7.2.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/7 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/7

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale ordinario di Padova – Italien) – D. M. mot Azienda Ospedale-Università di Padova

(Mål - 765/21 (1), Azienda Ospedale-Università di Padova)

(Begäran om förhandsavgörande - Folkhälsa - Nationell lagstiftning om vaccinationsplikt för vårdpersonal - Personal som vägrar vaccinera sig stängs av från arbetet utan lön - Förordning (EG) nr 726/2004 - Humanläkemedel - Vaccin mot covid-19 - Förordning (EG) nr 507/2006 - Fråga huruvida villkorliga godkännanden för försäljning är giltiga - Förordning (EU) 2021/953 - Förbud mot diskriminering mellan vaccinerade och ovaccinerade personer - Begäran om förhandsavgörande kan inte tas upp till prövning)

(2023/C 321/08)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale ordinario di Padova

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: D. M.

Svarande: Azienda Ospedale-Università di Padova

Ytterligare deltagare i rättegången: C. S.

Domslut

Den begäran om förhandsavgörande som framställts av Tribunale ordinario di Padova (Domstolen i Padua, Italien) genom beslut av den 7 december 2021 avvisas.

---

(1)  
  EUT C 138, 28.3.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/8 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/8

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Audiencia Provincial de Malaga – Spanien) – CAJASUR Banco S.A. mot JO och IM

(Mål C-35/22 (1), CAJASUR Banco)

(Begäran om förhandsavgörande - Direktiv 93/13/EEG - Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal - Artikel 6.1 - Allmänna villkor i ett avtal om hypotekslån har förklarats ogiltiga av nationell domstol - Talan vid domstol - Medgivande före svaromål - Nationell lagstiftning enligt vilken konsumenten, i förhållande till näringsidkaren, måste vidta förprocessuella åtgärder för att inte åläggas att betala rättegångskostnaderna - Principen om god rättskipning - Rätt till ett effektivt domstolsskydd)

(2023/C 321/09)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Audiencia Provincial de Malaga

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: CAJASUR Banco S.A.

Svarande: JO, IM

Domslut

Artikel 6.1 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal, jämförda med effektivitetsprincipen,

ska tolkas så,

att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken en konsument ska bära sina rättegångskostnader avseende ett domstolsförfarande som konsumenten har inlett mot en näringsidkare för att göra gällande sina rättigheter enligt direktiv 93/13 efter att ha ingått ett avtal innehållande ett oskäligt villkor, när konsumenten inte har vidtagit några förprocessuella åtgärder gentemot näringsidkaren och näringsidkaren har medgett talan innan något svaromål avgetts, även om det konstaterats att avtalsvillkoret är oskäligt. Detta gäller under förutsättning att den behöriga nationella domstolen kan beakta förekomsten av fast nationell rättspraxis enligt vilken liknande villkor är oskäliga och näringsidkarens attityd för att dra slutsatsen att denne varit i ond tro och i sådana fall förplikta näringsidkaren att ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  
  EUT C 171, 25.4.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/9 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/9

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis mot Europeiska kommissionen (C-73/22 P), Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV m.fl. mot Dralon GmbH, Europeiska kommissionen (C-77/22 P)

(Förenade målen C-73/22 P och C-77/22 P) (1)

(Överklagande - Statligt stöd - Riktlinjer för vissa statliga stödåtgärder inom ramen för systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser - Stödberättigade ekonomiska sektorer - Sektorn för tillverkning av gödselmedel och kväveprodukter omfattas inte - Talan om ogiltigförklaring - Upptagande till sakprövning - Fysiska och juridiska personers rätt att väcka talan - Artikel 263 fjärde stycket FEUF - Villkor enligt vilket klaganden ska vara direkt berörd)

(2023/C 321/10)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

(Mål C-73/22 P)

Klagande: Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (ombud: D. Haverbeke, L. Ruessmann och P. Sellar, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis företrädd av A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz och J. Ringborg, därefter av A. Bouchagiar och J. Ringborg)

(Mål C-77/22 P)

Klagande: Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton S.A., Trevira GmbH (ombud: D. Haverbeke, L. Ruessmann och P. Sellar, avocats)

Övriga parter i målet: Dralon GmbH, Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis företrädda av A. Bouchagiar, G. Braga da Cruz och J. Ringborg, därefter av A. Bouchagiar och J. Ringborg)

Domslut

| 1) | Överklagandena i målen C-73/22 P och C-77/22 P ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandena i målen C-73/22 P och C-77/22 P ogillas.

| 2) | Grupa Azoty SA, Azomureș SA och Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Europeiska kommissionen haft för överklagandet i mål C-73/22 P. |
| --- | --- |

2)

Grupa Azoty SA, Azomureș SA och Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Europeiska kommissionen haft för överklagandet i mål C-73/22 P.

| 3) | Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton SA och Trevira GmbH ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som kommissionen haft för överklagandet i mål C-77/22 P. |
| --- | --- |

3)

Advansa Manufacturing GmbH, Beaulieu International Group NV, Brilen SA, Cordenka GmbH & Co. KG, Dolan GmbH, Enka International GmbH & Co. KG, Glanzstoff Longlaville SAS, Infinited Fiber Company Oy, Kelheim Fibres GmbH, Nurel SA, PHP Fibers GmbH, Teijin Aramid BV, Thrace Nonwovens & Geosynthetics monoprosopi AVEE mi yfanton yfasmaton kai geosynthetikon proïonton SA och Trevira GmbH ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som kommissionen haft för överklagandet i mål C-77/22 P.

---

(1)  
  EUT C 165, 19.04.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/10 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/10

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landesgericht Korneuburg – Österrrike) – TT mot AK

(Mål C-87/22 (1), TT (Olovligt bortförande av barn)

(Begäran om förhandsavgörande - Behörighet i fråga om föräldraansvar - Förordning (EG) nr 2201/2003 - Artiklarna 10 och 15 - Överföring till en domstol i en annan medlemsstat som är bättre lämpad att pröva målet - Villkor - Domstol i den medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts - 1980 års Hagkonventionen - barnets bästa)

(2023/C 321/11)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landesgericht Korneuburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: TT

Motpart: AK

Domslut

| 1) | Artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000,
  ska tolkas så,
  att en domstol i en medlemsstat, som är behörig att i sak pröva ett mål om föräldraansvar med stöd av artikel 10 i förordningen, undantagsvis kan begära att målet ska överföras i enlighet med artikel 15.1 b i samma förordning till en domstol i en medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts av en av sina föräldrar. |
| --- | --- |

1)

Artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000,

ska tolkas så,

att en domstol i en medlemsstat, som är behörig att i sak pröva ett mål om föräldraansvar med stöd av artikel 10 i förordningen, undantagsvis kan begära att målet ska överföras i enlighet med artikel 15.1 b i samma förordning till en domstol i en medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts av en av sina föräldrar.

| 2) | Artikel 15.1 i förordning nr 2201/2003,
  ska tolkas så,
  att de enda villkor som gäller för att en domstol i en medlemsstat som är behörig att i sak pröva ett mål om föräldraansvar ska kunna begära att målet ska överföras till en domstol i en annan medlemsstat är de som uttryckligen anges i denna bestämmelse. Vid prövningen av villkoren avseende att det i den sistnämnda medlemsstaten finns en domstol som är bättre lämpad att pröva målet och att barnets bästa ska komma i främsta rummet, ska domstolen i den första medlemsstaten beakta den omständigheten att ett förfarande för återlämnande av barnet har inletts med stöd av artikel 8 första och tredje stycket f i konventionen om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn, som ingicks i Haag den 25 oktober 1980, och ännu inte avgjorts slutligt i den medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts av en av sina föräldrar. |
| --- | --- |

2)

Artikel 15.1 i förordning nr 2201/2003,

ska tolkas så,

att de enda villkor som gäller för att en domstol i en medlemsstat som är behörig att i sak pröva ett mål om föräldraansvar ska kunna begära att målet ska överföras till en domstol i en annan medlemsstat är de som uttryckligen anges i denna bestämmelse. Vid prövningen av villkoren avseende att det i den sistnämnda medlemsstaten finns en domstol som är bättre lämpad att pröva målet och att barnets bästa ska komma i främsta rummet, ska domstolen i den första medlemsstaten beakta den omständigheten att ett förfarande för återlämnande av barnet har inletts med stöd av artikel 8 första och tredje stycket f i konventionen om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn, som ingicks i Haag den 25 oktober 1980, och ännu inte avgjorts slutligt i den medlemsstat dit barnet olovligen har bortförts av en av sina föräldrar.

---

(1)  
  EUT C 213, 30.05.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/11

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Fővárosi Törvényszék – Ungern) – Xella Magyarország Építőanyagipari Kft. mot Innovációs és Technológiai Miniszter

(Mål C-106/22 (1), Xella Magyarország)

(Begäran om förhandsavgörande - Fri rörlighet för kapital - Etableringsfrihet - Förordning (EU) 2019/452 - Lagstiftning i en medlemsstat genom vilket det införs ett granskningssystem för utländska investeringar i inhemska företag som anse vara ”strategiska” - Beslut som antagits med stöd av denna lagstiftning genom vilket ett inhemskt bolag förbjudits att förvärva samtliga andelar i ett annat inhemskt bolag - Det förvärvade bolaget anses vara ”strategiskt” på grund av att dess huvudsakliga verksamhet rör gruvutvinning av vissa basråvaror, såsom grus, sand och lera - Det förvärvande bolaget anses var en ”utländsk investerare” på grund av att det ingår i en koncern där det yttersta moderbolaget har sitt säte i ett tredjeland - Skada eller risk för skada på statens intresse, allmän säkerhet eller allmän ordning i medlemsstaten - Mål som syftar till att säkerställa försörjningen av basråvaror till byggsektorn, särskilt på regional nivå)

(2023/C 321/12)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Törvényszék

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Xella Magyarország Építőanyagipari Kft.

Motpart: Innovációs és Technológiai Miniszter

Ytterligare deltagare i rättegången:
  ”JANES ÉS TÁRSA” Szállítmányozó, Kereskedelmi és Vendéglátó Kft.

Domslut

Bestämmelserna i EUF-fördraget om etableringsfrihet

ska tolkas så,

att de utgör hinder för ett granskningssystem avseende utländska investeringar som föreskrivs i en medlemsstats lagstiftning och som gör det möjligt att förbjuda att ett inhemskt bolag som ingår i en koncern i vilken flera av de ingående bolagen har säte i medlemsstater förvärvar äganderätten till ett annat inhemskt bolag som anses vara strategiskt, när ett bolag från ett tredjeland har ett avgörande inflytande över förstnämnda inhemska bolag, på grund av att ett sådant förvärv skadar eller sannolikt kommer att skada statens intresse av att garantera försörjningstrygghet för byggsektorn, särskilt på lokal nivå, vad gäller basråvaror såsom grus, sand och lera.

---

(1)  
  EUT C 207, 23.05.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/11 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/11

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – MO mot SM i egenskap av konkursförvaltare för G GmbH

(Mål C-134/22 (1), G GmbH)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Kollektiva uppsägningar - Direktiv 98/59/EG - Information och överläggningar - Artikel 2.3 andra stycket - En arbetsgivare som överväger att vidta en kollektiv uppsägning är skyldig att tillställa den behöriga myndigheten en kopia av den information som lämnats till arbetstagarrepresentanterna - Mål - Följderna av att denna skyldighet inte iakttas)

(2023/C 321/13)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesarbeitsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: MO

Motpart: SM, i egenskap av konkursförvaltare för G GmbH

Domslut

Artikel 2.3 andra stycket i rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar

ska tolkas så,

att arbetsgivarens skyldighet att tillställa den behöriga myndigheten en kopia av i varje fall de delar av skriftväxlingen som sker enligt artikel 2.3 första stycket b i-v i direktivet inte har till syfte att ge de arbetstagare som berörs av kollektiva uppsägningar ett individuellt skydd.

---

(1)  
  EUT C 222, 07.06.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/12 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/12

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 13 juli 2023 – Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) mot Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA)

(Mål C-136/22 P) (1)

(Överklagande - Humanläkemedel - Förordning (EG) nr 726/2004 - Beslut av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) att inte förnya mandatet för en rådgivande grupp bestående av vetenskapliga experter - Talan om ogiltigförklaring väcks av den som ansökt om godkännande för försäljning - Upptagande till prövning - Berättigat intresse av att få saken prövad - Faktiskt och aktuellt intresse kan anses föreligga till följd av ett annat domstolsförfarande - Villkor)

(2023/C 321/14)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) (ombud: inledningsvis företrätt av E. Gouesse, D. Krzisch och N. Viguié, avocats, därefter av E. Gouesse och N. Viguié, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) (ombud: C. Bortoluzzi, S. Drosos, H. Kerr och S. Marino)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska läkemedelsmyndigheten med anledning av överklagandet. |
| --- | --- |

2)

Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska läkemedelsmyndigheten med anledning av överklagandet.

---

(1)  
  EUT C 171, 25.4.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/13

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Finanzamt Hamm mot Harry Mensing

(Mål C-180/22 (1), Mensing II)

(Begäran om förhandsavgörande - Beskattning - Gemensamt system för mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artiklarna 311 och följande artiklar - Särskilda ordningar för konstverk - Ordning för beskattning av vinstmarginal - Beskattningsbara återförsäljare - Konstverk som levereras av upphovsmannens efterföljande rättsinnehavare - Gemenskapsinterna transaktioner - Rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt)

(2023/C 321/15)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Finanzamt Hamm

Motpart: Harry Mensing

Domslut

Artiklarna 312, 315 och 317 första stycket i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt

ska tolkas så,

att den mervärdesskatt som en beskattningsbar återförsäljare har betalat för ett gemenskapsinternt förvärv av ett konstverk, vars leverans i ett senare led omfattas av ordningen för beskattning av vinstmarginal enligt artikel 316.1 i direktivet, ingår i beskattningsunderlaget för denna leverans.

---

(1)  
  EUT C 222, 7.6.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/13 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/13

---

Domstolens dom (nionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Spanien) – ZR och PI mot Banco Santander, SA

(Mål C-265/22 (1), Banco Santander (Hänvisning till ett officiellt index)

(Begäran om förhandsavgörande - Konsumentskydd - Direktiv 93/13/EEG - Oskäliga avtalsvillkor i konsumentavtal - Avtal om hypotekslån - Avtalsvillkor som föreskriver rörlig räntesats - Jämförelseindex som grundas på den effektiva årliga räntesatsen (effektiv ränta) för hypotekslån beviljade av kreditinstitut - Index som föreskrivs i lag eller förordning - Uppgifter som anges i ingressen till rättsakten - Kontroll av om kravet på transparens är uppfyllt - Bedömning av om avtalsvillkoret är oskäligt)

(2023/C 321/16)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: ZR, PI

Svarande: Banco Santander, SA

Domslut

Artiklarna 3.1, 4 och 5 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal

ska tolkas på följande sätt:

Vid bedömningen av huruvida ett villkor i ett avtal om hypotekslån med rörlig ränta uppfyller kraven på transparens och huruvida villkoret eventuellt är oskäligt – när detta avtalsvillkor såsom referensindex för den periodiska översynen av den räntesats som är tillämplig på lånet anger ett index som fastställs i ett cirkulär som varit föremål för officiell publicering, på vilket index ett påslag tillämpas – är det relevant att beakta innehållet i uppgifter som anges i ett annat cirkulär, enligt vilka det är nödvändigt att på detta index, med hänsyn till dess beräkningsmetod, tillämpa ett negativt korrekturvärde för att anpassa räntesatsen till marknadsräntan. Det är också relevant huruvida denna information är tillräckligt tillgänglig för en genomsnittskonsument.

---

(1)  
  JO C 326, 29.8.2022

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/14 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/14

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Elegktiko Synedrio – Grekland) – Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia mot Elliniko Dimosio

(Mål C-313/22, (1) ACHILLEION)

(Begäran om förhandsavgörande - Strukturfonder - Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) - Medfinansiering - Förordning (EG) nr 1260/1999 - Artiklarna 30.4 och 39.1 - Investeringsinsatsers varaktighet - ”Betydande förändring” av en medfinansierad investeringsinsats - Återkrav av stöd vid fall av överlåtelse av den anläggning som omfattas av denna insats - Betydelsen av de särskilda omständigheterna kring överlåtelsen)

(2023/C 321/17)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Elegktiko Synedrio

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande:
  Achilleion Anomymi Xenodocheiaki Etaireia

Motpart: Elliniko Dimosio

Domslut

| 1) | Artikel 30.4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna
  ska tolkas på följande sätt:






  — | Överlåtelsen av en anläggning som omfattas av en investeringsinsats som medfinansieras av Europeiska unionens strukturfonder kan utgöra en ”betydande förändring” av denna insats, i den mening som avses i denna bestämmelse, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera med hänsyn till samtliga faktiska och rättsliga omständigheter i fallet, mot bakgrund av de villkor som anges i nämnda bestämmelse. |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 30.4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna

ska tolkas på följande sätt:

—

Överlåtelsen av en anläggning som omfattas av en investeringsinsats som medfinansieras av Europeiska unionens strukturfonder kan utgöra en ”betydande förändring” av denna insats, i den mening som avses i denna bestämmelse, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera med hänsyn till samtliga faktiska och rättsliga omständigheter i fallet, mot bakgrund av de villkor som anges i nämnda bestämmelse.

| — | Denna bestämmelse utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken mottagaren av ett stöd som utbetalas för en investeringsinsats som medfinansieras av unionens strukturfonder är skyldig, utan undantag, att, under fem år från och med antagandet av beslutet om slutförande av investeringen, inte överlåta en anläggning som omfattas av denna insats, vid äventyr av en finansiell korrigering och återkrav av hela eller en del av detta stöd. |
| --- | --- |

—

Denna bestämmelse utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken mottagaren av ett stöd som utbetalas för en investeringsinsats som medfinansieras av unionens strukturfonder är skyldig, utan undantag, att, under fem år från och med antagandet av beslutet om slutförande av investeringen, inte överlåta en anläggning som omfattas av denna insats, vid äventyr av en finansiell korrigering och återkrav av hela eller en del av detta stöd.

| 2) | Artiklarna 30.4 och 39.1 i förordning nr 1260/1999, jämförda med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
  ska tolkas så,
  att de finansiella korrigeringar som föreskrivs i denna artikel 39.1 ska genomföras när överlåtelsen av en anläggning som omfattas av en investeringsinsats som medfinansieras av Europeiska unionens strukturfonder utgör en betydande förändring av insatsen, i den mening som avses i denna artikel 30.4. |
| --- | --- |

2)

Artiklarna 30.4 och 39.1 i förordning nr 1260/1999, jämförda med artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

ska tolkas så,

att de finansiella korrigeringar som föreskrivs i denna artikel 39.1 ska genomföras när överlåtelsen av en anläggning som omfattas av en investeringsinsats som medfinansieras av Europeiska unionens strukturfonder utgör en betydande förändring av insatsen, i den mening som avses i denna artikel 30.4.

---

(1)  
  EUT C 311 du 16.08.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/15 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/15

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 13 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Bundesfinanzhof – Tyskland) – Gemeinde A mot Finanzamt

(Mål C-344/22 (1), Gemeinde A)

(Begäran om förhandsavgörande - Gemensamt system för mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Artikel 2.1 c - Tillhandahållande av tjänster mot ersättning - Offentligrättsliga organ - Kommun som tar ut en turistskatt för att tillhandahålla kurortsanläggningar som är tillgängliga för alla)

(2023/C 321/18)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Gemeinde A

Motpart: Finanzamt

Domslut

Artikel 2.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt

ska tolkas så,

att det inte utgör ett ”tillhandahållande av tjänster mot ersättning”, i den mening som avses i denna bestämmelse, när en kommun ställer kurortsanläggningar till förfogande och kommunen tar ut en turistskatt till visst belopp per vistelsedag, med stöd av kommunala föreskrifter, av besökare som vistas i kommunen, trots att skyldigheten att erlägga denna skatt inte har något samband med användningen av dessa anläggningar utan med vistelsen i kommunen och trots att dessa anläggningar är fritt och kostnadsfritt tillgängliga för alla.

---

(1)  
  EUT C 398, 17.10.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/16 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/16

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 24 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Curtea de Apel Braşov – Rumänien) – brottmålsförfarande mot C.I., C.O., K.A., L.N., S.P.,

(Mål C-107/23 PPU (1), Lin (2))

(Begäran om förhandsavgörande - Skydd för Europeiska unionens finansiella intressen - Artikel 325.1 FEUF - PIF-konventionen - Artikel 2.1 - Skyldighet att bekämpa bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen genom avskräckande och effektiva åtgärder - Skyldighet att föreskriva straffrättsliga påföljder - Mervärdesskatt - Direktiv 2006/112/EG - Grovt mervärdesskattebedrägeri - Preskriptionsfrist för straffrättsligt ansvar - Dom från en författningsdomstol om ogiltigförklaring av en nationell bestämmelse som reglerar grunder för preskriptionsavbrott - Systemisk risk för straffrihet - Skydd av grundläggande rättigheter - Artikel 49.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Legalitetsprincipen (inget brott och inget straff utan lag) - Krav på att strafflagen ska vara förutsebar och tydlig - Principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning (lex mitior) - Rättssäkerhetsprincipen - Nationell norm för skydd av grundläggande rättigheter - Skyldighet för en medlemsstats domstolar att inte tillämpa avgöranden från Författningsdomstolen och/eller Högsta domstolen i denna medlemsstat om de inte är förenliga med unionsrätten - Disciplinansvar för domare om dessa avgöranden inte följs - Principen om unionsrättens företräde)

(2023/C 321/19)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Braşov

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: C.I., C.O., K.A., L.N., S.P.

Ytterligare deltagare i rättegången: Statul român

Domslut

| 1) | Artikel 325.1 FEUF och artikel 2.1 i konventionen upprättad på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, undertecknad i Bryssel den 26 juli 1995 och bilagd rådets akt av den 26 juli 1995,
  ska tolkas på följande sätt:
  Domstolarna i en medlemsstat är inte skyldiga att underlåta att tillämpa domar från Författningsdomstolen i denna medlemsstat vari en nationell bestämmelse om avbrott i preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar ogiltigförklaras på grund av att den straffrättsliga legalitetsprincipen har åsidosatts, såsom denna skyddas i nationell rätt, genom dess krav på strafflagens förutsebarhet och tydlighet, även om dessa domar får till följd att ett stort antal brottmål, inbegripet mål om grova bedrägerier som riktar sig mot unionens finansiella intressen, kommer att avskrivas på grund av att det straffrättsliga ansvaret är preskriberat.
  Nämnda unionsrättsliga bestämmelser ska däremot tolkas så,
  att domstolarna i denna medlemsstat är skyldiga att underlåta att tillämpa en nationell norm för skydd av principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning (lex mitior) som gör det möjligt att – inbegripet i förfaranden som riktas mot lagakraftvunna avgöranden – ifrågasätta att preskriptionen av det straffrättsliga ansvaret avbryts i sådana mål genom processhandlingar som vidtagits innan ogiltigförklaringen skedde. |
| --- | --- |

1)

Artikel 325.1 FEUF och artikel 2.1 i konventionen upprättad på grundval av artikel K.3 i fördraget om Europeiska unionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, undertecknad i Bryssel den 26 juli 1995 och bilagd rådets akt av den 26 juli 1995,

ska tolkas på följande sätt:

Domstolarna i en medlemsstat är inte skyldiga att underlåta att tillämpa domar från Författningsdomstolen i denna medlemsstat vari en nationell bestämmelse om avbrott i preskriptionstiden för straffrättsligt ansvar ogiltigförklaras på grund av att den straffrättsliga legalitetsprincipen har åsidosatts, såsom denna skyddas i nationell rätt, genom dess krav på strafflagens förutsebarhet och tydlighet, även om dessa domar får till följd att ett stort antal brottmål, inbegripet mål om grova bedrägerier som riktar sig mot unionens finansiella intressen, kommer att avskrivas på grund av att det straffrättsliga ansvaret är preskriberat.

Nämnda unionsrättsliga bestämmelser ska däremot tolkas så,

att domstolarna i denna medlemsstat är skyldiga att underlåta att tillämpa en nationell norm för skydd av principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning (lex mitior) som gör det möjligt att – inbegripet i förfaranden som riktas mot lagakraftvunna avgöranden – ifrågasätta att preskriptionen av det straffrättsliga ansvaret avbryts i sådana mål genom processhandlingar som vidtagits innan ogiltigförklaringen skedde.

| 2) | Principen om unionsrättens företräde
  ska tolkas så
  att den utgör hinder mot nationella bestämmelser eller nationell praxis som innebär att en medlemsstats nationella allmänna domstolar är bundna av avgöranden från Författningsdomstolen och Högsta domstolen i denna medlemsstat och därför inte på eget initiativ, utan att begå en disciplinförseelse, kan avstå från att tillämpa rättspraxis som följer av dessa instansers avgöranden, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot unionsrättsliga bestämmelser med direkt effekt. |
| --- | --- |

2)

Principen om unionsrättens företräde

ska tolkas så

att den utgör hinder mot nationella bestämmelser eller nationell praxis som innebär att en medlemsstats nationella allmänna domstolar är bundna av avgöranden från Författningsdomstolen och Högsta domstolen i denna medlemsstat och därför inte på eget initiativ, utan att begå en disciplinförseelse, kan avstå från att tillämpa rättspraxis som följer av dessa instansers avgöranden, även om de mot bakgrund av en dom av EU-domstolen anser att denna rättspraxis strider mot unionsrättsliga bestämmelser med direkt effekt.

---

(1)  
  EUT C 189, 30.5.2023.

(2)  Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/17 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/17

---

Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 10 maj 2023 – MKB Multifunds BV mot Europeiska kommissionen, Konungariket Nederländerna

(Mål C-665/21 P) (1)

(Överklagande - Artikel 181 i domstolens rättegångsregler - Statligt stöd - Påstått statligt stöd som beviljats av en medlemsstat till förmån för en fond-i-fond - Europeiska kommissionens preliminära bedömning - Kommissionens beslut i vilket det konstateras inte föreligga något statligt stöd - Talan om ogiltigförklaring - Upptagande till sakprövning - Förordning (EU) 2015/1589 - Artikel 1 h - Begreppet berörd part)

(2023/C 321/20)

Rättegångsspråk: nederländska

Parter

Klagande: MKB Multifunds BV (ombud: inledningsvis R. Rampersad och J.M.M. van de Hel, advocaten, och därefter P. Breithaupt och J.M.M. van de Hel, advocaten)

Övriga parter: Europeiska kommissionen (ombud: V. Bottka, C.-M. Carrega och M.S. Noë), Konungariket Nederländerna (ombud: M.K. Bulterman och C.S. Schillemans)

Avgörande

| 1. | Överklagandet avvisas delvis, i den del det uppenbart inte kan tas upp till prövning, och ogillas i övrigt, i den del det uppenbart är ogrundat. |
| --- | --- |

1.

Överklagandet avvisas delvis, i den del det uppenbart inte kan tas upp till prövning, och ogillas i övrigt, i den del det uppenbart är ogrundat.

| 2. | MKB Multifunds BV ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2.

MKB Multifunds BV ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

| 3. | Konungariket Nederländerna ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3.

Konungariket Nederländerna ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  
  EUT C 11, 10.1.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/18

---

Domstolens beslut (tionde avdelningen) av den 17 juli 2023 (begäran om förhandsavgörande från Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie – Polen) – PA

(Mål C-55/23 (1), Jurtukała (2))

(Begäran om förhandsavgörande - Artikel 99 i domstolens rättegångsregler - Svaret kan klart utläsas av rättspraxis - Behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar, godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och inrättande av ett europeiskt arvsintyg - Förordning (EU) nr 650/2012 - Artikel 10.1 a - Subsidiär behörighet - Artikel 267 FEUF - Skyldighet att följa anvisningar från en högre domstol)

(2023/C 321/21)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Rejonowy Szczecin – Prawobrzeże i Zachód w Szczecinie

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: PA

Ytterligare deltagare i rättegången: MO

Avgörande

Artikel 10.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 650/2012 av den 4 juli 2012 om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg ska tolkas så, att regeln om subsidiär behörighet i denna bestämmelse endast är tillämplig när den avlidne vid sin död hade hemvist i en medlemsstat som inte är bunden av denna förordning eller i ett tredjeland.

Unionsrätten, särskilt artikel 267 FEUF, ska tolkas så, att den utgör hinder för att en nationell domstol, som dömer efter det att ett avgörande som den har meddelat har upphävts av en högre domstol, enligt nationell processrätt är bunden av den högre domstolens rättsliga bedömning, när denna bedömning inte är förenlig med unionsrätten, såsom den tolkats av EU-domstolen.

---

(1)  Datum för ingivande: 3/2/2023.

(2)  Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/18 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/18

---

Överklagande ingett den 20 februari 2023 av Puma SE av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 7 december 2022 i mål T-623/21, Puma SE mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

(Mål C-94/23 P)

(2023/C 321/22)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Puma SE (ombud: advokaterna M. Schunke och P. Trieb)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet, Vaillant GmbH

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 17 juli 2023 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Puma SE ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/19

---

Överklagande ingett den 25 april 2023 av Topcart GmbH av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 februari 2023 i mål T-8/22, Topcart GmbH mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

(Mål C-270/23)

(2023/C 321/23)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Topcart GmbH (ombud: M. Hoffmann, Rechtsanwalt)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Europeiska unionens domstol (prövningstillståndsavdelningen) beslutade den 17 juli 2023 att inte bevilja prövningstillstånd och att klaganden ska bära sina egna kostnader.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/19 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Visoki upravni sud Republike Hrvatske (Kroatien) den 26 maj 2023 — HP — Hrvatska pošta d.d. mot Povjerenik za informiranje

(Mål C-336/23, HP – Hrvatska pošta)

(2023/C 321/24)

Rättegångsspråk: kroatiska

Hänskjutande domstol

Visoki upravni sud Republike Hrvatske

Parter i det nationella målet

Klagande: HP — Hrvatska pošta d.d.

Motpart: Povjerenik za informiranje

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska begreppet ”vidareutnyttjande av information”, i den mening som avses i artikel 2 led 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (EUT L 172, 2019, s. 56) (nedan kallat direktivet), tolkas så, att det avser tillgång till all information som en offentlig myndighet eller ett offentligt företag har framställt eller innehar och som en användare (fysisk eller juridisk person) för första gången begär från en offentlig myndighet? |
| --- | --- |

1.

Ska begreppet ”vidareutnyttjande av information”, i den mening som avses i artikel 2 led 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (EUT L 172, 2019, s. 56) (nedan kallat direktivet), tolkas så, att det avser tillgång till all information som en offentlig myndighet eller ett offentligt företag har framställt eller innehar och som en användare (fysisk eller juridisk person) för första gången begär från en offentlig myndighet?

| 2. | Kan en begäran om information som en offentlig myndighet eller ett offentligt företag har framställt eller innehar och som har genererats inom ramen för dess verksamhet eller i samband med organets organisation och arbete, anses utgöra en begäran om information på vilken bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga, vilket innebär att bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga på varje begäran om information som innehas av offentliga myndigheter? |
| --- | --- |

2.

Kan en begäran om information som en offentlig myndighet eller ett offentligt företag har framställt eller innehar och som har genererats inom ramen för dess verksamhet eller i samband med organets organisation och arbete, anses utgöra en begäran om information på vilken bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga, vilket innebär att bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga på varje begäran om information som innehas av offentliga myndigheter?

| 3. | Avses med organ som är skyldiga att ge tillgång till information som anges i artikel 2 i direktivet endast de offentliga myndigheter till vilka en begäran om vidareutnyttjande av information har framställts, eller gäller de nya definitionerna även alla offentliga myndigheter och all information som dessa myndigheter innehar, vilket innebär att de som anges i artikel 2 i direktivet är skyldiga att ge tillgång till information som har framställts av dessa eller som de innehar, eller anser man att de organ som anges i artikel 2 i direktivet är skyldiga att ge tillgång till denna information endast vid vidareutnyttjande av denna information? |
| --- | --- |

3.

Avses med organ som är skyldiga att ge tillgång till information som anges i artikel 2 i direktivet endast de offentliga myndigheter till vilka en begäran om vidareutnyttjande av information har framställts, eller gäller de nya definitionerna även alla offentliga myndigheter och all information som dessa myndigheter innehar, vilket innebär att de som anges i artikel 2 i direktivet är skyldiga att ge tillgång till information som har framställts av dessa eller som de innehar, eller anser man att de organ som anges i artikel 2 i direktivet är skyldiga att ge tillgång till denna information endast vid vidareutnyttjande av denna information?

| 4. | Kan undantagen från skyldigheten att ge tillgång till information i artikel 1.2 i direktivet anses utgöra undantag med stöd av vilka offentliga myndigheter kan vägra att ge tillgång till information som de har framställt eller innehar, eller rör det sig även om undantag som endast är tillämpliga när begäran om vidareutnyttjande av informationen har framställts till en offentlig myndighet? |
| --- | --- |

4.

Kan undantagen från skyldigheten att ge tillgång till information i artikel 1.2 i direktivet anses utgöra undantag med stöd av vilka offentliga myndigheter kan vägra att ge tillgång till information som de har framställt eller innehar, eller rör det sig även om undantag som endast är tillämpliga när begäran om vidareutnyttjande av informationen har framställts till en offentlig myndighet?

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/20 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 29 maj 2023 – APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia AD

(Mål C-337/23, APS Beta Bulgaria och Agentsia za kontrol na prosrocheni zadalzhenia)

(2023/C 321/25)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Sofiyski rayonen sad

Parter i det nationella målet

Sökande: APS beta Bulgaria EOOD, Agentsia za kontrol na prosrocheni zadulzhenia AD

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artiklarna 4.2 och 6.1 i rådets direktiv 93/13/EEG (1) om oskäliga villkor i konsumentavtal tolkas så,
  att om ett kreditavtal ålägger konsumenten en skyldighet att ingå ett borgensavtal med en borgensman som fordringsägaren utsett, så utgör villkoren i borgensavtalet inte ”huvudföremålet” med avtalet med den tredje parten utan det utgör i stället en del av innehållet i kreditavtalet? Spelar det någon roll om fordringsägaren och borgensmannen är närstående parter? |
| --- | --- |

1)

Ska artiklarna 4.2 och 6.1 i rådets direktiv 93/13/EEG (1) om oskäliga villkor i konsumentavtal tolkas så,

att om ett kreditavtal ålägger konsumenten en skyldighet att ingå ett borgensavtal med en borgensman som fordringsägaren utsett, så utgör villkoren i borgensavtalet inte ”huvudföremålet” med avtalet med den tredje parten utan det utgör i stället en del av innehållet i kreditavtalet? Spelar det någon roll om fordringsägaren och borgensmannen är närstående parter?

| 2) | Ska punkt 1 i) i bilagan till direktiv 93/13/EEG tolkas så,
  att om konsumenten är skyldig att ställa säkerhet enligt ett redan ingånget kreditavtal – varvid konsumenten har möjlighet att låta fordringsägaren utse en borgensman – så är innehållet i konsumentens skyldighet enligt kreditavtalet som ingåtts samma dag att anse som otydligt, eftersom det inte varit möjligt för konsumenten att välja eller föreslå den person som skulle utses av fordringsägaren som framtida borgensman? |
| --- | --- |

2)

Ska punkt 1 i) i bilagan till direktiv 93/13/EEG tolkas så,

att om konsumenten är skyldig att ställa säkerhet enligt ett redan ingånget kreditavtal – varvid konsumenten har möjlighet att låta fordringsägaren utse en borgensman – så är innehållet i konsumentens skyldighet enligt kreditavtalet som ingåtts samma dag att anse som otydligt, eftersom det inte varit möjligt för konsumenten att välja eller föreslå den person som skulle utses av fordringsägaren som framtida borgensman?

| 3) | Om svaret på föregående fråga är att huvudföremålet för borgensavtalet är tydligt: ska punkterna1 i, j och m i bilagan till direktiv 93/13/EEG tolkas så,
  att om konsumenten är skyldig att ställa säkerhet enligt ett redan ingånget kreditavtal – varvid konsumenten har möjlighet att låta fordringsägaren utse en borgensman – så är innehållet i konsumentens skyldighet enligt kreditavtalet att anse som otydligt, vilket kan leda till ogiltighet av kreditavtalet eller enskilda villkor i det? |
| --- | --- |

3)

Om svaret på föregående fråga är att huvudföremålet för borgensavtalet är tydligt: ska punkterna1 i, j och m i bilagan till direktiv 93/13/EEG tolkas så,

att om konsumenten är skyldig att ställa säkerhet enligt ett redan ingånget kreditavtal – varvid konsumenten har möjlighet att låta fordringsägaren utse en borgensman – så är innehållet i konsumentens skyldighet enligt kreditavtalet att anse som otydligt, vilket kan leda till ogiltighet av kreditavtalet eller enskilda villkor i det?

| 4) | Ska artikel 4.1 i direktiv 93/13/EEG jämförd med artikel 8 i direktiv 2005/29/EU (2) om otillbörliga affärsmetoder tolkas så,
  att när en förutsättning för att beviljande av kredit är att konsumenten ingår ett avtal med en av fordringsägaren utsedd person som borgar för fordran mot konsumenten, så är det alltid fråga om ett utnyttjande av konsumentens underläge och därmed om en aggressiv affärsmetod? |
| --- | --- |

4)

Ska artikel 4.1 i direktiv 93/13/EEG jämförd med artikel 8 i direktiv 2005/29/EU (2) om otillbörliga affärsmetoder tolkas så,

att när en förutsättning för att beviljande av kredit är att konsumenten ingår ett avtal med en av fordringsägaren utsedd person som borgar för fordran mot konsumenten, så är det alltid fråga om ett utnyttjande av konsumentens underläge och därmed om en aggressiv affärsmetod?

| 5) | Om den fjärde frågan besvaras nekande: ska artiklarna 4.1 och 7 i direktiv 93/13/EEG jämförda med artikel 8 i direktiv 2005/29/EU om otillbörliga affärsmetoder tolkas så,
  att i ett ensidigt rättsligt förfarande, såsom ett betalningsföreläggandeförfarande när konsumenten inte är delaktig, när domstolen misstänker att ett avtalsvillkor är oskäligt, räcker det med att domstolen i skälen anför att den misstänker att villkoret accepterats av konsumenten till följd av otillbörliga affärsmetoder, eller måste det senare fastställas med säkerhet? |
| --- | --- |

5)

Om den fjärde frågan besvaras nekande: ska artiklarna 4.1 och 7 i direktiv 93/13/EEG jämförda med artikel 8 i direktiv 2005/29/EU om otillbörliga affärsmetoder tolkas så,

att i ett ensidigt rättsligt förfarande, såsom ett betalningsföreläggandeförfarande när konsumenten inte är delaktig, när domstolen misstänker att ett avtalsvillkor är oskäligt, räcker det med att domstolen i skälen anför att den misstänker att villkoret accepterats av konsumenten till följd av otillbörliga affärsmetoder, eller måste det senare fastställas med säkerhet?

| 6) | Ska artikel 15.2 i direktiv 2008/48/EG (3) om konsumentkreditavtal tolkas så,
  att bestämmelsen är tillämplig när kreditavtalet är sammankopplat med en kompletterande tjänst, nämligen ett borgensåtagande genom en tredje part mot arvode, och att den ger konsumenten möjligheten att inte bara göra gällande sina anspråk på grund av att borgensmannen handlat felaktigt, exempelvis genom betalning efter en lagstadgad frist, utan också göra gällande processuella invändningar som utesluter skyldigheten mot borgensmannen? |
| --- | --- |

6)

Ska artikel 15.2 i direktiv 2008/48/EG (3) om konsumentkreditavtal tolkas så,

att bestämmelsen är tillämplig när kreditavtalet är sammankopplat med en kompletterande tjänst, nämligen ett borgensåtagande genom en tredje part mot arvode, och att den ger konsumenten möjligheten att inte bara göra gällande sina anspråk på grund av att borgensmannen handlat felaktigt, exempelvis genom betalning efter en lagstadgad frist, utan också göra gällande processuella invändningar som utesluter skyldigheten mot borgensmannen?

| 7) | Tillåter artikel 15.2 i direktiv 2008/48/EG jämförd med effektivitetsprincipen, eller – om det antas att kreditavtalet och borgensavtalet utgör sammanhängande verksamheter – tillåter artiklarna 5 och 7 i direktiv 93/13/EEG jämförda med punkt 1 b och c i bilagan till det direktivet
  en nationell praxis innebärande att borgensmannen för ett avtal som är sammanhängande med ett konsumentkreditavtal som borgensmannen har fått arvode från konsumenten för att gå i borgen för, och borgensmannen har betalt till huvudfordringsägaren trots att fristen i artikel 147 i Zakon za zadalzheniata i dogovorite (lagen om skyldigheter och avtal) löpt ut – vilket enligt praxis gör att borgensförbindelsen helt förfaller – ändå kan göra gällande att denne tagit över den ursprungliga fordringsägarens rättigheter och med åberopande av en motstridig praxis om tillämpningen av lagen kan begära betalning från huvudgäldenären? |
| --- | --- |

7)

Tillåter artikel 15.2 i direktiv 2008/48/EG jämförd med effektivitetsprincipen, eller – om det antas att kreditavtalet och borgensavtalet utgör sammanhängande verksamheter – tillåter artiklarna 5 och 7 i direktiv 93/13/EEG jämförda med punkt 1 b och c i bilagan till det direktivet

en nationell praxis innebärande att borgensmannen för ett avtal som är sammanhängande med ett konsumentkreditavtal som borgensmannen har fått arvode från konsumenten för att gå i borgen för, och borgensmannen har betalt till huvudfordringsägaren trots att fristen i artikel 147 i Zakon za zadalzheniata i dogovorite (lagen om skyldigheter och avtal) löpt ut – vilket enligt praxis gör att borgensförbindelsen helt förfaller – ändå kan göra gällande att denne tagit över den ursprungliga fordringsägarens rättigheter och med åberopande av en motstridig praxis om tillämpningen av lagen kan begära betalning från huvudgäldenären?

| 8) | Ska artikel 3 g i direktiv 2008/48/EG jämförd med artikel 5 i direktiv 93/13/EEG tolkas så,
  att om det i kreditavtalet finns en skyldighet att ingå ett sammanhängande avtal som leder till en ökning av den totala låneskulden, så ska den effektiva räntan för krediten beräknas med beaktande av de förhöjda avbetalningarna på grund av arvodet för borgensmannen? Spelar det i sammanhanget någon roll vem som valt ut borgensmannen och om borgensmannen är en närstående part till den största fordringsägaren? |
| --- | --- |

8)

Ska artikel 3 g i direktiv 2008/48/EG jämförd med artikel 5 i direktiv 93/13/EEG tolkas så,

att om det i kreditavtalet finns en skyldighet att ingå ett sammanhängande avtal som leder till en ökning av den totala låneskulden, så ska den effektiva räntan för krediten beräknas med beaktande av de förhöjda avbetalningarna på grund av arvodet för borgensmannen? Spelar det i sammanhanget någon roll vem som valt ut borgensmannen och om borgensmannen är en närstående part till den största fordringsägaren?

| 9) | Ska artikel 10.2 g i direktiv 2008/48/EG tolkas så,
  att felaktiga uppgifter om den effektiva räntan i ett kreditavtal mellan en näringsidkare och en konsument ska likställas med en avsaknad av uppgifter om effektiv ränta i kreditavtalet, vilket innebär att den nationella domstolen är skyldig att tillämpa de rättsföljder som föreskrivs i nationell lagstiftning vid avsaknad av uppgifter om effektiv ränta i ett konsumentkreditavtal? Är utgångspunkten att dessa följder är tvingande även för borgensmannen som har betalat, i dennes förhållande till konsumenten? |
| --- | --- |

9)

Ska artikel 10.2 g i direktiv 2008/48/EG tolkas så,

att felaktiga uppgifter om den effektiva räntan i ett kreditavtal mellan en näringsidkare och en konsument ska likställas med en avsaknad av uppgifter om effektiv ränta i kreditavtalet, vilket innebär att den nationella domstolen är skyldig att tillämpa de rättsföljder som föreskrivs i nationell lagstiftning vid avsaknad av uppgifter om effektiv ränta i ett konsumentkreditavtal? Är utgångspunkten att dessa följder är tvingande även för borgensmannen som har betalat, i dennes förhållande till konsumenten?

| 10) | Ska artikel 23 andra meningen i direktiv 2008/48/EG tolkas så,
  att den sanktion som föreskrivs i nationell lagstiftning i form av konsumentkreditavtalets ogiltighet, enligt vilken endast det beviljade kapitalbeloppet ska betalas tillbaka, ska anses som proportionerlig i de fall där konsumentkreditavtalet inte specificerar den effektiva årliga räntan genom att inte utvisa kostnaderna för en från fordringsägaren utvald borgensman (även om storleken av den effektiva årliga räntan anges i kreditavtalet)? |
| --- | --- |

10)

Ska artikel 23 andra meningen i direktiv 2008/48/EG tolkas så,

att den sanktion som föreskrivs i nationell lagstiftning i form av konsumentkreditavtalets ogiltighet, enligt vilken endast det beviljade kapitalbeloppet ska betalas tillbaka, ska anses som proportionerlig i de fall där konsumentkreditavtalet inte specificerar den effektiva årliga räntan genom att inte utvisa kostnaderna för en från fordringsägaren utvald borgensman (även om storleken av den effektiva årliga räntan anges i kreditavtalet)?

| 11) | Ska artikel 2.2 i direktiv 2009/138/EG (4) om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) jämförd med del A punkt 14 i bilaga 1 till detta direktiv tolkas så,
  att det yrkesmässiga utövandet av en arvoderad verksamhet som borgensman, varvid företaget som agerar borgensman i samtliga fall av betalningsförsummelse betalar hela kreditbeloppet som konsumenten upptagit som huvudgäldenär och arvodet betalas vid varje avbetalning oberoende av konsumentens betalningsförsummelse, utgör en ”försäkringsverksamhet” i den mening som avses i detta direktiv? |
| --- | --- |

11)

Ska artikel 2.2 i direktiv 2009/138/EG (4) om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) jämförd med del A punkt 14 i bilaga 1 till detta direktiv tolkas så,

att det yrkesmässiga utövandet av en arvoderad verksamhet som borgensman, varvid företaget som agerar borgensman i samtliga fall av betalningsförsummelse betalar hela kreditbeloppet som konsumenten upptagit som huvudgäldenär och arvodet betalas vid varje avbetalning oberoende av konsumentens betalningsförsummelse, utgör en ”försäkringsverksamhet” i den mening som avses i detta direktiv?

| 12) | Om den elfte frågan besvaras jakande: ska artikel 14.1 i direktiv 2009/138/EG tolkas så,
  att en person som utövar en sådan verksamhet som nämns i den elfte frågan har en skyldighet att vara auktoriserad vid de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för att utfärda tillstånd till försäkringsgivare? |
| --- | --- |

12)

Om den elfte frågan besvaras jakande: ska artikel 14.1 i direktiv 2009/138/EG tolkas så,

att en person som utövar en sådan verksamhet som nämns i den elfte frågan har en skyldighet att vara auktoriserad vid de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för att utfärda tillstånd till försäkringsgivare?

---

(1)  
  EUT 1993, L 95, s. 29 (svensk specialutgåva, område 15, volym 12, s. 169).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (direktiv om otillbörliga affärsmetoder) (EUT L 149, 2005, s. 22).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (EUT L 133, 2008, s. 66).

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (omarbetning) (EUT L 335, 2009, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/22 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/22

---

Överklagande ingett den 31 maj 2023 av Jean-Marc Colombani av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 22 mars 2023 i mål T-113/22, Colombani mot Europeiska utrikestjänsten

(Mål C-343/23 P)

(2023/C 321/26)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Jean-Marc Colombani (ombud: N. de Montigny, avocate)

Övrig part i målet: Europeiska utrikestjänsten

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | bifalla överklagandet och upphäva den överklagade domen, |
| --- | --- |

—

bifalla överklagandet och upphäva den överklagade domen,

| — | pröva målet i sak och, i enlighet med vad tribunalen borde ha gjort:






  — | förklara beslutet av den 15 juni 2021 ogiltigt, och |
| --- | --- | --- |

—

pröva målet i sak och, i enlighet med vad tribunalen borde ha gjort:

—

förklara beslutet av den 15 juni 2021 ogiltigt, och

| — | förplikta Europeiska utrikestjänsten att till klaganden utge ett symboliskt belopp på 1 euro för ideell skada, samt |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska utrikestjänsten att till klaganden utge ett symboliskt belopp på 1 euro för ideell skada, samt

| — | förplikta Europeiska utrikestjänsten att ersätta klagandens rättegångskostnader i förevarande mål och i första instans. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska utrikestjänsten att ersätta klagandens rättegångskostnader i förevarande mål och i första instans.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden flera grunder.

Klaganden gör för det första och allmänt gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid bedömningen av föremålet för hans ansökan om bistånd, att den rättsstridigt endast beaktade enskilda, självständiga och aktiva beteenden av var och en av de berörda personerna och därmed uteslöt att det var fråga om trakasserier och ett samordnat förfarande, samt att den åsidosatte enhetlig rättspraxis på området.

För det andra anser klaganden att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid prövningen av den felaktiga bedömning som gjordes av Europeiska utrikestjänsten, bland annat avseende den rättsstridigt omkastade bevisbördan vid bedömningen av villkoret om ”prima facie-bevisning” för ett negativt beteende, underlåtenhet att beakta begreppet medansvarig/delaktighet (som inte kräver ett aktivt handlande), missuppfattning av den förebringade bevisningen, åsidosättande av den kontradiktoriska principen, avgivande av en motsägelsefull motivering, felaktig rättstillämpning vid prövningen av ”skälen” för det påtalade beteendet, som strider mot artiklarna 11, 12,12a, 21 och21a i tjänsteföreskrifterna och fråntar de högst ansvariga vid en institution allt ansvar.

Klaganden gör för det tredje gällande att tribunalen åsidosatte artikel 24 i tjänsteföreskrifterna när den slog fast att Europeiska utrikestjänsten hade gjort en riktig bedömning när den avslog klagandens ansökan om bistånd.

Klaganden anför för det fjärde att det inte togs hänsyn till att det förelåg ett beslut om avslag på den ingivna ansökan, vilket utgör felaktig rättstillämpning vid prövningen enligt artiklarna 17 och 19 i tjänsteföreskrifterna.

Slutligen begär klaganden att det ska fastställas att han lidit ideell skada, vilket argument underkändes av tribunalen.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/23

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 2 juni 2023 – LB, JL mot Getin Noble Bank S.A.

(Mål C-347/23, Zabitoń (1))

(2023/C 321/27)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Okręgowy w Warszawie

Parter i det nationella målet

Kärande: LB, JL

Svarande: Getin Noble Bank S.A.

Tolkningsfråga

Ska artikel 2 b och c i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (2) tolkas så, att en fysisk person som ingår ett avtal om hypotekslån i syfte att skaffa likvida medel för förvärv av en fastighet som ska hyras ut mot ersättning (buy-to-let), ska anses vara konsument i den mening som avses i detta direktiv?

---

(1)  Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.

(2)  
  EUT L 95, 1993, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 169.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/23 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/23

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sąd Okręgowy w Warszawie (Polen) den 5 juni 2023 – KCB, MB mot BNP Paribas Bank Polska S.A

(Mål C-348/23, BNP Paribas Bank Polska)

(2023/C 321/28)

Rättegångsspråk: polska

Hänskjutande domstol

Sąd Okręgowy w Warszawie

Parter i det nationella målet

Kärande: KCB, MB

Svarande: BNP Paribas Bank Polska S.A.

Tolkningsfrågor

Ska artiklarna 6.1 och 7.1 i rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (1) och principerna om effektivitet och likvärdighet tolkas så, att de utgör hinder för en domstols tolkning av den nationella lagstiftningen enligt vilken

| 1) | konsumenten inte med framgång kan göra gällande krav mot en näringsidkare i samband med att oskäliga villkor har införts i ett avtal, förrän konsumenten avger en förklaring att denne inte samtycker till att de oskäliga villkoren fortsätter att gälla, att denne samtycker till att avtalsvillkoren inte ska tillämpas och att konsumenten är medveten om, och godtar, konsekvenserna av detta, inbegripet att avtalet kan ogiltigförklaras i dess helhet, |
| --- | --- |

1)

konsumenten inte med framgång kan göra gällande krav mot en näringsidkare i samband med att oskäliga villkor har införts i ett avtal, förrän konsumenten avger en förklaring att denne inte samtycker till att de oskäliga villkoren fortsätter att gälla, att denne samtycker till att avtalsvillkoren inte ska tillämpas och att konsumenten är medveten om, och godtar, konsekvenserna av detta, inbegripet att avtalet kan ogiltigförklaras i dess helhet,

| 2) | konsumenten inte med framgång kan göra gällande krav mot en näringsidkare på återbetalning av ett belopp som betalats felaktigt enligt oskäliga villkor, förrän konsumenten har avgett en sådan förklaring, |
| --- | --- |

2)

konsumenten inte med framgång kan göra gällande krav mot en näringsidkare på återbetalning av ett belopp som betalats felaktigt enligt oskäliga villkor, förrän konsumenten har avgett en sådan förklaring,

| 3) | konsumentens krav på återbetalning av ett belopp som betalats felaktigt enligt oskäliga villkor förfaller inte till betalning förrän konsumenten har avgett en sådan förklaring, |
| --- | --- |

3)

konsumentens krav på återbetalning av ett belopp som betalats felaktigt enligt oskäliga villkor förfaller inte till betalning förrän konsumenten har avgett en sådan förklaring,

| 4) | näringsidkaren inte är skyldig att betala lagstadgad dröjsmålsränta förrän näringsidkaren har mottagit en sådan förklaring från konsumenten? |
| --- | --- |

4)

näringsidkaren inte är skyldig att betala lagstadgad dröjsmålsränta förrän näringsidkaren har mottagit en sådan förklaring från konsumenten?

---

(1)  
  EUT L 95, 1993, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 2, s. 169.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour de cassation (Frankrike) den 9 juni 2023 – EA mot Artemis security

(Mål C-367/23, Artemis security)

(2023/C 321/29)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation

Parter i det nationella målet

Klagande: EA

Motpart: Artemis security SAS

Tolkningsfrågor

| 1) | Uppfyller artikel 9.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden villkoren för att ha direkt effekt och därmed kan åberopas av en arbetstagare i en tvist som rör honom eller henne? |
| --- | --- |

1)

Uppfyller artikel 9.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden villkoren för att ha direkt effekt och därmed kan åberopas av en arbetstagare i en tvist som rör honom eller henne?

| 2) | Ska artikel 9.1 a i direktiv 2003/88/EG tolkas så, att den utgör hinder för nationell lagstiftning eller praxis enligt vilken det, för det fall de bestämmelser som antagits för att genomföra de åtgärder som är nödvändiga för den kostnadsfria hälsoundersökningen av arbetstagaren inte har iakttagits, krävs att det är styrkt att arbetstagaren har lidit skada till följd av åsidosättandet för att han eller hon ska ha rätt till ersättning? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 9.1 a i direktiv 2003/88/EG tolkas så, att den utgör hinder för nationell lagstiftning eller praxis enligt vilken det, för det fall de bestämmelser som antagits för att genomföra de åtgärder som är nödvändiga för den kostnadsfria hälsoundersökningen av arbetstagaren inte har iakttagits, krävs att det är styrkt att arbetstagaren har lidit skada till följd av åsidosättandet för att han eller hon ska ha rätt till ersättning?

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/24 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/24

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Slovakien) den 13 juni 2023 – Mesto Rimavská Sobota mot Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

(Mål C-370/23, Mesto Rimavská Sobota)

(2023/C 321/30)

Rättegångsspråk: slovenska

Hänskjutande domstol

Najvyšší správny súd Slovenskej republiky

Parter i det nationella målet

Klagande: Mesto Rimavská Sobota

Motpart: Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky

Tolkningsfråga

Ska artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 (1) av den 20 oktober 2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden tolkas så, att även försäljning mot betalning av obearbetat virke eller brännved i den mening som avses i bilaga 1 till denna förordning utgör utsläppande av timmer på marknaden, när avverkningen av timret i enlighet med avtalet utförs av köparen enligt säljarens riktlinjer och under dennes tillsyn?

---

(1)  
  EUT L 295, 2010, s. 23.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/25 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/25

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Duisburg (Tyskland) den 13 juni 2023– HT mot Mercedes-Benz Group AG

(Mål C-371/23, Mercedes-Benz Group)

(2023/C 321/31)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Duisburg

Parter i det nationella målet

Kärande: HT

Svarande: Mercedes-Benz Group AG

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan en del av en konstruktion i ett fordon som mäter temperatur, fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningsundertryck eller andra parametrar i syfte att, beroende på resultatet av mätningen, modulera parametrarna för förbränningsprocessen i motorn och vilken även försämrar effekten hos systemet för kontroll av utsläpp i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 (1) anses utgöra en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007, när moduleringen av parametrarna för förbränningsprocessen som den berörda delen av konstruktionen aktiverar till följd av resultatet av mätningen visserligen medför att utsläppen av ett visst skadligt ämne – till exempel kväveoxider – ökar å ena sidan, men utsläppen av ett eller flera andra skadliga ämnen – till exempel partiklar, kolväten, kolmonoxid och/eller koldioxid – samtidigt minskar å andra sidan? |
| --- | --- |

1)

Kan en del av en konstruktion i ett fordon som mäter temperatur, fordonshastighet, motorns varvtal, växel, insugningsundertryck eller andra parametrar i syfte att, beroende på resultatet av mätningen, modulera parametrarna för förbränningsprocessen i motorn och vilken även försämrar effekten hos systemet för kontroll av utsläpp i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 (1) anses utgöra en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007, när moduleringen av parametrarna för förbränningsprocessen som den berörda delen av konstruktionen aktiverar till följd av resultatet av mätningen visserligen medför att utsläppen av ett visst skadligt ämne – till exempel kväveoxider – ökar å ena sidan, men utsläppen av ett eller flera andra skadliga ämnen – till exempel partiklar, kolväten, kolmonoxid och/eller koldioxid – samtidigt minskar å andra sidan?

| 2) | Om fråga 1 ska besvaras jakande: Under vilka förutsättningar ska nämnda konstruktionsdel i ovannämnda situation anses utgöra en manipulationsanordning? |
| --- | --- |

2)

Om fråga 1 ska besvaras jakande: Under vilka förutsättningar ska nämnda konstruktionsdel i ovannämnda situation anses utgöra en manipulationsanordning?

| 3) | Kan en anordning eller styrning i ett fordon som genom sin förändring av parametrarna för förbränningsprocessen visserligen medför att utsläppen av ett visst skadligt ämne – till exempel kväveoxider – ökar å ena sidan, men utsläppen av ett eller flera andra skadliga ämnen – till exempel partiklar, kolväten, kolmonoxid och/eller koldioxid – samtidigt minskar å andra sidan, vara förbjuden enligt unionsrätten av andra skäl än förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007? |
| --- | --- |

3)

Kan en anordning eller styrning i ett fordon som genom sin förändring av parametrarna för förbränningsprocessen visserligen medför att utsläppen av ett visst skadligt ämne – till exempel kväveoxider – ökar å ena sidan, men utsläppen av ett eller flera andra skadliga ämnen – till exempel partiklar, kolväten, kolmonoxid och/eller koldioxid – samtidigt minskar å andra sidan, vara förbjuden enligt unionsrätten av andra skäl än förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007?

| 4) | Om fråga 3 ska besvaras jakande: Under vilka förutsättningar ska detta anses vara fallet? |
| --- | --- |

4)

Om fråga 3 ska besvaras jakande: Under vilka förutsättningar ska detta anses vara fallet?

| 5) | Om fråga 1 ska besvaras jakande: Ska en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 även anses vara tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i nämnda förordning om den visserligen inte är nödvändig för att skydda motorn mot skador eller olyckor, men ändå är nödvändig för att garantera säker körning? |
| --- | --- |

5)

Om fråga 1 ska besvaras jakande: Ska en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 även anses vara tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i nämnda förordning om den visserligen inte är nödvändig för att skydda motorn mot skador eller olyckor, men ändå är nödvändig för att garantera säker körning?

| 6) | Om fråga 1 ska besvaras jakande: Strider nationella bestämmelser, enligt vilka köparen av ett fordon har hela bevisbördan för förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 samt även för avsaknaden av faktiska omständigheter som medför att en konstaterad manipulationsanordning i den mening som avses ovan undantagsvis är tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i förordning nr 715/2007, utan att fordonets tillverkare är skyldig att lägga fram några uppgifter i detta hänseende i samband med bevisupptagningen, mot artiklarna 18.1, 26.1 och 46 i direktiv 2007/46/EG (2), vilka omnämns i EU-domstolens dom av den 21 mars 2023 (C-100/21), i den mån som det av sistnämnda bestämmelser följer att köparen av ett fordon ska ha möjlighet att rikta skadeståndsanspråk mot fordonstillverkaren om en förbjuden manipulationsanordning installerats i fordonet (se punkterna 91 och 93 i nämnda dom)? |
| --- | --- |

6)

Om fråga 1 ska besvaras jakande: Strider nationella bestämmelser, enligt vilka köparen av ett fordon har hela bevisbördan för förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 samt även för avsaknaden av faktiska omständigheter som medför att en konstaterad manipulationsanordning i den mening som avses ovan undantagsvis är tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i förordning nr 715/2007, utan att fordonets tillverkare är skyldig att lägga fram några uppgifter i detta hänseende i samband med bevisupptagningen, mot artiklarna 18.1, 26.1 och 46 i direktiv 2007/46/EG (2), vilka omnämns i EU-domstolens dom av den 21 mars 2023 (C-100/21), i den mån som det av sistnämnda bestämmelser följer att köparen av ett fordon ska ha möjlighet att rikta skadeståndsanspråk mot fordonstillverkaren om en förbjuden manipulationsanordning installerats i fordonet (se punkterna 91 och 93 i nämnda dom)?

| 7) | Om fråga 6 ska besvaras jakande: Vilken fördelning av bevisbördan föreskrivs enligt unionsrätten i en tvist som rör skadeståndsanspråk som en fordonsköpare gjort gällande mot en fordonstillverkare som grundas på förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 och förekomsten av faktiska omständigheter som medför att anordningen undantagsvis är tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i förordning nr 715/2007? Ska lättnader i beviskraven tillämpas för parterna eller ska de åläggas vissa skyldigheter, och om så är fallet, vilka? Om parterna ska åläggas vissa skyldigheter: vilka följder får det om de inte iakttas? |
| --- | --- |

7)

Om fråga 6 ska besvaras jakande: Vilken fördelning av bevisbördan föreskrivs enligt unionsrätten i en tvist som rör skadeståndsanspråk som en fordonsköpare gjort gällande mot en fordonstillverkare som grundas på förekomsten av en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007 och förekomsten av faktiska omständigheter som medför att anordningen undantagsvis är tillåten enligt artikel 5.2 andra meningen a i förordning nr 715/2007? Ska lättnader i beviskraven tillämpas för parterna eller ska de åläggas vissa skyldigheter, och om så är fallet, vilka? Om parterna ska åläggas vissa skyldigheter: vilka följder får det om de inte iakttas?

| 8) | Om fråga 3 ska besvaras jakande: Strider nationella bestämmelser, enligt vilka köparen av ett fordon har hela bevisbördan för förekomsten av en anordning eller styrning som visserligen inte ska anses utgöra en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007, men är förbjuden av andra skäl, utan att fordonets tillverkare är skyldig att lägga fram några uppgifter i detta hänseende i samband med bevisupptagningen, mot artiklarna 18.1, 26.1 och 46 i direktiv 2007/46, vilka omnämns i EU-domstolens dom av den 21 mars 2023 (C-100/21), i den mån som det av sistnämnda bestämmelser följer att köparen av ett fordon ska ha möjlighet att rikta skadeståndsanspråk mot fordonstillverkaren om en otillåten anordning eller styrning installerats i fordonet (se punkterna 91 och 93 i nämnda dom)? |
| --- | --- |

8)

Om fråga 3 ska besvaras jakande: Strider nationella bestämmelser, enligt vilka köparen av ett fordon har hela bevisbördan för förekomsten av en anordning eller styrning som visserligen inte ska anses utgöra en manipulationsanordning i den mening som avses i artikel 3.10 i förordning nr 715/2007, men är förbjuden av andra skäl, utan att fordonets tillverkare är skyldig att lägga fram några uppgifter i detta hänseende i samband med bevisupptagningen, mot artiklarna 18.1, 26.1 och 46 i direktiv 2007/46, vilka omnämns i EU-domstolens dom av den 21 mars 2023 (C-100/21), i den mån som det av sistnämnda bestämmelser följer att köparen av ett fordon ska ha möjlighet att rikta skadeståndsanspråk mot fordonstillverkaren om en otillåten anordning eller styrning installerats i fordonet (se punkterna 91 och 93 i nämnda dom)?

| 9) | Om fråga 8 ska besvaras jakande: Vilken fördelning av bevisbördan föreskrivs enligt unionsrätten i en tvist som rör skadeståndsanspråk som en fordonsköpare gjort gällande mot en fordonstillverkare som grundas på förekomsten av en otillåten anordning eller styrning av en sådan typ som anges i fråga 8? Ska lättnader i beviskraven tillämpas för parterna eller ska de åläggas vissa skyldigheter, och om så är fallet, vilka? Om parterna ska åläggas vissa skyldigheter: vilka följder får det om de inte iakttas? |
| --- | --- |

9)

Om fråga 8 ska besvaras jakande: Vilken fördelning av bevisbördan föreskrivs enligt unionsrätten i en tvist som rör skadeståndsanspråk som en fordonsköpare gjort gällande mot en fordonstillverkare som grundas på förekomsten av en otillåten anordning eller styrning av en sådan typ som anges i fråga 8? Ska lättnader i beviskraven tillämpas för parterna eller ska de åläggas vissa skyldigheter, och om så är fallet, vilka? Om parterna ska åläggas vissa skyldigheter: vilka följder får det om de inte iakttas?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2007 av den 20 juni 2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon (EUT L 171, 2007, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (Ramdirektiv) (EUT L 263, 2007, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/26 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/26

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Sofiyski rayonen sad (Bulgarien), den 26 juni 2023 – ZD ”BUL INS” AD mot PV

(Mål C-387/23, BUL INS)

(2023/C 321/32)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Sofiyski rayonen sad

Parter i det nationella målet

Kärande: ZD ”BUL INS” AD

Svarande: PV

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG (1) av den 16 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet tolkas så, att en regresstalan omfattas av tillämpningsområdet för unionsrätten vad gäller förbudet att begränsa försäkringsgivarens ansvar, när denna talan har väckts av en försäkringsgivare som meddelat en ansvarsförsäkring för motorfordon enligt nationell rätt? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG (1) av den 16 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet tolkas så, att en regresstalan omfattas av tillämpningsområdet för unionsrätten vad gäller förbudet att begränsa försäkringsgivarens ansvar, när denna talan har väckts av en försäkringsgivare som meddelat en ansvarsförsäkring för motorfordon enligt nationell rätt?

| 2. | Om svaret på den första frågan är att unionsrätten är tillämplig, ska ovannämnda bestämmelse och artikel 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas så, att en fysisk person ska anses vara konsument när en sådan talan väckts av eller mot denna person, med beaktande av effektivitetsprincipen och kraven på konsumentskydd? |
| --- | --- |

2.

Om svaret på den första frågan är att unionsrätten är tillämplig, ska ovannämnda bestämmelse och artikel 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas så, att en fysisk person ska anses vara konsument när en sådan talan väckts av eller mot denna person, med beaktande av effektivitetsprincipen och kraven på konsumentskydd?

---

(1)  
  EUT L 263, 2009, s. 11.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/27 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/27

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Wedding (Tyskland) den 27 juni 2023 – Fruchthandels GmbH mot Oranzherii Gimel II EOOD

(Mål C-389/23, Bulgarfrukt)

(2023/C 321/33)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Amtsgericht Wedding

Parter i det nationella målet

Kärande: Bulgarfrukt – Fruchthandels GmbH

Svarande: Oranzherii Gimel II EOOD

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 (1) av den 13 november 2007 om delgivning i medlemsstaterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (”delgivning av handlingar”) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 (2) av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken domstolen ska ogiltigförklara ett europeiskt betalningsföreläggande inom ramen för ett bestridande, om det inte har delgetts svaranden eller om det inte har delgetts på ett giltigt sätt? |
| --- | --- |

1)

Ska Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 (1) av den 13 november 2007 om delgivning i medlemsstaterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (”delgivning av handlingar”) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 (2) av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken domstolen ska ogiltigförklara ett europeiskt betalningsföreläggande inom ramen för ett bestridande, om det inte har delgetts svaranden eller om det inte har delgetts på ett giltigt sätt?

| 2) | Om den första tolkningsfrågan ska besvaras jakande: Ska ovanstående förordningar tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande ska avvisas, om betalningsföreläggandet inte har delgetts svaranden eller inte har delgetts på ett giltigt sätt? |
| --- | --- |

2)

Om den första tolkningsfrågan ska besvaras jakande: Ska ovanstående förordningar tolkas så, att de utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande ska avvisas, om betalningsföreläggandet inte har delgetts svaranden eller inte har delgetts på ett giltigt sätt?

| 3) | Om den första tolkningsfrågan ska besvaras jakande: Ska förordning nr 1896/2006 tolkas så, att en svarande, som har kännedom om att ett europeiskt betalningsföreläggande har utfärdats, men ännu inte har delgetts detta betalningsföreläggande på ett giltigt sätt, ännu inte kan bestrida detta med giltig verkan? |
| --- | --- |

3)

Om den första tolkningsfrågan ska besvaras jakande: Ska förordning nr 1896/2006 tolkas så, att en svarande, som har kännedom om att ett europeiskt betalningsföreläggande har utfärdats, men ännu inte har delgetts detta betalningsföreläggande på ett giltigt sätt, ännu inte kan bestrida detta med giltig verkan?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 av den 13 november 2007 om delgivning i medlemsstaterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (delgivning av handlingar) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 (EUT L 324, 2007, s. 79).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande (EUT L 399, 2006, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Bucureşti (Rumänien) den 27 juni 2023 – Braila Winds SRL mot Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

(Mål C-391/23, Braila Winds)

(2023/C 321/34)

Rättegångsspråk: rumänska

Hänskjutande domstol

Curtea de Apel Bucureşti

Parter i det nationella målet

Klagande: Braila Winds SRL

Motparter: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București – Administrația Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii București, Ministerul Finanţelor, Preşedintele Agenţiei Naţionale de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artiklarna 107 och 108 FEUF tolkas på så sätt att en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, enligt vilken en skatt enbart påförs vissa elproducenter, utgör ett anmälningspliktigt statligt stöd till de producenter som är undantagna från nämnda skatt? Är denna lagstiftning diskriminerande för det fall den endast är tillämplig på vissa elproducenter, däribland producenter av el från förnybara energikällor? |
| --- | --- |

1)

Ska artiklarna 107 och 108 FEUF tolkas på så sätt att en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, enligt vilken en skatt enbart påförs vissa elproducenter, utgör ett anmälningspliktigt statligt stöd till de producenter som är undantagna från nämnda skatt? Är denna lagstiftning diskriminerande för det fall den endast är tillämplig på vissa elproducenter, däribland producenter av el från förnybara energikällor?

| 2) | Ska dels artiklarna 49 och 56 FEUF, dels artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas på så sätt att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, enligt vilken en hög skatt enbart påförs vissa elproducenter (däribland producenter av el från förnybara energikällor), medan andra producentkategorier är undantagna från nämnda skatt? |
| --- | --- |

2)

Ska dels artiklarna 49 och 56 FEUF, dels artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna tolkas på så sätt att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, enligt vilken en hög skatt enbart påförs vissa elproducenter (däribland producenter av el från förnybara energikällor), medan andra producentkategorier är undantagna från nämnda skatt?

| 3) | Innan förordning 2022/1854 (1), trädde i kraft, utgjorde då direktiv (EU) 2019/944 (2) om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, som skulle kunna medföra ett fastställande av försäljningspriset/en begränsning av friheten att fastställa försäljningspriset? |
| --- | --- |

3)

Innan förordning 2022/1854 (1), trädde i kraft, utgjorde då direktiv (EU) 2019/944 (2) om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021, som skulle kunna medföra ett fastställande av försäljningspriset/en begränsning av friheten att fastställa försäljningspriset?

| 4) | Utgör artikel 191.2 FEUF, avseende försiktighetsprincipen och principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren ska betala, hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021? Undergräver en sådan lagstiftning unionens mål om klimatneutralitet år 2050 och unionens energibeskattningspolitik? |
| --- | --- |

4)

Utgör artikel 191.2 FEUF, avseende försiktighetsprincipen och principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren ska betala, hinder för en nationell lagstiftning som den som följer av lag nr 259/2021? Undergräver en sådan lagstiftning unionens mål om klimatneutralitet år 2050 och unionens energibeskattningspolitik?

---

(1)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 261 I, 2022, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 av den 5 juni 2019 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU (omarbetning) (EUT 2019, L 158, s. 125).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/28 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Törvényszék (Ungern) den 29 juni 2023 – LEGO Juris A/S mot ”SZOTI” Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

(Mål C-396/23, LEGO Juris)

(2023/C 321/35)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Törvényszék

Parter i det nationella målet

Sökande: LEGO Juris A/S

Motpart:
  ”SZOTI” Ipari, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Tolkningsfrågor

| 1) | Är det förenligt med unionsrätten att en regel i en medlemsstats rättspraxis innebär att en otillåten användning, såsom den ifrågavarande användningen i det nationella målet, vilken kännetecknas av den omständigheten att det, inuti den slutna förpackningen för den omtvistade modulbyggleksaken, kan finnas en byggkloss (nedan kallad delen), vars form kan förväxlas med återgivningen av den av varumärket skyddade klossen, och monteringsanvisningar i vilka denna del återges på ett sätt som kan förväxlas med varumärket, kvalificeras som ett intrång i det varumärke som skyddar en nästan fotografisk återgivning av en av byggdelarna av en byggleksak, medan varken återgivningen av den kloss som skyddas av varumärket eller det tecken som kan förväxlas med detta förekommer på utsidan av den slutna förpackningen för byggleksaken eller endast förekommer delvis, och ingen annan del av förpackningen hänvisar till varumärkesinnehavaren? |
| --- | --- |

1)

Är det förenligt med unionsrätten att en regel i en medlemsstats rättspraxis innebär att en otillåten användning, såsom den ifrågavarande användningen i det nationella målet, vilken kännetecknas av den omständigheten att det, inuti den slutna förpackningen för den omtvistade modulbyggleksaken, kan finnas en byggkloss (nedan kallad delen), vars form kan förväxlas med återgivningen av den av varumärket skyddade klossen, och monteringsanvisningar i vilka denna del återges på ett sätt som kan förväxlas med varumärket, kvalificeras som ett intrång i det varumärke som skyddar en nästan fotografisk återgivning av en av byggdelarna av en byggleksak, medan varken återgivningen av den kloss som skyddas av varumärket eller det tecken som kan förväxlas med detta förekommer på utsidan av den slutna förpackningen för byggleksaken eller endast förekommer delvis, och ingen annan del av förpackningen hänvisar till varumärkesinnehavaren?

| 2) | Om den ovan beskrivna användningen av varumärket ska anses utgöra sådan användning mot vilken varumärkesinnehavaren kan vidta åtgärder med stöd av artikel 10.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av den 16 december 2015 för tillnärmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning (1), ska då denna bestämmelse tolkas så, att varumärkesinnehavaren kan kräva att importen till landet av den vara som utgörs av byggleksaken hindras i sin helhet och att det i detta syfte ska förordnas om att varan ska beslagtas, även om varumärket endast används med avseende på en eller några få delar av en byggleksak – vilka kan särskiljas från varan och är tekniskt likvärdiga med andra delar – genom återgivning av dessa delar i monteringsanvisningarna? |
| --- | --- |

2)

Om den ovan beskrivna användningen av varumärket ska anses utgöra sådan användning mot vilken varumärkesinnehavaren kan vidta åtgärder med stöd av artikel 10.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av den 16 december 2015 för tillnärmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning (1), ska då denna bestämmelse tolkas så, att varumärkesinnehavaren kan kräva att importen till landet av den vara som utgörs av byggleksaken hindras i sin helhet och att det i detta syfte ska förordnas om att varan ska beslagtas, även om varumärket endast används med avseende på en eller några få delar av en byggleksak – vilka kan särskiljas från varan och är tekniskt likvärdiga med andra delar – genom återgivning av dessa delar i monteringsanvisningarna?

| 3) | För det fall unionsrätten ska tolkas så, att varumärkesinnehavaren kan rikta anspråk avseende varan i dess helhet, även om varumärket används genom en eller några få delar av en byggleksak – vilka kan särskiljas från varan och är tekniskt likvärdiga med andra delar – genom att dessa delar återges i monteringsanvisningarna, är det då förenligt med unionsrätten att tillerkänna ett utrymme för skönsmässig bedömning enligt vilket, med hänsyn till att överträdelsen endast sker delvis, avseende en eller några få delar som kan finnas i en sluten förpackning, den ringa svårighetsgraden och proportionen av överträdelsen i förhållande till varan i dess helhet och det intresse av fri handel med en byggleksak som till största delen inte kan ifrågasättas, domstolen i medlemsstaten inte meddelar förbud mot att fortsätta importera byggleksaken till landet och därför avslår ansökan om interimistiska åtgärder avseende beslagtagande av byggleksaken? |
| --- | --- |

3)

För det fall unionsrätten ska tolkas så, att varumärkesinnehavaren kan rikta anspråk avseende varan i dess helhet, även om varumärket används genom en eller några få delar av en byggleksak – vilka kan särskiljas från varan och är tekniskt likvärdiga med andra delar – genom att dessa delar återges i monteringsanvisningarna, är det då förenligt med unionsrätten att tillerkänna ett utrymme för skönsmässig bedömning enligt vilket, med hänsyn till att överträdelsen endast sker delvis, avseende en eller några få delar som kan finnas i en sluten förpackning, den ringa svårighetsgraden och proportionen av överträdelsen i förhållande till varan i dess helhet och det intresse av fri handel med en byggleksak som till största delen inte kan ifrågasättas, domstolen i medlemsstaten inte meddelar förbud mot att fortsätta importera byggleksaken till landet och därför avslår ansökan om interimistiska åtgärder avseende beslagtagande av byggleksaken?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2436 av den 16 december 2015 för tillnärmning av medlemsstaternas varumärkeslagstiftning (EUT L 336, 2015, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/29 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/29

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Köln (Tyskland) den 4 juli 2023 – Rechtsanwältin och Notarin mot Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

(Mål C-408/23, Anwaltsnotarin)

(2023/C 321/36)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht Köln

Parter i det nationella målet

Klagande: Rechtsanwältin und Notarin

Motpart: Präsidentin des Oberlandesgerichts Hamm

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG (1) av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling tolkas så, att de utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken den som har fyllt 60 år när ansökningstiden löper ut inte får utses till så kallad advokatnotarie (Anwaltsnotar) för första gången, även om flera tjänster måste förbli obesatta på grund av att det inte finns några yngre sökande i den domkrets för Amtsgericht där ansökningsförfarandet har ägt rum och personer från andra domkretsar inte får ansöka? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG (1) av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling tolkas så, att de utgör hinder för en nationell bestämmelse enligt vilken den som har fyllt 60 år när ansökningstiden löper ut inte får utses till så kallad advokatnotarie (Anwaltsnotar) för första gången, även om flera tjänster måste förbli obesatta på grund av att det inte finns några yngre sökande i den domkrets för Amtsgericht där ansökningsförfarandet har ägt rum och personer från andra domkretsar inte får ansöka?

| 2) | Ska fråga 1 besvaras jakande, om det kan förväntas att flera utlysta tjänster som advokatnotarie i samma domkrets för Amtsgericht inte kommer att kunna tillsättas med lämpliga sökande under 60 år? |
| --- | --- |

2)

Ska fråga 1 besvaras jakande, om det kan förväntas att flera utlysta tjänster som advokatnotarie i samma domkrets för Amtsgericht inte kommer att kunna tillsättas med lämpliga sökande under 60 år?

| 3) | Ska fråga 1 under alla omständigheter besvaras jakande, eftersom det dessutom kan förväntas att det också i andra domkretsar för Amtsgericht utanför storstadsregionerna inte kommer att bli möjligt att tillsätta alla utlysta tjänster som advokatnotarie med lämpliga sökande under 60 år? |
| --- | --- |

3)

Ska fråga 1 under alla omständigheter besvaras jakande, eftersom det dessutom kan förväntas att det också i andra domkretsar för Amtsgericht utanför storstadsregionerna inte kommer att bli möjligt att tillsätta alla utlysta tjänster som advokatnotarie med lämpliga sökande under 60 år?

| 4) | Strider det inte mot artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000, om försörjningen med notarietjänster ska anses vara garanterad i en domkrets för Amtsgericht, trots att en sökande som är över 60 år inte har utsetts till advokatnotarie enbart på grund av åldern och flera tjänster har förblivit obesatta? |
| --- | --- |

4)

Strider det inte mot artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 6.1 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000, om försörjningen med notarietjänster ska anses vara garanterad i en domkrets för Amtsgericht, trots att en sökande som är över 60 år inte har utsetts till advokatnotarie enbart på grund av åldern och flera tjänster har förblivit obesatta?

---

(1)  Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (EGT L 303, 2000, s. 16).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/30 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/30

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 10 juli 2023 – Secab Soc. coop. mot Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

(Mål C-423/23, Secab)

(2023/C 321/37)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i det nationella målet

Klagande: Secab Soc. coop.

Motparter: Autorità di Regolazione per Energia Reti e Ambiente (ARERA), Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör artikel 5.4 i direktiv (EU) 2019/944 (1), skälen 3 och 12 i direktiv (EU) 2018/2001 (2), skälen 27, 28, 29 och 39 samt artiklarna 6.1 och 8.2 i förordning (EU) 2022/1854 (3) hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022 och som inte säkrar att producenterna får behålla 10 procent av intäkterna över nämnda tak? |
| --- | --- |

1)

Utgör artikel 5.4 i direktiv (EU) 2019/944 (1), skälen 3 och 12 i direktiv (EU) 2018/2001 (2), skälen 27, 28, 29 och 39 samt artiklarna 6.1 och 8.2 i förordning (EU) 2022/1854 (3) hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022 och som inte säkrar att producenterna får behålla 10 procent av intäkterna över nämnda tak?

| 2) | Utgör artikel 5.4 i direktiv (EU) 2019/944, skälen 2, 3 och 12 i direktiv (EU) 2018/2001, skälen 27, 28, 29 och 39 samt artiklarna 6.1, 8.2 b och 8.2 c i förordning (EU) 2022/1854 hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022, vilket innebär att investeringar i sektorn för förnybar energi inte upprätthålls och ges incitament? |
| --- | --- |

2)

Utgör artikel 5.4 i direktiv (EU) 2019/944, skälen 2, 3 och 12 i direktiv (EU) 2018/2001, skälen 27, 28, 29 och 39 samt artiklarna 6.1, 8.2 b och 8.2 c i förordning (EU) 2022/1854 hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022, vilket innebär att investeringar i sektorn för förnybar energi inte upprätthålls och ges incitament?

| 3) | Utgör skäl 3 i direktiv (EU) 2018/2001, skälen 27 och 41 samt artiklarna 7.1 h, 7.1 i, 7.1 j, 8.1 a, 8.1 d och 8.2 i förordning (EU) 2022/1854 hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022, men där det varken fastställs något särskilt tak för intäkter från försäljning av el som produceras med hjälp av stenkol eller finns differentierade regelverk för de olika energikällorna? |
| --- | --- |

3)

Utgör skäl 3 i direktiv (EU) 2018/2001, skälen 27 och 41 samt artiklarna 7.1 h, 7.1 i, 7.1 j, 8.1 a, 8.1 d och 8.2 i förordning (EU) 2022/1854 hinder för en nationell lagstiftning där det fastställs ett tak för marknadsintäkter från försäljning av el som tillämpas på det sätt som föreskrivs i artikel 15-bis i lagdekret nr 4 av den 27 januari 2022, men där det varken fastställs något särskilt tak för intäkter från försäljning av el som produceras med hjälp av stenkol eller finns differentierade regelverk för de olika energikällorna?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 av den 5 juni 2019 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om ändring av direktiv 2012/27/EU (omarbetning) (EUT L 158, 2019, s. 125).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (omarbetning) (EUT L 328, 2018, s. 82).

(3)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 261, 2022, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/31 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/31

---

Talan väckt den 12 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

(Mål C-433/23)

(2023/C 321/38)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Hermes och E. Sanfrutos Cano)

Svarande: Konungariket Spanien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| 1) | fastställa att






  — | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i direktiv 91/271/EEG (1) genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande insamling av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; och Valle de la Orotava, på Kanarieöarna, och Medio-Andarax i Andalusien, |
| --- | --- | --- |

1)

fastställa att

—

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i direktiv 91/271/EEG (1) genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande insamling av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; och Valle de la Orotava, på Kanarieöarna, och Medio-Andarax i Andalusien,

| — | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, och Villanueva del Río-Alcolea del Río, |
| --- | --- |

—

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, och Villanueva del Río-Alcolea del Río,

| — | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 och i avsnitt B i bilaga 1 till direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, och Villafranca de los Barros, samt att |
| --- | --- |

—

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 och i avsnitt B i bilaga 1 till direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, och Villafranca de los Barros, samt att

| — | Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i direktiv 91/271/EEG, jämförd med bilaga 1 D till samma direktiv, med avseende på tätorterna Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños och Villafranca de los Barros, samt |
| --- | --- |

—

Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i direktiv 91/271/EEG, jämförd med bilaga 1 D till samma direktiv, med avseende på tätorterna Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, 77 Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños och Villafranca de los Barros, samt

| 2) | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan har kommissionen åberopat fyra grunder beträffande rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse i dess lydelse enligt rådets direktiv 2013/64/EU (2) av den 17 december 2013.

Genom den första grunden till stöd för talan om fördragsbrott hävdar kommissionen att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande insamling av spillvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acorán; Adeje-Arona; Añaza; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Golf del Sur; Guía de Isora Litoral; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Puerto de Santiago-Playa la Arena; San Isidro-Litoral; Sueño Azul; och Valle de la Orotava, på Kanarieöarna, och Medio-Andarax i Andalusien.

Vad gäller de tolv tätorterna på Kanarieöarna har kommissionen i huvudsak hävdat att dessa använder sig av individuella system utan att uppfylla villkoren i artikel 3.1 tredje stycket i direktiv 91/271/EEG, enligt vilken det utgör en förutsättning för detta undantag från regeln om ledningsnät att två kumulativa villkor fullgörs. För det första måste myndigheterna i varje enskilt fall visa att ett ledningsnät skulle medföra oskäliga kostnader eller att miljötillståndet inte skulle förbättras med ett sådant system. För det andra måste ett individuellt system eller ett annat lämpligt system som används medföra ett motsvarande skydd för miljön. Beträffande tätorten Medio Andarax, i Andalusien, hävdar kommissionen att denna tätort inte förfogar över ett ledningsnät för allt sitt avloppsvatten.

Genom den andra grunden till stöd för talan om fördragsbrott hävdar kommissionen att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.1 och 4.3 i direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Acantilado de los Gigantes; Adeje-Arona; Almansa; Almodóvar del Campo; Almodóvar del Río; Alto Nerbioi-Amurrio; Alto Nerbioi-Laudio; Candelaria-Casco; Candelaria-Punta Larga; Consuegra; Donostia-San Sebastián; Estepa; Genil-Cubillas; Golf del Sur; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guía de Isora Litoral; Jódar; La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz); Lora del Río; Los Yébenes; Martos; Medio-Andarax; Posadas; Puerto de Santiago-Playa la Arena; Quintanar de la Orden; Rambla (La)-Montalbán; San Isidro-Litoral; San Roque; Santoña; Sueño Azul; Torredonjimeno; Trebujena; Trujillo; Valle de la Orotava; Venta de Baños, och Villanueva del Río-Alcolea del Río.

Enligt artikel 4.1 i direktiv 91/271/EEG ska medlemsstaterna säkerställa att avloppsvatten från tätbebyggelse som leds in i ledningsnät före utsläpp undergår sekundär rening eller motsvarande rening. Enligt artikel 4.3 krävs att utsläpp från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse uppfyller kraven i bilaga 1 B till direktiv 91/271/EEG. Kommissionen anser att dessa skyldigheter inte har fullgjorts för de tätorter som nämns i föregående stycke, antingen för att avloppsvattnet inte samlas in i enlighet med artikel 3 i samma direktiv, varför det heller inte kan renas, eller för att den reningsnivå som krävs enligt artikel 4 i direktiv 91/271/EEG inte uppnås för allt det insamlade vattnet och utsläppen inte heller uppfyller de krav som uppställs i bilaga 1 B till direktivet såsom krävs enligt artikel 4.3.

Genom den tredje grunden till stöd för talan om fördragsbrott hävdar kommissionen att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5 och i avsnitt B i bilaga 1 till direktiv 91/271/EEG genom att inte ha vidtagit de nödvändiga åtgärderna beträffande reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i tätorterna Almodóvar del Campo; Argamasilla de Alba; Cáceres; Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla); Consuegra; Don Benito-Villanueva de la Serena; Guareña-Oliva de Mérida-Cristina; Guillena; Los Yébenes; Madridejos; Mérida; Montcada; Montijo-Puebla Calzada; Palma del Condado; Quintanar de la Orden; Rubí; Sonseca; Soria; Trujillo; Venta de Baños, och Villafranca de los Barros.

Kommissionen hävdar i huvudsak att dessa tätorter, som har mer än 10 000 personekvivalenter och släpper ut vatten i känsliga områden, inte säkerställer att allt avloppsvatten undergår mer långtgående rening än vad som följer av artikel 4 i direktiv 91/271/EEG, vilket krävs enligt artikel 5.2 i direktivet. Kommissionen hävdar även att utsläppen från reningsverken för avloppsvatten från dessa tätorter i känsliga områden inte uppfyller de tillämpliga kraven i bilaga 1 B.

Genom den fjärde grunden till stöd för talan om fördragsbrott hävdar kommissionen att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i direktiv 91/271/EEG, jämförd med bilaga 1 D till samma direktiv, med avseende på tätorterna Acantilado de los Gigantes, Adeje-Arona, Almansa, Almodóvar del Campo, Almodóvar del Río, Alto Nerbioi-Amurrio, Alto Nerbioi-Laudio, Argamasilla de Alba, Bargas-Cabañas-Mocejón-Olías-Magán-Villaseca, Cáceres, Candelaria-Casco, Candelaria-Punta Larga, Condado de Huelva II (Chucena-Escacena-Paterna-Manzanilla), Consuegra, Don Benito-Villanueva de la Serena, Donostia-San Sebastián, Estepa, Genil-Cubillas, Golf del Sur, Guareña-Oliva de Mérida-Cristina, Guía de Isora Litoral, Guillena, Jódar, La Esperanza-La Laguna Sur-Santa Cruz-Valles (La Laguna, El Rosario, Santa Cruz), Lora del Río, Los Yébenes, Madridejos, Martos, Medio-Andarax, Mérida, Montijo-Puebla Calzada, Montcada, Palma del Condado, Posadas, Puerto de Santiago-Playa la Arena, Quintanar de la Orden, Rambla (La)-Montalbán, Rubí, San Isidro-Litoral, San Roque, Santoña, Sonseca, Soria, Sueño Azul, Torredonjimeno, Trebujena, Trujillo, Valle de la Orotava, Villanueva del Río-Alcolea del Río, Venta de Baños och Villafranca de los Barros.

---

(1)  Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 1991, s. 40; svensk specialutgåva, område 15, volym 10, s. 93).

(2)  Rådets direktiv 2013/64/EU av den 17 december 2013 om ändring av rådets direktiv 91/271/EEG och 1999/74/EG, och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2006/7/EG, 2006/25/EG och 2011/24/EU med anledning av ändringen av Mayottes ställning i förhållande till Europeiska unionen (EUT L 353, 2013, s. 8).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/33 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/33

---

Talan väckt den 24 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-462/23)

(2023/C 321/39)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: N. Nikolova och B. Rous Demiri)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 8.2, 7.2 b och 9.4 första stycket c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG (1) av den 18 juni 2009 om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten, genom att inte förbjuda saluförande av naturligt mineralvatten och källvatten från en och samma källa under mer än en handelsbeteckning, genom att inte kräva att etiketterna för naturligt mineralvatten och källvatten anger källans namn och genom att tillåta att ordet ”källvatten” används för vatten som inte uppfyller de krav som gäller för att ordet ”källvatten” ska få användas, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 8.2, 7.2 b och 9.4 första stycket c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG (1) av den 18 juni 2009 om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten, genom att inte förbjuda saluförande av naturligt mineralvatten och källvatten från en och samma källa under mer än en handelsbeteckning, genom att inte kräva att etiketterna för naturligt mineralvatten och källvatten anger källans namn och genom att tillåta att ordet ”källvatten” används för vatten som inte uppfyller de krav som gäller för att ordet ”källvatten” ska få användas, och

| — | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG av den 18 juni 2009 om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten introducerar regeln ”en källa – en handelsbeteckning” i artikel 8.2. Enligt denna regel är det förbjudet att saluföra naturligt mineralvatten och källvatten från en och samma källa under mer än en handelsbeteckning. Vidare ska, enligt artikel 7.2 b jämförd med artikel 9.4 c i direktivet, etiketterna för naturligt mineralvatten och källvatten vara försedda med uppgift om platsen där källan utnyttjas och källans namn.

Det är emellertid enligt bulgarisk rätt tillåtet att saluföra naturligt mineralvatten och källvatten från en och samma källa under mer än en handelsbeteckning och att saluföra mineralvatten och källvatten med samma egenskaper från en och samma underjordiska grundvattenyta eller förekomst under olika handelsbeteckningar, vilket utgör ett åsidosättande av artikel 8.2 i direktiv 2009/54/EG. Dessutom krävs det inte enligt bulgarisk rätt att källans namn, i direktivets mening, ska anges på etiketten för naturligt mineralvatten, vilket utgör ett åsidosättande av artikel 7.2 b i direktivet. Vidare har Republiken Bulgarien underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 9.4 c i direktivet, i det att det enligt bulgarisk rätt är tillåtet att saluföra källvatten som inte uppfyller uppställda etiketteringskrav.

Kommissionen tillställde Republiken Bulgarien en formell underrättelse den 2 juli 2020. Den 23 september 2021 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Republiken Bulgarien. Trots detta har Republiken Bulgarien varken vidtagit de åtgärder som erfordras för att införliva direktivet eller meddelat kommissionen om några sådana åtgärder.

---

(1)  
  EUT L 164, 2009, s. 45.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/34 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/34

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EVH GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-312/20, EVH GmbH mot Europeiska kommissionen

(Mål C-464/23 P)

(2023/C 321/40)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: EVH GmbH (ombud: advokaterna I. Zenke och T. Heymann)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet EVH/kommissionen (T-312/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871 – RWE/E.ON Assets) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-312/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet EVH/kommissionen (T-312/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871 – RWE/E.ON Assets) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-312/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-312/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-312/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund hävdar klaganden att tribunalen, i den överklagade domen, gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkterna 393 och 394 samt punkt 406 och följande punkter i den överklagade domen).

Klaganden gör i sin andra grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i den överklagade domen).

Den tredje grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 220 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 229 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 260 och följande punkter i den överklagade domen).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 337 och följande punkter i den överklagade domen).

I fjärde grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i den överklagade domen (punkt 273, punkt 278 och följande punkter samt punkterna 328, 341, 344 och 382) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/35 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/35

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Leipzig GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-313/20, Stadtwerke Leipzig GmbH mot Europeiska kommissionen

(Mål C-465/23 P)

(2023/C 321/41)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Stadtwerke Leipzig GmbH (ombud: advokaterna I. Zenke och T. Heymann)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Stadtwerke Leipzig/kommissionen (T-313/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871 – RWE/E.ON Assets) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-313/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Stadtwerke Leipzig/kommissionen (T-313/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871 – RWE/E.ON Assets) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-313/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-313/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-313/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund hävdar klaganden att tribunalen, i den överklagade domen, gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkterna 393 och 394 samt punkt 406 och följande punkter i den överklagade domen).

Klaganden gör i sin andra grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i den överklagade domen).

Den tredje grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 220 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 229 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 260 och följande punkter i den överklagade domen).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 337 och följande punkter i den överklagade domen).

I fjärde grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i den överklagade domen (punkt 273, punkt 278 och följande punkter samt punkterna 328, 341, 344 och 382) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/37 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/37

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-314/20, Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH mot Europeiska kommissionen

(Mål C-466/23 P)

(2023/C 321/42)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Stadtwerke Hameln Weserbergland GmbH (ombud: I. Zenke, Rechtsanwältin, och T. Heymann, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Stadtwerke Hameln Weserbergland/kommissionen (T-314/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-314/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Stadtwerke Hameln Weserbergland/kommissionen (T-314/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-314/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-314/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-314/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund gör klaganden gällande bristande motivering, felaktig beskrivning av de faktiska omständigheterna och åsidosättande av processrättsliga bestämmelser.

För det första är den överklagade domen otillräckligt motiverad, eftersom det inte framgår av domen om/hur tribunalen har beaktat hur klagandens ställning på marknaden påverkats (punkt 23 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen missuppfattat klaganden argument genom att förklara att det inte föreligger någon omständighet som är ägnad att påverka klagandens ställning på marknaden (punkt 31 i den överklagade domen).

För det tredje har tribunalen åsidosatt klagandens processuella rättigheter genom att underlåta att pröva huruvida klaganden är materiellt berörd.

I den andra grunden görs det gällande att tribunalen tillämpat artikel 263.4 FEUF på ett felaktigt sätt. I domen förnekas felaktigt att klaganden var individuellt berörd, i den mening som avses i denna bestämmelse.

För det första utgår tribunalen felaktigt från att ett formellt deltagande i förfarandet för kontroll av koncentrationer i ärende M.8871 utgör en förutsättning för att fastställa att klaganden är individuellt berörd.

För det andra har tribunalen uppställt överdrivet höga krav på vad som krävs som bevis för att ytterligare särskilda omständigheter talar för att klaganden är individuellt berörd.

I den tredje grunden gör klaganden gällande att tribunalen inte har prövat klagandens materiella invändningar. Med hänvisning till domen i mål T-312/20 gör klaganden gällande att tribunalen gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 392 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 392 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkterna 393 och 394 samt punkt 406 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

Klaganden gör i sin fjärde grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

Den femte grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 220 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 229 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 260 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 339 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

I sjätte grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i domen i mål T-312/20 (punkt 273, punkt 278 och följande punkter samt punkterna 328, 341, 344 och 382) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/39 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/39

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av TEAG Thüringer Energie AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-315/20, TEAG Thüringer Energie AG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-467/23 P)

(2023/C 321/43)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: TEAG Thüringer Energie AG (ombud: I. Zenke, Rechtsanwältin, och T. Heymann, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet TEAG/kommissionen (T-315/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-315/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet TEAG/kommissionen (T-315/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-315/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-315/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-315/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund hävdar klaganden att tribunalen, i den överklagade domen, gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 392 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkterna 393 och 394 samt punkt 406 och följande punkter i den överklagade domen).

Klaganden gör i sin andra grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i den överklagade domen).

Den tredje grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 220 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 229 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 260 och följande punkter i den överklagade domen).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 337 och följande punkter i den överklagade domen).

I fjärde grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i den överklagade domen (punkt 273, punkt 278 och följande punkter samt punkterna 328, 341, 344 och 382) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/40 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/40

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av EnergieVerbund Dresden GmbH av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-317/20, EnergieVerbund Dresden GmbH mot Europeiska kommissionen

(Mål C-468/23 P)

(2023/C 321/44)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: EnergieVerbund Dresden GmbH (ombud: I. Zenke, Rechtsanwältin, och T. Heymann, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet EnergieVerbund Dresden GmbH/kommissionen (T-317/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-317/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet EnergieVerbund Dresden GmbH/kommissionen (T-317/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-317/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-317/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-317/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund hävdar klaganden att tribunalen, i den överklagade domen, gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 391 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 391 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkt 392 och följande punkt samt punkt 405 och följande punkter i den överklagade domen).

Klaganden gör i sin andra grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 64 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 73 och följande punkter i den överklagade domen).

Den tredje grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 219 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 228 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 259 och följande punkter i den överklagade domen).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 336 och följande punkter i den överklagade domen).

I fjärde grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i den överklagade domen (punkt 272, punkt 277 och följande punkter samt punkterna 327, 340, 343 och 381) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/41 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/41

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av eins energie in sachsen GmbH & Co. KG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-318/20, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-469/23 P)

(2023/C 321/45)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (ombud: I. Zenke, Rechtsanwältin, och T. Heymann, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet eins energie in sachsen/kommissionen (T-318/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-318/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet eins energie in sachsen/kommissionen (T-318/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-318/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-318/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-318/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund gör klaganden gällande bristande motivering, felaktig beskrivning av de faktiska omständigheterna och åsidosättande av processrättsliga bestämmelser.

För det första är den överklagade domen otillräckligt motiverad, eftersom det inte framgår av domen om/hur tribunalen har beaktat hur klagandens ställning på marknaden påverkats (punkt 23 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen missuppfattat klaganden argument genom att förklara att det inte föreligger någon omständighet som är ägnad att påverka klagandens ställning på marknaden (punkt 31 i den överklagade domen).

För det tredje har tribunalen åsidosatt klagandens processuella rättigheter genom att underlåta att pröva huruvida klaganden är materiellt berörd.

I den andra grunden görs det gällande att tribunalen tillämpat artikel 263.4 FEUF på ett felaktigt sätt. I domen förnekas felaktigt att klaganden var individuellt berörd, i den mening som avses i denna bestämmelse.

För det första utgår tribunalen felaktigt från att ett formellt deltagande i förfarandet för kontroll av koncentrationer i ärende M.8871 utgör en förutsättning för att fastställa att klaganden är individuellt berörd.

För det andra har tribunalen uppställt överdrivet höga krav på vad som krävs som bevis för att ytterligare särskilda omständigheter talar för att klaganden är individuellt berörd.

I den tredje grunden gör klaganden gällande att tribunalen inte har prövat klagandens materiella invändningar. Med hänvisning till domen i mål T-312/20 gör klaganden gällande att tribunalen gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 392 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 392 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkt 393 och följande punkt samt punkt 406 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

Klaganden gör i sin fjärde grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

Den femte grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 220 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 229 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 260 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 339 och följande punkter i domen i mål T-312/20).

I sjätte grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i domen i mål T-312/20 (punkt 273, punkt 278 och följande punkter samt punkterna 328, 341, 344 och 382) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/43 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/43

---

Överklagande ingett den 21 juli 2023 av GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-319/20, GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-470/23 P)

(2023/C 321/46)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (ombud: I. Zenke, Rechtsanwältin, och T. Heymann, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet GGEW/kommissionen (T-319/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),
  1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-319/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet GGEW/kommissionen (T-319/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

1a. alternativt och under alla omständigheter, återförvisa mål T-319/20 till tribunalen för att den ska meddela alla nödvändiga beslut i sak, och

| 2. | förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-319/20. |
| --- | --- |

2.

förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader, inklusive de advokat- och resekostnader klaganden haft i mål T-319/20.

Grunder och huvudargument

I sin första grund hävdar klaganden att tribunalen, i den överklagade domen, gjort en felaktig tolkning av unionsrätten, närmare bestämt vad avser artikel 101 FEUF och artikel 21.1 i förordning (EG) 139/2004 (1).

För det första har unionsrätten åsidosatts genom att artikel 101 FEUF inte tillämpats på grund av en påstådd blockerande verkan av artikel 21 i koncentrationsförordningen (punkt 391 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte beaktat klagandens framlagda bevisning om att det uppkommit en kartell mellan RWE och E.ON, i den mening som avses i artikel 101 FEUF (punkt 391 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje har klagandens dokumentation av faktiska förhållanden inte beaktats på formella grunder, vilket måste anses strida mot processrättsliga bestämmelser (punkt 392 och följande punkt samt punkt 405 och följande punkter i den överklagade domen).

Klaganden gör i sin andra grund gällande att tribunalen felaktigt ansett att kommissionens förfarande för kontroll av koncentrationer i ärendena M.8871 och M.8870, liksom Bundeskartellamts förfarande för kontroll av koncentrationer i ärende B8-28/19, inte avsåg en integrerad del av en enda koncentration, vilket borde ha prövats i ett enda förfarande.

Vidare hävdas att tribunalen, för det första, bortsett från RWE:s förvärv av 16,67 procent av andelarna i E.ON i ärende B8-28/19 (punkt 65 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra invänder klaganden mot tolkningen av begreppet ”en enda koncentration” i artikel 3 i koncentrationsförordningen, jämförd med skäl 20 i samma förordning (punkt 74 och följande punkter i den överklagade domen).

Den tredje grunden rör det förhållandet att tribunalen även åsidosatt artikel 2 i koncentrationsförordningen och tillämpat denna bestämmelse på ett felaktigt sätt genom en felaktig marknadsvärdering i ärende M.8871.

Tribunalen har för det första felaktigt accepterat kommissionens bristande avgränsning av marknaden (punkt 219 och följande punkter i den överklagade domen).

För det andra har tribunalen inte kritiserat kommissions otillräckliga prognos för marknadsutvecklingen (punkt 228 och följande punkter i den överklagade domen).

För det tredje vänder sig klaganden mot den, enligt klagandens mening, otillräckliga bedömningen av RWE:s ökande marknadsstyrka (punkt 259 och följande punkter i den överklagade domen).

För det fjärde har tribunalen inte i tillräcklig mån beaktat konkurrensförhållandet mellan RWE och E.ON samt E.ON:s utträde från marknaden (punkt 336 och följande punkter i den överklagade domen).

I fjärde grunden hävdas slutligen att tribunalen åsidosatt principen om fördelning av bevisbördan genom att i den överklagade domen (punkt 272, punkt 277 och följande punkter samt punkterna 327, 340, 343 och 381) ålägga klaganden överdrivet höga beviskrav.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/44 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/44

---

Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-479/23)

(2023/C 321/47)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: M. Ilkova och P. Messina)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Kommissionen yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/520 (1) av den 19 mars 2019 om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem och underlättande av gränsöverskridande informationsutbyte om underlåtenhet att betala vägavgifter i unionen genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/520 (1) av den 19 mars 2019 om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem och underlättande av gränsöverskridande informationsutbyte om underlåtenhet att betala vägavgifter i unionen genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| — | förplikta Republiken Bulgarien att betala ett schablonbelopp till kommissionen motsvarande det högsta av följande två alternativ: i) ett belopp på 1 800 euro per dag multiplicerat med antalet dagar räknat från dagen efter det att införlivandefristen enligt direktivet löpte ut till den dag då fördragsbrottet åtgärdats eller, om så inte sker, den dag då dom meddelas i förevarande mål, eller ii) ett lägsta schablonbelopp på 504 000 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att betala ett schablonbelopp till kommissionen motsvarande det högsta av följande två alternativ: i) ett belopp på 1 800 euro per dag multiplicerat med antalet dagar räknat från dagen efter det att införlivandefristen enligt direktivet löpte ut till den dag då fördragsbrottet åtgärdats eller, om så inte sker, den dag då dom meddelas i förevarande mål, eller ii) ett lägsta schablonbelopp på 504 000 euro,

| — | om det konstaterade fördragsbrottet enligt punkt 1 kvarstår till dom meddelas i målet, förplikta Republiken Bulgarien att betala ett löpande vite till kommissionen på 9 720 euro per dag räknat från dagen för domen tills medlemsstater uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och |
| --- | --- |

—

om det konstaterade fördragsbrottet enligt punkt 1 kvarstår till dom meddelas i målet, förplikta Republiken Bulgarien att betala ett löpande vite till kommissionen på 9 720 euro per dag räknat från dagen för domen tills medlemsstater uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och

| — | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/520 av den 19 mars 2019 om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem och underlättande av gränsöverskridande informationsutbyte om underlåtenhet att betala vägavgifter i unionen innehåller olika bestämmelser som syftar till att möjliggöra driftskompatibilitet mellan vägtullsystem och etablera en rättslig grund för gränsöverskridande informationsutbyte om fordon och fordonsägare eller fordonsinnehavare som inte betalat vägavgifter inom unionen.

Enligt artikel 32.1 i direktivet skulle medlemsstaterna senast den 19 oktober 2021 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. De skulle också genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

Kommissionen tillställde Republiken Bulgarien en formell underrättelse den 19 oktober 2021. Den 19 maj 2022 tillställde kommissionen medlemsstaten ett motiverat yttrande. Republiken Bulgarien har dock fortfarande inte vidtagit nödvändiga införlivandeåtgärder eller underrättat kommissionen om dem.

---

(1)  
  EUT L 91, 2019, s. 45.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/45 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/45

---

Talan väckt den 26 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Bulgarien

(Mål C-480/23)

(2023/C 321/48)

Rättegångsspråk: bulgariska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: E. Ruseva och P. Messina)

Svarande: Republiken Bulgarien

Sökandens yrkanden

Kommissionen yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1161 (1) av den 20 juni 2019 om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Bulgarien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1161 (1) av den 20 juni 2019 om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder,

| — | förplikta Republiken Bulgarien att betala ett schablonbelopp till kommissionen motsvarande det högsta av följande två alternativ: i) ett belopp på 1 800 euro per dag multiplicerat med antalet dagar räknat från dagen efter det att införlivandefristen enligt direktivet löpte ut till den dag då fördragsbrottet åtgärdats eller, om så inte sker, den dag då dom meddelas i förevarande mål, eller ii) ett lägsta schablonbelopp på 504 000 euro, |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att betala ett schablonbelopp till kommissionen motsvarande det högsta av följande två alternativ: i) ett belopp på 1 800 euro per dag multiplicerat med antalet dagar räknat från dagen efter det att införlivandefristen enligt direktivet löpte ut till den dag då fördragsbrottet åtgärdats eller, om så inte sker, den dag då dom meddelas i förevarande mål, eller ii) ett lägsta schablonbelopp på 504 000 euro,

| — | om det konstaterade fördragsbrottet enligt punkt 1 kvarstår till dom meddelas i målet, förplikta Republiken Bulgarien att betala ett löpande vite till kommissionen på 10 800 euro per dag räknat från dagen för domen tills medlemsstater uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och |
| --- | --- |

—

om det konstaterade fördragsbrottet enligt punkt 1 kvarstår till dom meddelas i målet, förplikta Republiken Bulgarien att betala ett löpande vite till kommissionen på 10 800 euro per dag räknat från dagen för domen tills medlemsstater uppfyller sina skyldigheter enligt direktivet, och

| — | förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Bulgarien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1161 av den 20 juni 2019 om ändring av direktiv 2009/33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon (nedan kallat direktivet) syftar till att främja och stimulera marknaden för rena och energieffektiva fordon och förbättra transportsektorns bidrag till unionens miljö-, klimat- och energipolitik. För att nå det målet måste medlemsstaterna i enlighet med direktivet säkerställa att upphandlande myndigheter och upphandlande enheter vid offentlig upphandling av vissa vägtransportfordon beaktar energi- och miljöpåverkan under hela livscykeln, däribland energianvändning och koldioxidutsläpp, liksom utsläpp av vissa föroreningar.

Enligt artikel 2.1 i direktivet skulle medlemsstaterna senast den 2 augusti 2021 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och omedelbart underrätta kommissionen om dessa. Genom att anta dessa bestämmelser ska medlemsstaterna också säkerställa att de innehåller en hänvisning till direktivet eller åtföljs av en sådan hänvisning när de offentliggörs.

Kommissionen tillställde Republiken Bulgarien en formell underrättelse den 29 september 2021. Den 6 april 2022 tillställde kommissionen medlemsstaten ett motiverat yttrande. Republiken Bulgarien har dock fortfarande inte vidtagit nödvändiga införlivandeåtgärder eller underrättat kommissionen om dem.

---

(1)  
  EUT L 188, 2019, s. 116.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/46 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/46

---

Överklagande ingett den 27 juli 2023 av Mainova AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-320/20, Mainova AG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-484/23 P)

(2023/C 321/49)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Mainova AG (ombud: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Mainova/kommissionen (T-320/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1), |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet Mainova/kommissionen (T-320/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

| 2. | alternativt, upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till tribunalen, och |
| --- | --- |

2.

alternativt, upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till tribunalen, och

| 3. | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna. |
| --- | --- |

3.

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna.

Grunder och huvudargument

Klaganden gör i sin första grund gällande att tribunalen gjort en felaktig tolkning av artikel 263.4 FEUF. Tribunalen har i den överklagade domen gjort en alltför snäv bedömning av villkoren för talerätt enligt artikel 263.4 FEUF, i strid med sin egen och domstolens praxis. Tribunalen har enbart hänvisat till domen av den 4 juli 2006, easyJet/kommissionen (T-177/04), utan att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Dessa omständigheter omfattade särskilt klagandens intensiva deltagande i bland annat den övergripande transaktionen, klagandens specifika deltagande i ett personligt möte med kommissionen och dess erkännande som berörd tredje part av kommissionens förhörsombud. Följaktligen försämrar den rättsliga ståndpunkt som intagits i den överklagade domen avsevärt det rättsliga skyddet mot beslut om kontroll av företagskoncentrationer i framtiden.

I den andra grunden görs gällande att tribunalen har åsidosatt laglydnadsprincipen och rättsstatsprincipen. Tribunalen har i sitt ställningstagande avseende talerätt bortsett från den ställning som klaganden tillerkänts och förhörsombudets löfte att informera klaganden om ytterligare möjligheter att yttra sig under förfarandet. I stället menade tribunalen att klaganden kunde ha deltagit mer intensivt i förfarandet. Klaganden gör gällande att den förlitade sig på förhörsombudets erkännande, som ett organ inom kommissionen. Tribunalen har således åsidosatt laglydnadsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar. Resultatet av den överklagade domen är att kommissionen i framtiden kommer att vara fri att besluta om möjligheterna att väcka talan mot transaktioner.

Klaganden har som tredje grund anfört att tribunalen, i sitt felaktiga beslut om uppdelningen av den övergripande transaktionen mellan RWE och E.ON, gjort en felaktig tolkning av artikel 3.1 i förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom att endast hänvisa till kommissionens konsoliderade tillkännagivande om domstols behörighet och bortse från sin egen rättspraxis som följer av domen av den 23 februari 2006 i målet Cementbouw Handel & Industrie/kommissionen (T-282/02). Tribunalen har vidare gjort en felaktig tolkning av skäl 20 i koncentrationsförordningen. Tribunalen har därigenom åsidosatt principerna om normhierarki, lagens företräde och maktfördelning.

Den fjärde grunden avser slutligen en felaktig bedömning av den ”Investor Relationship Agreement” som RWE och E.ON lagt fram. Tribunalen har inte tagit hänsyn till att detta avtal är ogiltigt enligt tysk bolagsrätt. Tribunalen har således underlåtit att pröva väsentliga frågor och följaktligen fattat ett rättsligt felaktigt beslut.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/47 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/47

---

Överklagande ingett den 27 juli 2023 av enercity AG av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 17 maj 2023 i mål T-321/20, enercity AG mot Europeiska kommissionen

(Mål C-485/23 P)

(2023/C 321/50)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: enercity AG (ombud: C. Schalast, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Förbundsrepubliken Tyskland, E.ON SE och RWE AG

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet enercity/kommissionen (T-321/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1), |
| --- | --- |

1.

upphäva den dom som Europeiska unionens tribunal meddelade den 17 maj 2023 i målet enercity/kommissionen (T-321/20), och ogiltigförklara Europeiska kommissionens beslut av den 26 februari 2019 om koncentrationen ”RWE/E.ON Assets” (ärende M.8871) (EUT C 111, 2020, s. 1),

| 2. | alternativt, upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till tribunalen, och |
| --- | --- |

2.

alternativt, upphäva den överklagade domen och återförvisa målet till tribunalen, och

| 3. | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna. |
| --- | --- |

3.

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanserna.

Grunder och huvudargument

Klaganden gör i sin första grund gällande att tribunalen gjort en felaktig tolkning av artikel 263.4 FEUF. Tribunalen har i den överklagade domen gjort en alltför snäv bedömning av villkoren för talerätt enligt artikel 263.4 FEUF, i strid med sin egen och domstolens praxis. Tribunalen har enbart hänvisat till domen av den 4 juli 2006, easyJet/kommissionen (T-177/04), utan att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Dessa omständigheter omfattade särskilt klagandens intensiva deltagande i bland annat den övergripande transaktionen, klagandens specifika deltagande i ett personligt möte med kommissionen och dess erkännande som berörd tredje part av kommissionens förhörsombud. Följaktligen försämrar den rättsliga ståndpunkt som intagits i den överklagade domen avsevärt det rättsliga skyddet mot beslut om kontroll av företagskoncentrationer i framtiden.

I den andra grunden görs gällande att tribunalen har åsidosatt laglydnadsprincipen och rättsstatsprincipen. Tribunalen har i sitt ställningstagande avseende talerätt bortsett från den ställning som klaganden tillerkänts och förhörsombudets löfte att informera klaganden om ytterligare möjligheter att yttra sig under förfarandet. I stället menade tribunalen att klaganden kunde ha deltagit mer intensivt i förfarandet. Klaganden gör gällande att den förlitade sig på förhörsombudets erkännande, som ett organ inom kommissionen. Tribunalen har således åsidosatt laglydnadsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar. Resultatet av den överklagade domen är att kommissionen i framtiden kommer att vara fri att besluta om möjligheterna att väcka talan mot transaktioner.

Klaganden har som tredje grund anfört att tribunalen, i sitt felaktiga beslut om uppdelningen av den övergripande transaktionen mellan RWE och E.ON, gjort en felaktig tolkning av artikel 3.1 i förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom att endast hänvisa till kommissionens konsoliderade tillkännagivande om domstols behörighet och bortse från sin egen rättspraxis som följer av domen av den 23 februari 2006 i målet Cementbouw Handel & Industrie/kommissionen (T-282/02). Tribunalen har vidare gjort en felaktig tolkning av skäl 20 i koncentrationsförordningen. Tribunalen har därigenom åsidosatt principerna om normhierarki, lagens företräde och maktfördelning.

Den fjärde grunden avser slutligen en felaktig bedömning av den ”Investor Relationship Agreement” som RWE och E.ON lagt fram. Tribunalen har inte tagit hänsyn till att detta avtal är ogiltigt enligt tysk bolagsrätt. Tribunalen har således underlåtit att pröva väsentliga frågor och följaktligen fattat ett rättsligt felaktigt beslut.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1) (nedan kallad koncentrationsförordningen).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/48 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/48

---

Talan väckt den 28 juli 2023 – Europeiska kommissionen mot Republiken Portugal

(Mål C-487/23)

(2023/C 321/51)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Santiago de Albuquerque och G. Gattinara)

Svarande: Republiken Portugal

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| 1) | fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.3 och 4.4 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (1) genom att inte ha säkerställt och fortfarande inte säkerställa att






  — | lokala myndigheter, åren 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018, |
| --- | --- | --- |

1)

fastställa att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.3 och 4.4 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner (1) genom att inte ha säkerställt och fortfarande inte säkerställa att

—

lokala myndigheter, åren 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018,

| — | offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård (hälso- och sjukvårdssektorn), från år 2013 till år 2022, |
| --- | --- |

—

offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård (hälso- och sjukvårdssektorn), från år 2013 till år 2022,

| — | den autonoma regionen Madeira, från år 2013 till år 2022, |
| --- | --- |

—

den autonoma regionen Madeira, från år 2013 till år 2022,

| — | den autonoma regionen Azorerna, åren 2013 och 2015–2022, |
| --- | --- |

—

den autonoma regionen Azorerna, åren 2013 och 2015–2022,

betalar sina kommersiella skulder inom de tidsfrister som föreskrivs i den artikeln, och

| 2) | förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Grunden för talan är Republiken Portugals åsidosättande av artikel 4.3 och 4.4 b i direktiv 2011/7/EU sedan år 2012. Enligt de bestämmelserna ska medlemsstaterna vid handelstransaktioner där gäldenären är en offentlig myndighet säkerställa att betalningsperioden inte överskrider 30 dagar. Tidsfristen får förlängas till 60 dagar för offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård och som är vederbörligen erkända för det ändamålet. Enligt direktiv 2011/7/EU skulle medlemsstaterna ha införlivat direktivet senast den 16 mars 2013.

Europeiska kommissionen inledde den administrativa fasen av ett fördragsbrottsförfarande mot Republiken Portugal för åsidosättande av direktiv 2011/7/EU efter att ha uppmärksammat medlemsstaten på att olika portugisiska offentliga organ systematiskt och ihållande underlåtit att betala sina kommersiella skulder inom de frister som föreskrivs i artikel 4.3 och 4.4 b i direktiv 2011/7/EU. Detta åsidosättande kvarstod när tidsfristen i det motiverade yttrandet löpte ut (den 5 december 2017).

Det framgår av en rad rapporter med uppgifter om de genomsnittliga betalningstiderna för offentliga organ inom olika sektorer av den portugisiska offentliga förvaltningen, vilka Republiken Portugal på begäran översänt till kommissionen, att portugisiska offentliga organ inom olika sektorer av den portugisiska offentliga förvaltningen, efter utgången av den frist som fastställts i det motiverade yttrandet och fram till den dag då talan väcktes, fortsatte att betala sina kommersiella skulder efter längre tid än vad som föreskrivs i artikel 4.3 och 4.4 b i direktiv 2011/7/EU. Det rör sig konkret om följande offentliga organ:

| — | Lokala myndigheter, åren 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018. |
| --- | --- |

—

Lokala myndigheter, åren 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 och 2018.

| — | Offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård (hälso- och sjukvårdssektorn), från år 2013 till år 2022. |
| --- | --- |

—

Offentliga organ som tillhandahåller hälso- och sjukvård (hälso- och sjukvårdssektorn), från år 2013 till år 2022.

| — | Den autonoma regionen Madeira, från år 2013 till år 2022. |
| --- | --- |

—

Den autonoma regionen Madeira, från år 2013 till år 2022.

| — | Den autonoma regionen Azorerna, åren 2013 och 2015–2022. |
| --- | --- |

—

Den autonoma regionen Azorerna, åren 2013 och 2015–2022.

Dessutom inkluderade Republiken Portugal i rapporterna för åren 2020, 2021 och 2022 endast ofullständiga uppgifter, enligt uppgift på grund av att den inte hade några uppgifter för lokala myndigheter för dessa år på grund av en förändring i redovisningssystemet för lokala myndigheter. Vid den tidpunkt då talan väcktes hade Republiken Portugal inte kompletterat uppgifterna i dessa rapporter eller översänt uppdaterade uppgifter.

Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 4.3 och 4.4 b i direktiv 2011/7/EU genom att genom att inte ha säkerställt och fortfarande inte säkerställa att ovannämnda offentliga organ betalar sina kommersiella skulder inom de tidsfrister som föreskrivs i den artikeln.

---

(1)  
  EUT L 48, 2011, s. 1.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/50

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 5 juni 2023 (begäran om förhandsavgörande från Landgericht Stuttgart – Tyskland) – S. mot AD GmbH

(Mål C-440/20) (1)

(2023/C 321/52)

Rättegångsspråk: tyska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  
  EUT C 443, 21.12.2020

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/50

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 16 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Tribunalul Bihor – Rumänien) – P.C.H. mot Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie, en présence de: Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminăriisource not found.

(Mål C-642/21 (1) , Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor e.a.)

(2023/C 321/53)

Rättegångsspråk: rumänska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  
  EUT C 95, 28.02.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/50

---

Beslut meddelat av ordföranden på domstolens sjätte avdelning den 15 maj 2023 – Europeiska kommissionen mot Rumänien

(Mål C-69/22) (1)

(2023/C 321/54)

Rättegångsspråk: rumänska

Ordföranden på sjätte avdelningen har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  
  EUT C 171, 25.04.2022.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/50 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/50

---

Beslut meddelat av domstolens ordförande den 23 maj 2023 (begäran om förhandsavgörande från Amtsgericht Frankfurt am Main – Tyskland) – flightright GmbH mot TAP Portugal

(Mål C-52/23) (1)

(2023/C 321/55)

Rättegångsspråk: tyska

Domstolens ordförande har beslutat att avskriva målet.

---

(1)  
  EUT C 164, 8.5.2023

---

Tribunalen

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/51

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 14 juli 2023 – VC mot EU-Osha

(Mål T-126/23 R)

(Interimistiskt förfarande - Offentlig upphandling - Uteslutande från förfaranden för offentlig upphandling och beviljande av ekonomiskt stöd från unionens allmänna budget och Europeiska utvecklingsfonden under två år - Offentliggörande av upplysningar om detta uteslutande - Begäran om uppskov med verkställigheten - Krav på skyndsamhet - Fumus boni juris - Intresseavvägning)

(2023/C 321/56)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: VC (ombud: advokaterna J. Rodríguez Cárcamo och S. Centeno Huerta)

Svarande: Europeiska arbetsmiljöbyrån

Saken

Sökanden begär genom sin talan, väckt med stöd av artiklarna 278 och 279 FEUF, uppskov med verkställigheten av det beslut som Europeiska arbetsmiljöbyrån (EU-Osha) meddelade den 13 januari 2023, om att utesluta sökanden från att delta i förfaranden för offentlig upphandling och från bidrag, förmåner, stöd och finansiella instrument som täcks av unionens allmänna budget och tilldelningsförfaranden som omfattas av Europeiska utvecklingsfonden enligt rådets förordning (EU) 2018/1877.

Avgörande

| 1) | Verkställigheten av Europeiska arbetsmiljöbyråns (EU-Osha) beslut 2023/01 av den 18 januari 2023, om att utesluta VC från deltagande i offentliga upphandlingsförfaranden, bidrag, förmåner, stöd och finansiella instrument som täcks av unionens allmänna budget och tilldelningsförfaranden som omfattas av Europeiska utvecklingsfonden enligt rådets förordning (EU) 2018/1877 vilandeförklaras, i den mån detta beslut, i artikel 4, föreskriver att vissa upplysningar om att VC: utesluts från dessa förfaranden ska offentliggöras på Europeiska kommissionens webbplats. |
| --- | --- |

1)

Verkställigheten av Europeiska arbetsmiljöbyråns (EU-Osha) beslut 2023/01 av den 18 januari 2023, om att utesluta VC från deltagande i offentliga upphandlingsförfaranden, bidrag, förmåner, stöd och finansiella instrument som täcks av unionens allmänna budget och tilldelningsförfaranden som omfattas av Europeiska utvecklingsfonden enligt rådets förordning (EU) 2018/1877 vilandeförklaras, i den mån detta beslut, i artikel 4, föreskriver att vissa upplysningar om att VC: utesluts från dessa förfaranden ska offentliggöras på Europeiska kommissionens webbplats.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Beslutet av den 13 mars 2023, VC mot EU-Osha (T-126/23 R), upphävs. |
| --- | --- |

3)

Beslutet av den 13 mars 2023, VC mot EU-Osha (T-126/23 R), upphävs.

| 1) | Beslut om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

1)

Beslut om rättegångskostnader anstår.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/51 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/51

---

Talan väckt den 27 juni 2023 – Semedo mot parlamentet

(Mål T-349/23)

(2023/C 321/57)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Monica Semedo (Grevenmacher, Luxemburg) (ombud: advokaterna T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin och L. Marchal)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 17 april 2023 enligt vilket det agerande som hade åberopats av [konfidentiellt] (1) mot Monica Semedo utgjorde mobbning i den mening som avses i artikel 12a.3 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 17 april 2023 enligt vilket det agerande som hade åberopats av [konfidentiellt] (1) mot Monica Semedo utgjorde mobbning i den mening som avses i artikel 12a.3 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen,

| — | ogiltigförklara beslutet av den 17 april 2023 genom vilket Monica Semedo påfördes en sanktion som innebar att rätten till dagtraktamente gick förlorad under en period om tio dagar, vilket antogs på grundval av ovannämnda beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 17 april 2023 genom vilket Monica Semedo påfördes en sanktion som innebar att rätten till dagtraktamente gick förlorad under en period om tio dagar, vilket antogs på grundval av ovannämnda beslut,

| — | fastställa att artikel 9.5 i presidiets beslut av den 2 juli 2018 om arbetssättet för den rådgivande kommittén med ansvar för att utreda klagomål om mobbning som rör parlamentsledamöter och om förfaranden på området är rättsstridig, eftersom den inte låter den person som berörs av en utredning yttra sig i närvaro av en person som den berörda personen har valt eller i vart fall i närvaro av sin advokat, och |
| --- | --- |

—

fastställa att artikel 9.5 i presidiets beslut av den 2 juli 2018 om arbetssättet för den rådgivande kommittén med ansvar för att utreda klagomål om mobbning som rör parlamentsledamöter och om förfaranden på området är rättsstridig, eftersom den inte låter den person som berörs av en utredning yttra sig i närvaro av en person som den berörda personen har valt eller i vart fall i närvaro av sin advokat, och

| — | förplikta Europaparlamentet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europaparlamentet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av rätten att yttra sig och rätten till försvar. Sökanden har gjort gällande att de angripna besluten inte antogs av Europaparlamentets talman på villkor som garanterade sökandens rätt att yttra sig och utöva sin rätt till försvar i samband med förfarandet vid den rådgivande kommittén för handläggning av klagomål om trakasserier som rör ledamöter av Europaparlamentet (nedan kallad den rådgivande kommittén) och vid Europaparlamentets talman. Sökanden har vidare gjort gällande att artikel 9.5 i beslutet av den 2 juli 2018 om arbetssättet för den rådgivande kommittén och om förfaranden på området är rättsstridig eftersom den inte låter den person som berörs av en utredning yttra sig i närvaro av en person som den berörda personen har valt eller i vart fall i närvaro av sin advokat. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av rätten att yttra sig och rätten till försvar. Sökanden har gjort gällande att de angripna besluten inte antogs av Europaparlamentets talman på villkor som garanterade sökandens rätt att yttra sig och utöva sin rätt till försvar i samband med förfarandet vid den rådgivande kommittén för handläggning av klagomål om trakasserier som rör ledamöter av Europaparlamentet (nedan kallad den rådgivande kommittén) och vid Europaparlamentets talman. Sökanden har vidare gjort gällande att artikel 9.5 i beslutet av den 2 juli 2018 om arbetssättet för den rådgivande kommittén och om förfaranden på området är rättsstridig eftersom den inte låter den person som berörs av en utredning yttra sig i närvaro av en person som den berörda personen har valt eller i vart fall i närvaro av sin advokat.

| 2. | Andra grunden: Uppenbart oriktig bedömning. Beslutet enligt vilket det agerande som tillskrevs Monica Semedo utgjorde mobbning innehåller en uppenbart oriktig bedömning eftersom det anmälda agerandet inte uppfyller kraven i artikel 12a.3 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Uppenbart oriktig bedömning. Beslutet enligt vilket det agerande som tillskrevs Monica Semedo utgjorde mobbning innehåller en uppenbart oriktig bedömning eftersom det anmälda agerandet inte uppfyller kraven i artikel 12a.3 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen.

---

(1)  Konfidentiella uppgifter har utelämnats.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/52 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/52

---

Talan väckt den 2 juli 2023 – Verdeja Muñiz mot ECB

(Mål T-352/23)

(2023/C 321/58)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Pedro Verdeo Muñiz (Madrid, Spanien) (ombud: advokaten F. Verdeja González)

Svarande: Europeiska centralbanken

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara samtliga beslut som Europeiska centralbanken (nedan kallad ECB) fattade mellan den 21 juli 2022 och den 15 juni 2023 för att höja Euribor-räntan och påverka finans- och hypoteksmarknaden utan att skydda sökanden i egenskap av gäldenär, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara samtliga beslut som Europeiska centralbanken (nedan kallad ECB) fattade mellan den 21 juli 2022 och den 15 juni 2023 för att höja Euribor-räntan och påverka finans- och hypoteksmarknaden utan att skydda sökanden i egenskap av gäldenär,

| — | förplikta ECB att vidta skattemässiga åtgärder för att säkerställa att den Euribor-ränta som är tillämplig på sökandens hypotekslån stannar på den nivå som gällde före beslutet av den 14 april 2022, samt att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta ECB att vidta skattemässiga åtgärder för att säkerställa att den Euribor-ränta som är tillämplig på sökandens hypotekslån stannar på den nivå som gällde före beslutet av den 14 april 2022, samt att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Sökanden kan och bör inte rikta en anmodan till ECB som innebär en invändning mot bankens beslut. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Sökanden kan och bör inte rikta en anmodan till ECB som innebär en invändning mot bankens beslut.

| 2. | Andra grunden: ECB ska inte orsaka prishöjningar i strid med artikel 282.2 FEUF. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: ECB ska inte orsaka prishöjningar i strid med artikel 282.2 FEUF.

| 3. | Tredje grunden: ECB får enligt artikel 127.1 FEUF inte agera i strid med den fria marknaden. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: ECB får enligt artikel 127.1 FEUF inte agera i strid med den fria marknaden.

| 4. | Fjärde grunden: ECB ska vidta effektiva åtgärder för att skydda mot en höjning av Euribor-räntan. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: ECB ska vidta effektiva åtgärder för att skydda mot en höjning av Euribor-räntan.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/53 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/53

---

Talan väckt den 4 juli 2023 – YH mot ECB

(Mål T-366/23)

(2023/C 321/59)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: YH (ombud: advokaterna J. Lehnhardt, R. Hübner och A. Walter)

Svarande: Europeiska centralbanken

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara ECB:s beslut av den 5 maj 2023 (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022-0054, QLF-2023-0020, QLF-2023-0021), som motsätter sig sökandens förvärv av kvalificerat innehav i M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft and Marcard, Stein & Co AG, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara ECB:s beslut av den 5 maj 2023 (ECB-SSM-2023-DE-12 QLF-2022-0054, QLF-2023-0020, QLF-2023-0021), som motsätter sig sökandens förvärv av kvalificerat innehav i M.M. Warburg & Co (AG & Co.) Kommanditgesellschaft auf Aktien, M.M. Warburg & CO Hypothekenbank Aktiengesellschaft and Marcard, Stein & Co AG, och

| — | förplikta ECB att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta ECB att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden sju grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av reglerna för förfarandet för bedömning av kvalificerat innehav. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av reglerna för förfarandet för bedömning av kvalificerat innehav.

| 2. | Andra grunden: ECB har åsidosatt väsentliga formföreskrifter, nämligen i) rätten att bli hörd, genom att beakta omständigheter som sökanden inte kunnat yttra sig om innan beslutet fattades och ii) skyldigheten att motivera ett negativt beslut (artikel 41.2 a i stadgan om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 31, 33.1 och 33.2 i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 468/2014 (1) samt artikel 22.1 första stycket och 22.2 andra stycket i rådets förordning nr 1024/2013 (2). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: ECB har åsidosatt väsentliga formföreskrifter, nämligen i) rätten att bli hörd, genom att beakta omständigheter som sökanden inte kunnat yttra sig om innan beslutet fattades och ii) skyldigheten att motivera ett negativt beslut (artikel 41.2 a i stadgan om de grundläggande rättigheterna, artiklarna 31, 33.1 och 33.2 i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 468/2014 (1) samt artikel 22.1 första stycket och 22.2 andra stycket i rådets förordning nr 1024/2013 (2).

| 3. | Tredje grunden: Underlåtenhet att undersöka de relevanta omständigheterna och underlåtenhet att anta beslutet på grundval av tillräckligt väl underbyggda fakta. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Underlåtenhet att undersöka de relevanta omständigheterna och underlåtenhet att anta beslutet på grundval av tillräckligt väl underbyggda fakta.

| 4. | Fjärde grunden: ECB har gjort en felaktig tolkning och tillämpning av begreppet kvalificerat innehav genom att felaktigt beräkna och tilldela rösträtter och kapitalandelar samt genom att felbedöma de faktiska omständigheter som hänför sig till detta. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: ECB har gjort en felaktig tolkning och tillämpning av begreppet kvalificerat innehav genom att felaktigt beräkna och tilldela rösträtter och kapitalandelar samt genom att felbedöma de faktiska omständigheter som hänför sig till detta.

| 5. | Femte grunden: ECB har gjort en felaktig tolkning och tillämpning av bedömningskriterierna i artikel 23.1 och 23.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (3) och den tyska lagstiftning genom vilken direktivet införlivas, i § 2c stycke 1b första meningen i lagen om kreditväsendet (Kreditwesengesetz). |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: ECB har gjort en felaktig tolkning och tillämpning av bedömningskriterierna i artikel 23.1 och 23.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (3) och den tyska lagstiftning genom vilken direktivet införlivas, i § 2c stycke 1b första meningen i lagen om kreditväsendet (Kreditwesengesetz).

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt sökandens rätt till familjeliv och äktenskap (artiklarna 7, 9 och 33), icke-diskriminering (artikel 21), oskuldspresumtion (artikel 48) och egendom (artikel 17). |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt sökandens rätt till familjeliv och äktenskap (artiklarna 7, 9 och 33), icke-diskriminering (artikel 21), oskuldspresumtion (artikel 48) och egendom (artikel 17).

| 7. | Sjunde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen.

---

(1)  Europeiska centralbankens förordning av den 16 april 2014 om upprättande av ramen för samarbete inom den gemensamma tillsynsmekanismen mellan Europeiska centralbanken och nationella behöriga myndigheter samt med nationella utsedda myndigheter (ramförordning om den gemensamma tillsynsmekanismen [SSM]) (EUT L 141, 2014, s. 1).

(2)  Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 2013, s. 63).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 2013, s. 338).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/54 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/54

---

Talan väckt den 7 juli 2023 – Mincu Pătrașcu Brâncuși mot Europeiska åklagarmyndigheten

(Mål T-385/23)

(2023/C 321/60)

Rättegångsspråk: rumänska

Parter

Sökande: Constantin Mincu Pătrașcu Brâncuși (Bukarest, Rumänien) (ombud: advokaten A. Șandru)

Svarande: Europeiska åklagarmyndigheten

Yrkanden

Sökanden

| — | yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara det beslut om hänskjutande och att delvis avskriva ärendet som antogs av Europeiska åklagarmyndighetens permanenta avdelning den 8 december 2022 i ärende nr I.130/2021, genom vilket Europeiska åklagarmyndigheten beslutade att hänskjuta det ärende för prövning i vilket talan har väckts mot sökanden, eftersom den permanenta avdelningen inte består av det minimiantal europeiska åklagare som föreskrivs i unionslagstiftningen och eftersom bestämmelserna om sammansättningen av de permanenta avdelningarna enligt artikel 10.1 i rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 följaktligen har åsidosatts, |
| --- | --- |

—

yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara det beslut om hänskjutande och att delvis avskriva ärendet som antogs av Europeiska åklagarmyndighetens permanenta avdelning den 8 december 2022 i ärende nr I.130/2021, genom vilket Europeiska åklagarmyndigheten beslutade att hänskjuta det ärende för prövning i vilket talan har väckts mot sökanden, eftersom den permanenta avdelningen inte består av det minimiantal europeiska åklagare som föreskrivs i unionslagstiftningen och eftersom bestämmelserna om sammansättningen av de permanenta avdelningarna enligt artikel 10.1 i rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 följaktligen har åsidosatts,

| — | har framställt en invändning om rättsstridighet avseende Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning, eftersom den strider mot artikel 10 i förordning 2017/1939 och en invändning om rättsstridighet med avseende på de bestämmelser i Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning som strider mot EUF-fördraget och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

har framställt en invändning om rättsstridighet avseende Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning, eftersom den strider mot artikel 10 i förordning 2017/1939 och en invändning om rättsstridighet med avseende på de bestämmelser i Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning som strider mot EUF-fördraget och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 10.1 i förordning 2017/1939 genom antagandet av det angripna beslutet.
  Det angripna beslutet från den permanenta avdelningen nr 10 antogs i huvudsak i strid med artikel 10 i rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten, enligt vilken de permanenta avdelningarna utöver ordförandeposten ska ha två permanenta ledamöter. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 10.1 i förordning 2017/1939 genom antagandet av det angripna beslutet.

Det angripna beslutet från den permanenta avdelningen nr 10 antogs i huvudsak i strid med artikel 10 i rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten, enligt vilken de permanenta avdelningarna utöver ordförandeposten ska ha två permanenta ledamöter.

| 2. | Andra grunden: Invändning om rättsstridighet avseende Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning.
  Då Europeiska åklagarmyndigheten anser att det är tillräckligt att bestämmelserna i artikel 23.5 i Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning iakttogs när den permanenta avdelningen antog det angripna beslutet, framställde sökanden, på grundval av artikel 277 FEUF, en invändning om rättsstridighet avseende denna bestämmelse, eftersom den strider mot artikel 10.1 i förordning 2017/1939, som inte tillåter något undantag. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Invändning om rättsstridighet avseende Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning.

Då Europeiska åklagarmyndigheten anser att det är tillräckligt att bestämmelserna i artikel 23.5 i Europeiska åklagarmyndighetens interna arbetsordning iakttogs när den permanenta avdelningen antog det angripna beslutet, framställde sökanden, på grundval av artikel 277 FEUF, en invändning om rättsstridighet avseende denna bestämmelse, eftersom den strider mot artikel 10.1 i förordning 2017/1939, som inte tillåter något undantag.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/55 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/55

---

Talan väckt 13 juli 2023 – Teva mot kommissionen

(Mål T-393/23)

(2023/C 321/61)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Teva GmbH (Ulm, Tyskland) (ombud: advokaterna Z. West, S. Love och G. Morgan)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | slå fast att talan om ogiltigförklaring kan tas upp till prövning och bifalla den, |
| --- | --- |

—

slå fast att talan om ogiltigförklaring kan tas upp till prövning och bifalla den,

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet av den 2 maj 2023 (offentliggjort i maj 2023) om ändring av det godkännande för försäljning som beviljats genom beslut C(2014)601(final) för humanläkemedlet Tecfidera – dimethylfumarat, samt alla beslut som eventuellt meddelats senare i den mån de upprätthåller och/eller ersätter det beslutet, inklusive eventuella uppföljande lagstiftningsåtgärder, i den mån de avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet av den 2 maj 2023 (offentliggjort i maj 2023) om ändring av det godkännande för försäljning som beviljats genom beslut C(2014)601(final) för humanläkemedlet Tecfidera – dimethylfumarat, samt alla beslut som eventuellt meddelats senare i den mån de upprätthåller och/eller ersätter det beslutet, inklusive eventuella uppföljande lagstiftningsåtgärder, i den mån de avser sökanden, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund, som avser att Europeiska kommissionen har underlåtit att iaktta den frist för erhållande av en förlängning av godkännandet för försäljning som krävs enligt artikel 14.11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (1):

| — | En förlängning av godkännandet för försäljning till elva år kan endast beviljas om ett godkännande avseende en ny terapeutisk indikation erhålls under de första åtta åren efter godkännandet för försäljning. |
| --- | --- |

—

En förlängning av godkännandet för försäljning till elva år kan endast beviljas om ett godkännande avseende en ny terapeutisk indikation erhålls under de första åtta åren efter godkännandet för försäljning.

| — | Biogen var skyldigt att erhålla ett godkännande för den nya indikationen under de första åtta åren efter det att försäljning av Tecfidera hade godkänts. |
| --- | --- |

—

Biogen var skyldigt att erhålla ett godkännande för den nya indikationen under de första åtta åren efter det att försäljning av Tecfidera hade godkänts.

| — | Godkännandet för försäljning av Tecfidera beviljades den 30 januari 2014 och började gälla den 3 februari 2014. Kommissionens beslut att godkänna den nya terapeutiska indikationen utfärdades dock först den 13 maj 2022 (mer än tre månader efter utgången av den inledande åttaårsperioden). |
| --- | --- |

—

Godkännandet för försäljning av Tecfidera beviljades den 30 januari 2014 och började gälla den 3 februari 2014. Kommissionens beslut att godkänna den nya terapeutiska indikationen utfärdades dock först den 13 maj 2022 (mer än tre månader efter utgången av den inledande åttaårsperioden).

| — | Tecfidera bör inte beviljas ytterligare ett år av ensamrätt på marknaden, eftersom Biogen inte har uppfyllt de rättsliga kraven i artikel 14.11. |
| --- | --- |

—

Tecfidera bör inte beviljas ytterligare ett år av ensamrätt på marknaden, eftersom Biogen inte har uppfyllt de rättsliga kraven i artikel 14.11.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (EUT L 136, 2004, s. 1)

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/56 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/56

---

Talan väckt den 7 juli 2023 – Klein mot kommissionen

(Mål T-394/23

(2023/C 321/62)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Christoph Klein (Großgmain, Österrike) (ombud: J. Ahlt, Rechtsanwalt)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkandens

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut C(2023) 2961 final av den 28 april 2023 med rubriken ”
  Kommissionens genomförandebeslut om en åtgärd som förbjuder utsläppande på marknaden av den medicintekniska produkten ’Inhaler Broncho-Air’, tillverkad av Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH för Broncho-Air Medizintechnik AG”, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut C(2023) 2961 final av den 28 april 2023 med rubriken ”
  Kommissionens genomförandebeslut om en åtgärd som förbjuder utsläppande på marknaden av den medicintekniska produkten ’Inhaler Broncho-Air’, tillverkad av Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH för Broncho-Air Medizintechnik AG”,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Beslutet strider mot väsentliga formföreskrifter, närmare bestämt






  — | de krav på att underrätta medlemsstaterna som följer av artikel 8.3 och 8.4 i direktiv 93/42/EEG, (1) eftersom medlemsstaterna inte har erhållit någon som helst information under de 25 år som skyddsklausulförfarandet pågått, och |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Beslutet strider mot väsentliga formföreskrifter, närmare bestämt

—

de krav på att underrätta medlemsstaterna som följer av artikel 8.3 och 8.4 i direktiv 93/42/EEG, (1) eftersom medlemsstaterna inte har erhållit någon som helst information under de 25 år som skyddsklausulförfarandet pågått, och

| — | motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 FEUF. |
| --- | --- |

—

motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 FEUF.

| 2. | Andra grunden: Beslutet strider mot fördragen eller rättsregler om fördragens tillämpning, närmare bestämt






  — | artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, (2) eftersom beslutet åsidosätter sökandens rätt att bli hörd såtillvida att sökandens synpunkter inte har beaktats inom ramen för skyddsklausulförfarandet och beslutet därför är ogrundat, jämte |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Beslutet strider mot fördragen eller rättsregler om fördragens tillämpning, närmare bestämt

—

artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, (2) eftersom beslutet åsidosätter sökandens rätt att bli hörd såtillvida att sökandens synpunkter inte har beaktats inom ramen för skyddsklausulförfarandet och beslutet därför är ogrundat, jämte

| — | proportionalitetsprincipen, eftersom svaranden inte gjorde någon bedömning av förbudsåtgärden och bortsåg från sökandens argument beträffande dess produkt. Åtgärden är varken lämplig eller nödvändig. |
| --- | --- |

—

proportionalitetsprincipen, eftersom svaranden inte gjorde någon bedömning av förbudsåtgärden och bortsåg från sökandens argument beträffande dess produkt. Åtgärden är varken lämplig eller nödvändig.

| 3. | Tredje grunden: Svaranden gjorde sig skyldig till maktmissbruk såtillvida att dess beslut inte eftersträvar något legitimt ändamål. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Svaranden gjorde sig skyldig till maktmissbruk såtillvida att dess beslut inte eftersträvar något legitimt ändamål.

---

(1)  Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 1993, s. 1).

(2)  
  EUT C 326, 2012, s. 391.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/57 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/57

---

Talan väckt den 18 juli 2023 – BAWAG PSK mot SRB

(Mål T-410/23)

(2023/C 321/63)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG (Wien, Österrike) (ombud: advokaterna F. Kruis och N. Bartmann)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som meddelats av Gemensamma resolutionsnämnden den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till Gemensamma resolutionsnämnden (SRB/ES/2023/23) samt bilagorna till beslutet, i den del de avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som meddelats av Gemensamma resolutionsnämnden den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till Gemensamma resolutionsnämnden (SRB/ES/2023/23) samt bilagorna till beslutet, i den del de avser sökanden, och

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden åtta grunder.

| 1. | Första grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot artikel 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 (1), eftersom de inte respekterar de gränser som föreskrivs i denna bestämmelse genom att de bidrag som ska betalas in av alla institut inte får överstiga 12,5 % av den årliga målnivån. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot artikel 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 (1), eftersom de inte respekterar de gränser som föreskrivs i denna bestämmelse genom att de bidrag som ska betalas in av alla institut inte får överstiga 12,5 % av den årliga målnivån.

| 2. | Andra grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga, eftersom de strider mot artiklarna 6, 7 och 20.1 i delegerad förordning (EU) 2015/63, (2) då svaranden inte beaktade riskindikatorn minimikrav för kapitalbas och kvalificerade skulder eller riskindikatorerna komplexitet (”complexity”) och möjligheten till resolution (”resolvability”). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga, eftersom de strider mot artiklarna 6, 7 och 20.1 i delegerad förordning (EU) 2015/63, (2) då svaranden inte beaktade riskindikatorn minimikrav för kapitalbas och kvalificerade skulder eller riskindikatorerna komplexitet (”complexity”) och möjligheten till resolution (”resolvability”).

| 3. | Tredje grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga om artikel 20 i delegerad förordning (EU) 2015/63 ska tolkas så, att det är tillåtet att bortse från (del-)riskindikatorerna komplexitet och möjligheten till resolution. I ett sådant fall åsidosätter artikel 20 i delegerad förordning 2015/63 artikel 103.7 i direktiv 2014/59/UE (3) och artikel 70.2 andra stycket led b i förordning 806/2014. Därmed kan även beslutet av den 2 maj 2023 vara grundat på nämnda åsidosättande. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga om artikel 20 i delegerad förordning (EU) 2015/63 ska tolkas så, att det är tillåtet att bortse från (del-)riskindikatorerna komplexitet och möjligheten till resolution. I ett sådant fall åsidosätter artikel 20 i delegerad förordning 2015/63 artikel 103.7 i direktiv 2014/59/UE (3) och artikel 70.2 andra stycket led b i förordning 806/2014. Därmed kan även beslutet av den 2 maj 2023 vara grundat på nämnda åsidosättande.

| 4. | Fjärde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot artiklarna 6.4, 9.1 och 9.2, jämförda med bilaga I till delegerad förordning 2015/63, eftersom, i motsats till vad som föreskrivs i artikel 6.4 i nämnda förordning, inte utlåning och inlåning mellan finansförmedlare i Europeiska unionen beaktades, utan utlåning och inlåning mellan bankunionens medlemsländer. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot artiklarna 6.4, 9.1 och 9.2, jämförda med bilaga I till delegerad förordning 2015/63, eftersom, i motsats till vad som föreskrivs i artikel 6.4 i nämnda förordning, inte utlåning och inlåning mellan finansförmedlare i Europeiska unionen beaktades, utan utlåning och inlåning mellan bankunionens medlemsländer.

| 5. | Femte grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga, eftersom svaranden gjorde sig skyldig till materiella felaktigheter vid beräkningen av sökandens bidrag. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga, eftersom svaranden gjorde sig skyldig till materiella felaktigheter vid beräkningen av sökandens bidrag.

| 6. | Sjätte grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet har tillkommit genom åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, i den mening som avses i artikel 263 andra stycket FEUF, och de utgör ett åsidosättande av principen om god förvaltning, eftersom de inte innehåller en tillräcklig motivering, i den mening som avses i artikel 296 andra stycket FEUF. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet har tillkommit genom åsidosättande av väsentliga formföreskrifter, i den mening som avses i artikel 263 andra stycket FEUF, och de utgör ett åsidosättande av principen om god förvaltning, eftersom de inte innehåller en tillräcklig motivering, i den mening som avses i artikel 296 andra stycket FEUF.

| 7. | Sjunde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot rätten till ett effektivt rättsmedel, vilken stadfästs i artikel 47.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, (4) eftersom underlåtenheten att uppfylla kravet att motivera sina beslut, i den mening som avses i artikel 41.2 i stadgan, medför att det i praktiken blir omöjligt att få till stånd en effektiv domstolsprövning av huruvida beslutets innehåll är lagenligt. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet strider mot rätten till ett effektivt rättsmedel, vilken stadfästs i artikel 47.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, (4) eftersom underlåtenheten att uppfylla kravet att motivera sina beslut, i den mening som avses i artikel 41.2 i stadgan, medför att det i praktiken blir omöjligt att få till stånd en effektiv domstolsprövning av huruvida beslutets innehåll är lagenligt.

| 8. | Åttonde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga och åsidosätter sökandens rättigheter, eftersom även de föreskrifter som de grundas på, nämligen artikel 70.2 andra stycket i direktiv 2014/59, är rättsstridiga, genom att de inför en jämförande bedömning av de aktuella instituten på grundval av företagshemligheter hos nämnda institut, vilket hindrar att de blir föremål för en effektiv domstolsprövning. |
| --- | --- |

8.

Åttonde grunden: Beslutet av den 2 maj 2023 och bilagorna till beslutet är rättsstridiga och åsidosätter sökandens rättigheter, eftersom även de föreskrifter som de grundas på, nämligen artikel 70.2 andra stycket i direktiv 2014/59, är rättsstridiga, genom att de inför en jämförande bedömning av de aktuella instituten på grundval av företagshemligheter hos nämnda institut, vilket hindrar att de blir föremål för en effektiv domstolsprövning.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 av den 21 oktober 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU avseende förhandsbidrag till finansieringsarrangemang för resolution (EUT L 11, 2015, s. 44).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU av den 15 maj 2014 om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv 82/891/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 2014, s. 190).

(4)  
  EUT C 326, 2012, s. 391.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/58 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/58

---

Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden

(Mål T-412/23)

(2023/C 321/64)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Nordea Bank Oyj (Helsingfors, Finland) (ombud: H. Berger, M. Weber och D. Schoo, advokater)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 2 maj 2023, med referensnummer SRB/ES/2023/23, jämte bilagorna I, II och III, i den del det avser sökandens förhandsbidrag, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 2 maj 2023, med referensnummer SRB/ES/2023/23, jämte bilagorna I, II och III, i den del det avser sökandens förhandsbidrag,

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund, avseende att Gemensamma resolutionsnämnden åsidosatt artikel 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 (1) genom att inte tillämpa den med tillämpning av den obligatoriska begränsningen på 12,5 procent av målnivån vid fastställandet av 2023 års målnivå.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/59

---

Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Kiinnitysluottopankki mot SRB

(Mål T-413/23)

(2023/C 321/65)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Nordea Kiinnitysluottopankki Oyj (Helsingfors, Finland) (ombud: advokaterna H. Berger, M. Weber and D. Schoo)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara SRB:s beslut nr SRB/ES/2023/23 av den 2 maj 2023, inklusive bilagorna I, II och III, i den mån det avser sökandens förhandsbidrag, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara SRB:s beslut nr SRB/ES/2023/23 av den 2 maj 2023, inklusive bilagorna I, II och III, i den mån det avser sökandens förhandsbidrag, och

| — | förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund enligt vilken SRB åsidosatte artikel 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 (1) genom att inte tillämpa den obligatoriska begränsningen på 12,5 procent av målnivån vid fastställandet av 2023 års målnivå.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/59 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/59

---

Talan väckt den 14 juli 2023 – Nordea Rahoitus Suomi mot SRB

(Mål T-414/23)

(2023/C 321/66)

Rättegångsspråk: Engelska

Parter

Sökande: Nordea Rahoitus Suomi Oy (Helsingfors, Finland) (ombud: juristerna H. Berger, M. Weber och D. Schoo)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden (SRB)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara SRB:s beslut av den 2 maj 2023, handling nr SRB/ES/2023/23, samt bilagorna I, II och III, i den del det avser sökandens förhandsbidrag, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara SRB:s beslut av den 2 maj 2023, handling nr SRB/ES/2023/23, samt bilagorna I, II och III, i den del det avser sökandens förhandsbidrag, och

| — | förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund, enligt vilken SRB har åsidosatt artikel 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 (1) genom att inte tillämpa det bindande taket på 12,5 % på målnivån vid fastställandet av 2023 års årliga målnivå.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/60 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/60

---

Talan väckt den 19 juli 2023 – Kiene m.fl. mot parlamentet och rådet

(Mål T-419/23)

(2023/C 321/67)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Lorenz Kiene (Hoya, Deutschland), Classic Tankstellen GmbH & Co. KG (Hoya), eFuel GmbH (Hoya), eFuel Projektentwicklung GmbH (Hoya) (ombud: advokaterna A. Dlouhy, E. Macher och M. Soppe)

Svarande: Europaparlamentet och Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artikel 1.1 a-d i förordning (EU) nr 2023/851 |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1.1 a-d i förordning (EU) nr 2023/851

| — | förplikta svarandena att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svarandena att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena, som är företag som utvecklar, tillverkar och säljer koldioxidneutrala syntetiska bränslen för vägtrafik, har till stöd för sin talan gjort gällande att de angripna bestämmelserna, enligt vilka koldioxidutsläppen för tillverkarnas fordonspark avseende nya personbilar och nya lätta nyttofordon i Europeiska unionen sänks till år 2035, grundades på en mätning av koldioxidutsläppen endast vid avgasröret på det fordon som är i drift. Alla utsläpp som uppstår under tillverkning, försäljning, användning och bortskaffande av en produkt utöver fordonets drift beaktades därför inte, utan att någon motivering angavs. För det första tar detta inte hänsyn till de ibland höga utsläppsvärdena, särskilt vid tillverkningen av batteridrivna elfordon, och för det andra tar det inte hänsyn till det faktum att tillverkningen av koldioxidneutrala syntetiska bränslen är beroende av koldioxid från atmosfären eller från oundvikliga avgaser som annars skulle ha gått ut i atmosfären, och att förbränningen endast på nytt frigör den koldioxid som bundits under tillverkningen.

Till stöd för sin talan åberopar sökandena sju grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rättighet att fritt bedriva näringsverksamhet (artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (1) (stadgan)). |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rättighet att fritt bedriva näringsverksamhet (artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (1) (stadgan)).

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rätt till egendom (artikel 17 i stadgan) genom att deras tidigare investeringar de facto förlorar i värde. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rätt till egendom (artikel 17 i stadgan) genom att deras tidigare investeringar de facto förlorar i värde.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rätt till likhet inför lagen (artikel 20 i stadgan) genom att utan saklig grund behandla koldioxidneutrala bränslen i) annorlunda i förhållande till elektrisk laddningsenergi för batteridrivna elfordon och ii) lika i förhållande till fossila bränslen. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av sökandenas grundläggande rätt till likhet inför lagen (artikel 20 i stadgan) genom att utan saklig grund behandla koldioxidneutrala bränslen i) annorlunda i förhållande till elektrisk laddningsenergi för batteridrivna elfordon och ii) lika i förhållande till fossila bränslen.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av miljöskyddet enligt artikel 37 i stadgan, eftersom miljöföroreningar under fordonens livscykel inte beaktas och eftersom bristen på öppenhet för teknik leder till ökade miljöföroreningar. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av miljöskyddet enligt artikel 37 i stadgan, eftersom miljöföroreningar under fordonens livscykel inte beaktas och eftersom bristen på öppenhet för teknik leder till ökade miljöföroreningar.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen enligt artikel 5.4 FEU, eftersom de angripna bestämmelserna inte är lämpliga, nödvändiga och går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå den koldioxidminskning som Europeiska unionen eftersträvar. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen enligt artikel 5.4 FEU, eftersom de angripna bestämmelserna inte är lämpliga, nödvändiga och går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå den koldioxidminskning som Europeiska unionen eftersträvar.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av kraven på unionens miljöpolitik enligt artikel 191 FEUF, eftersom miljöföroreningar under fordonens livscykel inte beaktas, utan någon motivering, inte åtgärdas vid källan och inte grundar sig på principen om att förorenaren ska betala, utan i slutändan överförs till länder utanför EU. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av kraven på unionens miljöpolitik enligt artikel 191 FEUF, eftersom miljöföroreningar under fordonens livscykel inte beaktas, utan någon motivering, inte åtgärdas vid källan och inte grundar sig på principen om att förorenaren ska betala, utan i slutändan överförs till länder utanför EU.

| 7. | Sjunde grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten enligt artikel 296.2 FEUF, eftersom lagstiftaren inte har motiverat de angripna bestämmelserna som avviker från annan unionslagstiftning. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten enligt artikel 296.2 FEUF, eftersom lagstiftaren inte har motiverat de angripna bestämmelserna som avviker från annan unionslagstiftning.

---

(1)  
  EUT C 326, 2012, s. 391.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/61 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/61

---

Överklagande ingett den 25 juli 2023 – PlanetArt mot EUIPO – Free (FreePrints)

(Mål T-424/23)

(2023/C 321/68)

Överklagandet är avfattat på franska

Rättegångsdeltagare

Klagande: PlanetArt LLC (Wilmington, Delaware, Förenta Staterna) (ombud: advokaten M. Schaffner)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Free (Paris, Frankrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärke i färg, FreePrints – Registreringsansökan nr 18 084 906

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 25 maj 2023 i ärende R 407/2022-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet,

| — | avslå invändning nr B 3 101 722, vilken EUIPO:s invändningsenhet biföll den 25 januari 2022, |
| --- | --- |

—

avslå invändning nr B 3 101 722, vilken EUIPO:s invändningsenhet biföll den 25 januari 2022,

| — | därmed möjliggöra registrering av ansökan nr 18 084 906 för EU-varumärket FreePrints, och |
| --- | --- |

—

därmed möjliggöra registrering av ansökan nr 18 084 906 för EU-varumärket FreePrints, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och vid EUIPO (överklagandenämnden och invändningsenheten), innefattande de kostnader som klaganden haft med anledning av dessa förfaranden. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna vid tribunalen och vid EUIPO (överklagandenämnden och invändningsenheten), innefattande de kostnader som klaganden haft med anledning av dessa förfaranden.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/62 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/62

---

Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Consejo Regulador ”Aceite de Jaén” mot EUIPO – Agrícola La Loma (VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS)

(Mål T-425/23)

(2023/C 321/69)

Överklagandet är avfattat på spanska

Parter

Klagande: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida ”Aceite de Jaén” (Mengíbar, Spanien) (ombud: advokaten F. Muñoz Calvo)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Agrícola La Loma S. Coop. Andaluza (Torreblascopedro, Spanien)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke VEGA DEL OBISPO BIO Jaén PRODUCTOS ECOLÓGICOS – EU-varumärke nr 18 326 674

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 1 juni 2023 i ärende R 1119/2022-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet,

| — | återförvisa ärendet till överklagandenämnden för ett lagenligt beslut om att det omtvistade varumärket delvist är ogiltigt, |
| --- | --- |

—

återförvisa ärendet till överklagandenämnden för ett lagenligt beslut om att det omtvistade varumärket delvist är ogiltigt,

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Handläggningsfel genom att principen om ett kontradiktoriskt förfarande åsidosatts, vilket medfört att klaganden försatts i en situation där denne inte kunnat försvara sig. |
| --- | --- |

—

Handläggningsfel genom att principen om ett kontradiktoriskt förfarande åsidosatts, vilket medfört att klaganden försatts i en situation där denne inte kunnat försvara sig.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 f i förordning 2017/1001 genom att EUIPO avvikit från EU:s etablerade policy då myndigheten inte följt EU-lagstiftningen om marknadsföring av olivolja i detaljhandeln. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 f i förordning 2017/1001 genom att EUIPO avvikit från EU:s etablerade policy då myndigheten inte följt EU-lagstiftningen om marknadsföring av olivolja i detaljhandeln.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 g i förordning 2017/1001 genom att det finns en inneboende risk för vilseledande i det omtvistade varumärket. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 g i förordning 2017/1001 genom att det finns en inneboende risk för vilseledande i det omtvistade varumärket.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 j i förordning 2017/1001 genom åsidosättande av gemenskapslagstiftningen om skyddade geografiska ursprungsbeteckningar. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 j i förordning 2017/1001 genom åsidosättande av gemenskapslagstiftningen om skyddade geografiska ursprungsbeteckningar.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/63 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/63

---

Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Chiquita Brands mot EUIPO – Compagnie financière de participation (Återgivning av en blå och gul oval form)

(Mål T-426/23)

(2023/C 321/70)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Chiquita Brands LLC (Fort Lauderdale, Florida, Förenta staterna) (ombud: advokaterna R. Dissmann och L. Jones)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Compagnie financière de participation (Marseille, Frankrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Innehavare av det omtvistade varumärket: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke (Återgivning av en blå och gul oval form – EU-varumärke nr 7 497 191

Förfarande vid EUIPO: annulleringsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 23 maj 2023 i ärende R 2243/2021-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet och avslå ansökan om ogiltighetsförklaring i den utsträckning som det omtvistade varumärket förklarades ogiltigt. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet och avslå ansökan om ogiltighetsförklaring i den utsträckning som det omtvistade varumärket förklarades ogiltigt.

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit i förfarandet vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit i förfarandet vid EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artiklarna 4 och 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 med avseende på det omtvistade varumärkets ursprungliga särskiljningsförmåga. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artiklarna 4 och 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 med avseende på det omtvistade varumärkets ursprungliga särskiljningsförmåga.

| — | Åsidosättande av artiklarna 7.3 och 59.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 med avseende på det omtvistade varumärkets förvärvade särskiljningsförmåga. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artiklarna 7.3 och 59.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 med avseende på det omtvistade varumärkets förvärvade särskiljningsförmåga.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/64

---

Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Hofstede Insights mot EUIPO – Geert Hofstede (HOFSTEDE INSIGHTS)

(Mål T-429/23)

(2023/C 321/71)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Hofstede Insights Oy (Helsingfors, Finland) (ombud: advokaten A. Sevillano Orbegozo)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Geert Hofstede BV (Meppel, Nederländerna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket HOFSTEDE INSIGHTS – Registreringsansökan nr 18 338 780

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 28 april 2023 i ärende R 2128/2022-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.4 i förordning (EU) 2017/1001 i Europaparlamentets och rådets förordning. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.4 i förordning (EU) 2017/1001 i Europaparlamentets och rådets förordning.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/64 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/64

---

Talan väckt den 25 juli 2023 – Universität Koblenz mot Eacea

(Mål T-432/23)

(2023/C 321/72)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Universität Koblenz (ombud: advokaterna R. Di Prato och C. von der Lühe)

Svarande: Europeiska genomförandeorganet för utbildning och kultur

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | fastställa att det saknas grund för det krav på återbetalning avseende bidragsavtalet 2012–3028 av beloppet 197 216,97 euro som framställts genom svarandens skrivelse av den 12 maj 2023 med ärendenummer Eacea/530181(2012-3028)23D001392, och |
| --- | --- |

—

fastställa att det saknas grund för det krav på återbetalning avseende bidragsavtalet 2012–3028 av beloppet 197 216,97 euro som framställts genom svarandens skrivelse av den 12 maj 2023 med ärendenummer Eacea/530181(2012-3028)23D001392, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan gör sökanden gällande att trots ingivandet av relevant bevisning har ersättningsberättigande utgifter inte medgetts fullt ut. Den bevisning som ingetts och de anmärkningar som framställts av sökanden har delvis inte bedömts. Svarandens krav med avseende på ingivande av bevisning är överdrivna och överensstämmer inte med innebörden och syftet med bestämmelserna i det aktuella bidragsavtalet.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/65 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/65

---

Överklagande ingett den 25 juli 2023 – Webedia Gaming mot EUIPO (GamePro)

(Mål T-433/23)

(2023/C 321/73)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Webedia Gaming GmbH (München, Tyskland) (ombud: advokaten O. Speiker)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som unionsvarumärke av figurmärket Game – Registreringsansökan nr 18 181 227

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 24 maj 2023 i ärende R 1246/2022-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet i de delar som överklagandet avslogs, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet i de delar som överklagandet avslogs, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund(er)

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 7.3 i förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.3 i förordning (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/66

---

Talan väckt den 28 juli 2023 – Almaghout mot Europeiska unionens råd

(Mål T-437/23)

(2023/C 321/74)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Hala Almaghout (ombud: M. Lester och M. Birdling, Barristers, och advokaten G. Symeonidis)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2023/1035 av den 25 maj 2023
   (1) om att bibehålla sökandens namn i förteckningen i bilaga I till rådets beslut 2013/255/Gusp i dess ändrade lydelse och i bilaga II till rådets förordning (EU) nr 36/2012 av den 18 januari 2012 i dess ändrade lydelse (nedan kallade de angripna rättsakterna), i de delar som avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2023/1035 av den 25 maj 2023
   (1) om att bibehålla sökandens namn i förteckningen i bilaga I till rådets beslut 2013/255/Gusp i dess ändrade lydelse och i bilaga II till rådets förordning (EU) nr 36/2012 av den 18 januari 2012 i dess ändrade lydelse (nedan kallade de angripna rättsakterna), i de delar som avser sökanden, och

| — | förplikta rådet att bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att bära sina rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan har sökanden gjort gällande att rådets beslut att föra upp hennes namn i de angripna rättsakterna grundas på uppenbart oriktiga bedömningar. I synnerhet är hon inte längre medlem av familjen Makhlouf, hon har varken någon anknytning till den syriska regimen eller inflytande över den och utgör inte heller någon risk i fråga om kringgående. I motsats till de skäl som anförts för att föra upp hennes namn på EU:s förteckning över restriktiva åtgärder mot Syrien finns det i hennes fall inte någon risk för att ärvda tillgångar skulle användas för att stödja den syriska regimens verksamhet eller att de kommer i regimens besittning.

---

(1)  
  EUT L 139, 2023, s. 49.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/66 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/66

---

Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Lotum one mot EUIPO – Playtika Santa Monica (WORDBLITZ)

(Mål T-438/23)

(2023/C 321/75)

Överklagandet är avfattat på tyska

Parter

Klagande: Lotum one GmbH (Bad Nauheim, Tyskland) (ombud: advokaten T. Hogh Holub)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Playtika Santa Monica, LLC (Henderson, Nevada, Förenta staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke innehållande ordelementet ”WORDBLITZ” – Registreringsansökan nr 18 024 980

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 27 mars 2023 i ärende R 1682/2021-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 bi Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 bi Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/67 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/67

---

Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Marcandita mot EUIPO – Euronext (bnext)

(Mål T-439/23)

(2023/C 321/76)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Marcandita, SL (Madrid, Spanien) (ombud: advokaterna J. Gracia Albero och E. Cebollero González)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Euronext NV (Amsterdam, Nederländerna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket bnext – Registreringsansökan nr 18 309 107

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 28 april 2023 i ärende R 2111/2022-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta kostnaderna för överklagandeförfarandet och intervenienten att ersätta kostnaderna för förfarandet vid invändningsenheten och EUIPO:s fjärde överklagandenämnd. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta kostnaderna för överklagandeförfarandet och intervenienten att ersätta kostnaderna för förfarandet vid invändningsenheten och EUIPO:s fjärde överklagandenämnd.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/68 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/68

---

Talan väckt den 27 juli 2023 – Berlin Hyp mot SRB

(Mål T-440/23)

(2023/C 321/77)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Berlin Hyp AG (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaterna H. Berger, M. Weber och D. Schoo)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar, i första hand, att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det beslut som meddelats av Gemensamma resolutionsnämnden den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till Gemensamma resolutionsnämnden (SRB/ES/2023/23) samt bilagorna till beslutet, i den del det angripna beslutet samt bilagorna I, II och III avser sökandens bidrag, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som meddelats av Gemensamma resolutionsnämnden den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till Gemensamma resolutionsnämnden (SRB/ES/2023/23) samt bilagorna till beslutet, i den del det angripna beslutet samt bilagorna I, II och III avser sökandens bidrag, och

| — | förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna.

Sökanden yrkar, i andra hand, för det fall tribunalen konstaterar att det angripna beslutet rättsligt sätt inte existerar till följd av SRB:s användning av ett inkorrekt officiellt språk och att talan därför inte kan tas upp till prövning på grund av att den saknar föremål, att tribunalen ska

| — | fastställa att det angripna beslutet rättsligt sätt inte existerar, och |
| --- | --- |

—

fastställa att det angripna beslutet rättsligt sätt inte existerar, och

| — | förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta SRB att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden nio grunder.

| 1. | Första grunden: Beslutet strider mot artikel 81.1 i förordning (EU) nr 806/2014, (1) jämförd med artikel 3 i förordning nr 1, (2) eftersom det inte avfattats på tyska, som är det språk som sökanden valt. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Beslutet strider mot artikel 81.1 i förordning (EU) nr 806/2014, (1) jämförd med artikel 3 i förordning nr 1, (2) eftersom det inte avfattats på tyska, som är det språk som sökanden valt.

| 2. | Andra grunden: Det angripna beslutet åsidosätter motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 andra stycket FEUF och enligt artikel 41.1 och 41.2 led c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3) och åsidosätter den grundläggande rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47.1 i stadgan, eftersom det innehåller en ofullständig motivering, vilket i praktiken omöjliggör en effektiv domstolsprövning av beslutet. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Det angripna beslutet åsidosätter motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 andra stycket FEUF och enligt artikel 41.1 och 41.2 led c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3) och åsidosätter den grundläggande rätten till ett effektivt rättsmedel enligt artikel 47.1 i stadgan, eftersom det innehåller en ofullständig motivering, vilket i praktiken omöjliggör en effektiv domstolsprövning av beslutet.

| 3. | Tredje grunden: Det hävdas, i första hand, att beslutet strider mot artiklarna 69 och 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 samt mot artiklarna 16, 17, 41 och 53 i stadgan, eftersom svaranden fastställde den årliga målnivån felaktigt. Det görs, i andra hand, gällande att artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 strider mot överordnad rätt. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Det hävdas, i första hand, att beslutet strider mot artiklarna 69 och 70.2 i förordning (EU) nr 806/2014 samt mot artiklarna 16, 17, 41 och 53 i stadgan, eftersom svaranden fastställde den årliga målnivån felaktigt. Det görs, i andra hand, gällande att artiklarna 69 och 70 i förordning (EU) nr 806/2014 strider mot överordnad rätt.

| 4. | Fjärde grunden: Artikel 7.4 andra stycket i delegerad förordning (EU) 2015/63 (4) strider mot överordnade bestämmelser, på grund av att den tillåter att det görs skillnad mellan medlemmar i ett och samma institutionella skyddssystem (IPS), vilket objektivt sett är olämpligt och oproportionerligt, och på grund av att den tillåter en relativisering av indikatorn för SIP. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Artikel 7.4 andra stycket i delegerad förordning (EU) 2015/63 (4) strider mot överordnade bestämmelser, på grund av att den tillåter att det görs skillnad mellan medlemmar i ett och samma institutionella skyddssystem (IPS), vilket objektivt sett är olämpligt och oproportionerligt, och på grund av att den tillåter en relativisering av indikatorn för SIP.

| 5. | Femte grunden: Det görs alternativt gällande att beslutet med avseende på fastställandet av indikatorerna för SIP strider mot kraven enligt den primär- och sekundärrätt som är tillämplig. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Det görs alternativt gällande att beslutet med avseende på fastställandet av indikatorerna för SIP strider mot kraven enligt den primär- och sekundärrätt som är tillämplig.

| 6. | Sjätte grunden: Artikel 6 och steg 2 i bilaga I till delegerad förordning (EU) 2015/63 strider mot överordnad rätt, eftersom de inte följer de principer som fastställts i domen Meroni (5), genom att kommissionen har överskridit gränserna för sina befogenheter, och eftersom de strider mot kravet på en riskanpassad bidragsberäkning, proportionalitetsprincipen och kravet på att ta full hänsyn till faktiska omständigheter. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Artikel 6 och steg 2 i bilaga I till delegerad förordning (EU) 2015/63 strider mot överordnad rätt, eftersom de inte följer de principer som fastställts i domen Meroni (5), genom att kommissionen har överskridit gränserna för sina befogenheter, och eftersom de strider mot kravet på en riskanpassad bidragsberäkning, proportionalitetsprincipen och kravet på att ta full hänsyn till faktiska omständigheter.

| 7. | Sjunde grunden: Det görs alternativt gällande att beslutet strider mot artiklarna 16, 20 och 52 i stadgan och proportionalitetsprincipen, eftersom det har tillkommit genom en uppenbart oriktig bedömning vid fastställandet av riskindikatorerna i riskpelaren IV. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Det görs alternativt gällande att beslutet strider mot artiklarna 16, 20 och 52 i stadgan och proportionalitetsprincipen, eftersom det har tillkommit genom en uppenbart oriktig bedömning vid fastställandet av riskindikatorerna i riskpelaren IV.

| 8. | Åttonde grunden: Beslutet strider mot artiklarna 16, 20, 41 och 52 i stadgan samt proportionalitetsprincipen och rätten till god förvaltning, eftersom riskjusteringen var felaktig. |
| --- | --- |

8.

Åttonde grunden: Beslutet strider mot artiklarna 16, 20, 41 och 52 i stadgan samt proportionalitetsprincipen och rätten till god förvaltning, eftersom riskjusteringen var felaktig.

| 9. | Nionde grunden: Första och andra meningarna i artikel 20.1 i delegerad förordning (EU) 2015/63 strider mot överordnad rätt, eftersom det i bestämmelsen föreskrivs att en eller flera riskindikatorer inte ska tillämpas under en obestämd period, om en uppgift som krävs enligt indikatorn inte ingår i ett tillsynsrapporteringskrav. |
| --- | --- |

9.

Nionde grunden: Första och andra meningarna i artikel 20.1 i delegerad förordning (EU) 2015/63 strider mot överordnad rätt, eftersom det i bestämmelsen föreskrivs att en eller flera riskindikatorer inte ska tillämpas under en obestämd period, om en uppgift som krävs enligt indikatorn inte ingår i ett tillsynsrapporteringskrav.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 2014, s. 1).

(2)  Rådets förordning (Euratom) nr 1 av den 15 april 1958 om vilka språk som skall användas i Europeiska atomenergigemenskapen (EGT 17, 1958, s. 401; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 16).

(3)  
  EUT C 326, 2012, s. 391.

(4)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/63 av den 21 oktober 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU avseende förhandsbidrag till finansieringsarrangemang för resolution (EUT L 11, 2015, s. 44).

(5)  Dom av den 13 juni 1958, Meroni/Höga myndigheten, 10/56, EU:C:1958:8.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/69 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/69

---

Överklagande ingett den 31 juli 2023 – Certinvest mot EUIPO – Kiddinx Studios (Tina)

(Mål T-444/23)

(2023/C 321/78)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Certinvest SRL (Păntăşeşti, Rumänien) (ombud: advokaten I. Speciac)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Kiddinx Studios GmbH (Berlin, Tyskland)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden vid tribunalen

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket Tina – Registreringsansökan nr 18 271 155

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 17 maj 2023 i ärende R 1979/2022-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet och bifalla klagandens överklagande av det beslut som meddelats av invändningsenheten och således förplikta EUIPO att fortsätta registreringsförfarandet avseende det omstridda varumärket för samtliga varor och tjänster. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet och bifalla klagandens överklagande av det beslut som meddelats av invändningsenheten och således förplikta EUIPO att fortsätta registreringsförfarandet avseende det omstridda varumärket för samtliga varor och tjänster.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 11.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 321/70 |
| --- | --- | --- | --- |

11.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 321/70

---

Talan väckt den 27 juli 2023 – UniCredit Bank mot Gemensamma resolutionsnämnden

(Mål T-446/23)

(2023/C 321/79)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: UniCredit Bank AG (München, Tyskland) (Ombud: F. Kruis och N. Bartmann, advokater)

Svarande: Gemensamma resolutionsnämnden

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden (SRB/ES/2023/23) jämte bilagor, i den del det avser sökanden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Gemensamma resolutionsnämndens beslut av den 2 maj 2023 om beräkningen av 2023 års förhandsbidrag till den gemensamma resolutionsfonden (SRB/ES/2023/23) jämte bilagor, i den del det avser sökanden, och

| — | förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Gemensamma resolutionsnämnden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden åtta grunder, vilka är identiska med de grunder som åberopats till stöd för talan i mål T-410/23, BAWAG PSK mot Gemensamma resolutionsnämnden.

---