# Europeiska unionens C 312/2023

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 312 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången1 september 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 312

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången1 september 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | REKOMMENDATIONER |
| | Rådet |
| 2023/C 312/01 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Belgiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2023 | 1 |
| | REKOMMENDATIONER |
| 2023/C 312/02 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Bulgariens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2023 | 13 |
| 2023/C 312/03 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Tjeckiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2023 | 22 |
| 2023/C 312/04 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Danmarks nationella reformprogram 2023 | 31 |
| 2023/C 312/05 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Tysklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2023 | 38 |
| 2023/C 312/06 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Estlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2023 | 49 |
| 2023/C 312/07 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Irlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2023 | 58 |
| 2023/C 312/08 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Greklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2023 | 67 |
| 2023/C 312/09 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Spaniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2023 | 77 |
| 2023/C 312/10 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Frankrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2023 | 86 |
| 2023/C 312/11 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Kroatiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens stabilitetsprogram 2023 | 97 |
| 2023/C 312/12 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Italiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2023 | 105 |
| 2023/C 312/13 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Cyperns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2023 | 116 |
| 2023/C 312/14 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Lettlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2023 | 125 |
| 2023/C 312/15 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Litauens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2023 | 135 |
| 2023/C 312/16 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Luxemburgs nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2023 | 145 |
| 2023/C 312/17 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Ungerns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2023 | 155 |
| 2023/C 312/18 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Maltas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2023 | 167 |
| 2023/C 312/19 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Nederländernas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2023 | 176 |
| 2023/C 312/20 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Österrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2023 | 186 |
| 2023/C 312/21 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Polens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2023 | 197 |
| 2023/C 312/22 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Portugals nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2023 | 206 |
| 2023/C 312/23 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Rumäniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2023 | 216 |
| 2023/C 312/24 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Sloveniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2023 | 224 |
| 2023/C 312/25 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Slovakiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2023 | 233 |
| 2023/C 312/26 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Finlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2023 | 243 |
| 2023/C 312/27 | Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Sveriges nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2023 | 252 |

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

2023/C 312/01

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Belgiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2023

1

REKOMMENDATIONER

2023/C 312/02

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Bulgariens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2023

13

2023/C 312/03

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Tjeckiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2023

22

2023/C 312/04

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Danmarks nationella reformprogram 2023

31

2023/C 312/05

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Tysklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2023

38

2023/C 312/06

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Estlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2023

49

2023/C 312/07

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Irlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2023

58

2023/C 312/08

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Greklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2023

67

2023/C 312/09

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Spaniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2023

77

2023/C 312/10

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Frankrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2023

86

2023/C 312/11

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Kroatiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens stabilitetsprogram 2023

97

2023/C 312/12

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Italiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2023

105

2023/C 312/13

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Cyperns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2023

116

2023/C 312/14

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Lettlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2023

125

2023/C 312/15

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Litauens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2023

135

2023/C 312/16

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Luxemburgs nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2023

145

2023/C 312/17

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Ungerns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2023

155

2023/C 312/18

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Maltas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2023

167

2023/C 312/19

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Nederländernas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2023

176

2023/C 312/20

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Österrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2023

186

2023/C 312/21

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Polens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2023

197

2023/C 312/22

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Portugals nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2023

206

2023/C 312/23

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Rumäniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2023

216

2023/C 312/24

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Sloveniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2023

224

2023/C 312/25

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Slovakiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2023

233

2023/C 312/26

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Finlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2023

243

2023/C 312/27

Rådets rekommendation av den 14 juli 2023 om Sveriges nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2023

252

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/1

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Belgiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Belgien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Belgiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Belgien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Belgiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Belgien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Belgien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Belgien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Belgien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 30 april 2023 lämnade Belgien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Belgiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 30 april 2023 lämnade Belgien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Belgiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Belgien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Belgiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Belgiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Belgien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Belgiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Belgiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Belgiens underskott i de offentliga finanserna från 5,5 % av BNP 2021 till 3,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 109,1 % av BNP i slutet av 2021 till 105,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Belgiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Belgien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Belgiens underskott i de offentliga finanserna från 5,5 % av BNP 2021 till 3,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 109,1 % av BNP i slutet av 2021 till 105,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Belgiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Belgien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bensin och sänkta momssatser för el- och gasavtal i bostäder, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade en utökad täckning av el- och naturgasrabatterna för utsatta hushåll, övergripande inkomstöverföringar till hushållen direkt genom deras gas- och elräkningar (”energipaketet”), öronmärkta engångsbelopp (för hushåll som eldar med olja, propan eller pellets) och direktstöd för att hjälpa företag som drabbats av stigande energikostnader. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster, särskilt inom el- och oljesektorerna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,9 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 3 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bensin och sänkta momssatser för el- och gasavtal i bostäder, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade en utökad täckning av el- och naturgasrabatterna för utsatta hushåll, övergripande inkomstöverföringar till hushållen direkt genom deras gas- och elräkningar (”energipaketet”), öronmärkta engångsbelopp (för hushåll som eldar med olja, propan eller pellets) och direktstöd för att hjälpa företag som drabbats av stigande energikostnader. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster, särskilt inom el- och oljesektorerna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,9 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 3 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Belgien (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Belgien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Belgien (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Belgien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 2 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Belgien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Belgien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de ytterligare effekterna av de finanspolitiska åtgärderna för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnad på 0,8 % av BNP jämfört med 2021) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt bidrog de stigande löpande utgifterna, särskilt till följd av den automatiska indexeringen av sociala förmåner och löner i den offentliga sektorn och andra strukturellt ökande löpande utgifter, särskilt till följd av den åldrande befolkningen, också till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter berodde därmed endast delvis på de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina. Belgien begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 2 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Belgien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Belgien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de ytterligare effekterna av de finanspolitiska åtgärderna för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnad på 0,8 % av BNP jämfört med 2021) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt bidrog de stigande löpande utgifterna, särskilt till följd av den automatiska indexeringen av sociala förmåner och löner i den offentliga sektorn och andra strukturellt ökande löpande utgifter, särskilt till följd av den åldrande befolkningen, också till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget av nationellt finansierade löpande utgifter berodde därmed endast delvis på de åtgärder som vidtagits för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för personer som fördrivits från Ukraina. Belgien begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1 % 2023 och med 1,7 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en real BNP-tillväxt på 1,2 % 2023 och 1,4 % 2024. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1 % 2023 och med 1,7 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en real BNP-tillväxt på 1,2 % 2023 och 1,4 % 2024.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 5,1 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst de ökande permanenta löpande utgifterna, främst på grund av den automatiska indexeringen av sociala förmåner och löner i den offentliga sektorn samt den åldrande befolkningen, budgeteffekterna av en tillfällig sänkning av företagens sociala avgifter under första halvåret 2023 och en underskottsökande reform för beskattningen av energiprodukter för bostäder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 105,1 % i slutet av 2022 till 106,7 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 106 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en något högre beräknad nominell BNP för 2023 i kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 5,1 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst de ökande permanenta löpande utgifterna, främst på grund av den automatiska indexeringen av sociala förmåner och löner i den offentliga sektorn samt den åldrande befolkningen, budgeteffekterna av en tillfällig sänkning av företagens sociala avgifter under första halvåret 2023 och en underskottsökande reform för beskattningen av energiprodukter för bostäder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 105,1 % i slutet av 2022 till 106,7 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 106 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en något högre beräknad nominell BNP för 2023 i kommissionens vårprognos 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt en sänkning av punktskatterna på bensin som upphörde att gälla den 31 mars 2023, sänkta momssatser för el- och gasavtal för bostäder, en utökad täckning av elrabatterna för energiprodukter, energipaketet, öronmärkta engångsbelopp (för hushåll som använder andra värmekällor än gas och elektricitet) och direktstöd för att hjälpa företag som drabbats av stigande energikostnader. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energileverantörers exceptionella vinster, närmare bestämt av skatter på el- och oljesektorerna, som har varit i kraft sedan 2022, och av en skatt 2023 på en internationell systemoperatör för gasnätet (Fluxys). Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,4 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna under 2023 verkar inte fokusera på de mest sårbara hushållen eller företagen, även om många av dem bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt en sänkning av punktskatterna på bensin som upphörde att gälla den 31 mars 2023, sänkta momssatser för el- och gasavtal för bostäder, en utökad täckning av elrabatterna för energiprodukter, energipaketet, öronmärkta engångsbelopp (för hushåll som använder andra värmekällor än gas och elektricitet) och direktstöd för att hjälpa företag som drabbats av stigande energikostnader. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energileverantörers exceptionella vinster, närmare bestämt av skatter på el- och oljesektorerna, som har varit i kraft sedan 2022, och av en skatt 2023 på en internationell systemoperatör för gasnätet (Fluxys). Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,4 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna under 2023 verkar inte fokusera på de mest sårbara hushållen eller företagen, även om många av dem bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Belgien att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Belgien vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna efter den föränderliga situationen. Belgien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Belgien att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Belgien vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna efter den föränderliga situationen. Belgien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (1,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv finanspolitisk inriktning under 2022 (– 2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,7 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter utöver den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som drabbats hårdast av ökade energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) drivs också av permanenta löneökningar i den offentliga sektorn och ökade sociala förmåner (till följd av indexeringen av sådana löner och förmåner), strukturellt stigande löpande utgifter till följd av en åldrande befolkning, en reform av beskattningen av energiavtal för bostäder och en tillfällig sänkning av företagens sociala avgifter under första halvåret 2023. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Belgien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och planerar även att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Belgien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringsprojekt för renovering av byggnader, hållbar mobilitet och utfasning av fossila bränslen i energisektorn, och viktiga investeringar för att påskynda den digitala omställningen, bland annat digitalisering av den offentliga förvaltningen, främjande av digital inkludering och stärkt it-säkerhet, som finansieras genom faciliteten samt andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (1,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv finanspolitisk inriktning under 2022 (– 2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,7 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter utöver den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som drabbats hårdast av ökade energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) drivs också av permanenta löneökningar i den offentliga sektorn och ökade sociala förmåner (till följd av indexeringen av sådana löner och förmåner), strukturellt stigande löpande utgifter till följd av en åldrande befolkning, en reform av beskattningen av energiavtal för bostäder och en tillfällig sänkning av företagens sociala avgifter under första halvåret 2023. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Belgien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och planerar även att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Belgien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringsprojekt för renovering av byggnader, hållbar mobilitet och utfasning av fossila bränslen i energisektorn, och viktiga investeringar för att påskynda den digitala omställningen, bland annat digitalisering av den offentliga förvaltningen, främjande av digital inkludering och stärkt it-säkerhet, som finansieras genom faciliteten samt andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,2 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar också avvecklingen av tillfälliga stödåtgärder som antogs mot bakgrund av stigande energipriser. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 107,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP 2024. Detta är högre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av underskottsminskande åtgärder som ännu inte specificerats i stabilitetsprogrammet för 2023 och som uppgår till 0,2 % av BNP (vilket därför inte beaktas i kommissionens vårprognos 2023) samt en mindre gynnsam prognos för de offentliga inkomsterna, särskilt när det gäller bolagsskatter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 107,3 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,2 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar också avvecklingen av tillfälliga stödåtgärder som antogs mot bakgrund av stigande energipriser. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 107,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP 2024. Detta är högre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av underskottsminskande åtgärder som ännu inte specificerats i stabilitetsprogrammet för 2023 och som uppgår till 0,2 % av BNP (vilket därför inte beaktas i kommissionens vårprognos 2023) samt en mindre gynnsam prognos för de offentliga inkomsterna, särskilt när det gäller bolagsskatter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 107,3 % i slutet av 2024.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,4 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dessutom ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,4 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dessutom ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,7 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,7 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 2,9 % av BNP 2023 till 3,1 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar ett projekt för en finanspolitisk reform av skatte- och bidragssystemet som syftar till att främja sysselsättning och ekonomisk aktivitet och därigenom främja de offentliga finansernas hållbarhet, och en pensionsreform (i enlighet med återhämtnings- och resiliensplanen) för att förbättra pensionssystemets finansiella hållbarhet. Dessutom är avsikten med återhämtnings- och resiliensplanen att intensifiera insatserna för att stärka de offentliga investeringarna i syfte att påskynda den gröna och den digitala omställningen, bland annat genom genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 2,9 % av BNP 2023 till 3,1 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar ett projekt för en finanspolitisk reform av skatte- och bidragssystemet som syftar till att främja sysselsättning och ekonomisk aktivitet och därigenom främja de offentliga finansernas hållbarhet, och en pensionsreform (i enlighet med återhämtnings- och resiliensplanen) för att förbättra pensionssystemets finansiella hållbarhet. Dessutom är avsikten med återhämtnings- och resiliensplanen att intensifiera insatserna för att stärka de offentliga investeringarna i syfte att påskynda den gröna och den digitala omställningen, bland annat genom genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,3 % av BNP 2025 och till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed minska till under 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 107,1 % i slutet av 2024 till 107,8 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,3 % av BNP 2025 och till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed minska till under 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 107,1 % i slutet av 2024 till 107,8 % till slutet av 2026.

| (27) | Belgien står inför betydande problem med den finanspolitiska hållbarheten. Dessa problem hänger både samman med den höga statsskulden och den förväntade försämringen, vid oförändrad politik, av effekterna av åldersrelaterade utgifter på de offentliga finanserna mot bakgrund av den snabbt åldrande befolkningen. I kommissionens åldranderapport för 2021 beräknas de åldersrelaterade utgifterna öka med 3,6 procentenheter av BNP fram till 2040 och med 5,4 procentenheter av BNP fram till 2070, främst på grund av utgifter för pensioner och långvarig vård och omsorg. Pensionsutgifterna beräknas öka med 3 procentenheter av BNP under 2019–2070, jämfört med i genomsnitt 0,1 procentenhet av BNP i euroområdet. När det gäller Belgien skulle den största delen av den beräknade ökningen ske redan till 2040, då pensionsutgifterna skulle öka med 2,7 procentenheter av BNP till 14,9 % av BNP. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller en pensionsreform som ska bidra till att ta itu med denna utmaning, vid sidan av andra mål, såsom att förbättra systemets sociala hållbarhet, uppmuntra människor att fortsatt vara aktiva på arbetsmarknaden efter att ha uppfyllt villkoren för förtida pensionering samt säkerställa större konvergens mellan och inom pensionssystemen. När det gäller långvarig vård och omsorg uppgick de offentliga utgifterna till 2,2 % av BNP år 2019 (unionsgenomsnittet var 1,7 %), vilket gjorde Belgien till ett av de länder i unionen som har de högsta utgifterna för långvarig vård och omsorg. Fram till 2070 beräknas utgifterna för långvarig vård och omsorg öka ytterligare till 4,3 % av BNP i referensscenariot. Dessa kostnader skulle dock kunna öka till 6,0 % av BNP i de mest negativa scenarierna (16). Det finns belägg för en eventuell överanvändning av särskilt boende och onödig eller för tidig institutionalisering av äldre. Tillgängliga uppgifter tyder på att antalet äldre som flyttas till särskilt boende i onödan eller åtminstone i förtid fortfarande är högt, även om det har minskat under det senaste årtiondet. Uppgifterna påvisade särskilt att andelen individer som berörs av detta var hög i Bryssel och Vallonien. Reformer för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av olika vårdmiljöer, särskilt för att undvika och försena onödig eller för tidig institutionalisering, har inletts av de federala enheterna, till vilka ansvaret för långvarig vård och omsorg har delegerats sedan 2019. De är dock inte tillräckligt inriktade på att ta itu med problemet med den finanspolitiska hållbarheten. |
| --- | --- |

(27)

Belgien står inför betydande problem med den finanspolitiska hållbarheten. Dessa problem hänger både samman med den höga statsskulden och den förväntade försämringen, vid oförändrad politik, av effekterna av åldersrelaterade utgifter på de offentliga finanserna mot bakgrund av den snabbt åldrande befolkningen. I kommissionens åldranderapport för 2021 beräknas de åldersrelaterade utgifterna öka med 3,6 procentenheter av BNP fram till 2040 och med 5,4 procentenheter av BNP fram till 2070, främst på grund av utgifter för pensioner och långvarig vård och omsorg. Pensionsutgifterna beräknas öka med 3 procentenheter av BNP under 2019–2070, jämfört med i genomsnitt 0,1 procentenhet av BNP i euroområdet. När det gäller Belgien skulle den största delen av den beräknade ökningen ske redan till 2040, då pensionsutgifterna skulle öka med 2,7 procentenheter av BNP till 14,9 % av BNP. Belgiens återhämtnings- och resiliensplan innehåller en pensionsreform som ska bidra till att ta itu med denna utmaning, vid sidan av andra mål, såsom att förbättra systemets sociala hållbarhet, uppmuntra människor att fortsatt vara aktiva på arbetsmarknaden efter att ha uppfyllt villkoren för förtida pensionering samt säkerställa större konvergens mellan och inom pensionssystemen. När det gäller långvarig vård och omsorg uppgick de offentliga utgifterna till 2,2 % av BNP år 2019 (unionsgenomsnittet var 1,7 %), vilket gjorde Belgien till ett av de länder i unionen som har de högsta utgifterna för långvarig vård och omsorg. Fram till 2070 beräknas utgifterna för långvarig vård och omsorg öka ytterligare till 4,3 % av BNP i referensscenariot. Dessa kostnader skulle dock kunna öka till 6,0 % av BNP i de mest negativa scenarierna (16). Det finns belägg för en eventuell överanvändning av särskilt boende och onödig eller för tidig institutionalisering av äldre. Tillgängliga uppgifter tyder på att antalet äldre som flyttas till särskilt boende i onödan eller åtminstone i förtid fortfarande är högt, även om det har minskat under det senaste årtiondet. Uppgifterna påvisade särskilt att andelen individer som berörs av detta var hög i Bryssel och Vallonien. Reformer för att förbättra den kostnadseffektiva användningen av olika vårdmiljöer, särskilt för att undvika och försena onödig eller för tidig institutionalisering, har inletts av de federala enheterna, till vilka ansvaret för långvarig vård och omsorg har delegerats sedan 2019. De är dock inte tillräckligt inriktade på att ta itu med problemet med den finanspolitiska hållbarheten.

| (28) | Trots nyligen genomförda reformer ligger skattekilen (socialförsäkringsavgifter och beskattning av arbetsinkomster) i Belgien fortfarande långt över unionsgenomsnittet på alla lönenivåer, utom för personer med mycket låga inkomster (50 % av genomsnittet), vilket kan skapa negativa incitament för arbete. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka låginkomsttagarnas nettoinkomst, t.ex. arbetsbonusen (i Flandern) och arbetsrelaterade förmåner för långtidsarbetslösa eller för interregional rörlighet (på federal nivå). Dessa åtgärder ökar dock också den höga marginalskattesatsen för personer med medelinkomster i det lägre skiktet (”låglönefälla”), vilket kan avskräcka från investeringar i livslångt lärande och öka antalet arbetade timmar. Arbetslöshetsförmånerna har obegränsad varaktighet och är inte behovsprövade för långtidsarbetslösa. Dessutom är flera icke-monetära sociala förmåner kopplade till stödmottagarnas arbetslöshetsstatus, vilket kan bidra till befintliga inaktivitets-, arbetslöshets- och låglönefällor. En bred översyn av förmånssystemet skulle förbättra insynen när det gäller incitament till arbete och skulle kunna bidra till att effektivisera aktiveringspolitiken. |
| --- | --- |

(28)

Trots nyligen genomförda reformer ligger skattekilen (socialförsäkringsavgifter och beskattning av arbetsinkomster) i Belgien fortfarande långt över unionsgenomsnittet på alla lönenivåer, utom för personer med mycket låga inkomster (50 % av genomsnittet), vilket kan skapa negativa incitament för arbete. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka låginkomsttagarnas nettoinkomst, t.ex. arbetsbonusen (i Flandern) och arbetsrelaterade förmåner för långtidsarbetslösa eller för interregional rörlighet (på federal nivå). Dessa åtgärder ökar dock också den höga marginalskattesatsen för personer med medelinkomster i det lägre skiktet (”låglönefälla”), vilket kan avskräcka från investeringar i livslångt lärande och öka antalet arbetade timmar. Arbetslöshetsförmånerna har obegränsad varaktighet och är inte behovsprövade för långtidsarbetslösa. Dessutom är flera icke-monetära sociala förmåner kopplade till stödmottagarnas arbetslöshetsstatus, vilket kan bidra till befintliga inaktivitets-, arbetslöshets- och låglönefällor. En bred översyn av förmånssystemet skulle förbättra insynen när det gäller incitament till arbete och skulle kunna bidra till att effektivisera aktiveringspolitiken.

| (29) | Den omfattande användningen av skatteutgifter, delvis för att uppväga de höga skattesatserna, leder till ineffektivitet och tenderar att gynna vissa typer av ersättningar och utgifter. Detta leder till ekonomisk, social och miljömässig snedvridning. Särskilda system, såsom måltidskuponger, pendlingsbidrag eller undantag från skatteplikt för övertidsarbete, forsknings- och utvecklingsarbete och natt-/skiftarbete är budgetmässigt kostsamma och har visat sig leda till ineffektivitet. Vissa personliga inkomstskatteavdrag (t.ex. avdrag för checkar för hushållsnära tjänster) gynnar höginkomsttagare på ett oproportionerligt sätt. Det finns fortfarande skattemässiga incitament för investeringar i fast egendom på federal nivå (taxeringsvärden som underskattar faktiska hyresintäkter, ränteavdrag för bostadslån gällande fritidshus) och regional nivå (chèque-habitat i Vallonien). Dessa skattemässiga incitament snedvrider resursfördelningen och skapar potentiellt skattebetingade överinvesteringar i vissa typer av tillgångar. Skatterelaterade miljöskadliga subventioner har ökat. Sänkningen av momssatsen på hushållens el- och gasavtal ger visserligen stöd till hushållen, men fortsätter samtidigt att gynna fossila bränslen på lång sikt och motverkar ytterligare diversifiering och energibesparingar. Med tanke på ökande problem i form av trafikstockningar och luftföroreningar verkar transportskatter och miljöskyddsavgifter fortfarande vara underutnyttjade. Den bredare skattereform som regeringen planerar att fasa in fram till 2024 förväntas, om den antas och genomförs, minska skattetrycket på arbete och minska en del av snedvridningarna. |
| --- | --- |

(29)

Den omfattande användningen av skatteutgifter, delvis för att uppväga de höga skattesatserna, leder till ineffektivitet och tenderar att gynna vissa typer av ersättningar och utgifter. Detta leder till ekonomisk, social och miljömässig snedvridning. Särskilda system, såsom måltidskuponger, pendlingsbidrag eller undantag från skatteplikt för övertidsarbete, forsknings- och utvecklingsarbete och natt-/skiftarbete är budgetmässigt kostsamma och har visat sig leda till ineffektivitet. Vissa personliga inkomstskatteavdrag (t.ex. avdrag för checkar för hushållsnära tjänster) gynnar höginkomsttagare på ett oproportionerligt sätt. Det finns fortfarande skattemässiga incitament för investeringar i fast egendom på federal nivå (taxeringsvärden som underskattar faktiska hyresintäkter, ränteavdrag för bostadslån gällande fritidshus) och regional nivå (chèque-habitat i Vallonien). Dessa skattemässiga incitament snedvrider resursfördelningen och skapar potentiellt skattebetingade överinvesteringar i vissa typer av tillgångar. Skatterelaterade miljöskadliga subventioner har ökat. Sänkningen av momssatsen på hushållens el- och gasavtal ger visserligen stöd till hushållen, men fortsätter samtidigt att gynna fossila bränslen på lång sikt och motverkar ytterligare diversifiering och energibesparingar. Med tanke på ökande problem i form av trafikstockningar och luftföroreningar verkar transportskatter och miljöskyddsavgifter fortfarande vara underutnyttjade. Den bredare skattereform som regeringen planerar att fasa in fram till 2024 förväntas, om den antas och genomförs, minska skattetrycket på arbete och minska en del av snedvridningarna.

| (30) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med ökande risk för förseningar. Belgien har ännu inte lämnat in någon ansökan om utbetalning. En effektiv styrning kommer att krävas för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande. Återhämtnings- och resiliensplanen förväntas ses över 2023 och bland annat kompletteras med ett REPowerEU-kapitel, samtidigt som hänsyn tas till den minskade maximala bidragstilldelningen till Belgien från faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Belgiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Belgien den 31 mars 2023 sin avsikt att begära 1 024 900 000 EUR i ytterligare lånestöd från faciliteten. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(30)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Belgiens återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med ökande risk för förseningar. Belgien har ännu inte lämnat in någon ansökan om utbetalning. En effektiv styrning kommer att krävas för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande. Återhämtnings- och resiliensplanen förväntas ses över 2023 och bland annat kompletteras med ett REPowerEU-kapitel, samtidigt som hänsyn tas till den minskade maximala bidragstilldelningen till Belgien från faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Belgiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Belgien den 31 mars 2023 sin avsikt att begära 1 024 900 000 EUR i ytterligare lånestöd från faciliteten. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (31) | Kommissionen godkände alla Belgiens sammanhållningspolitiska programdokument under 2022, med undantag för programdokumenten för Europeiska regionala utvecklingsfonden för huvudstadsregionen Bryssel, som antogs 2023. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Belgien. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkände alla Belgiens sammanhållningspolitiska programdokument under 2022, med undantag för programdokumenten för Europeiska regionala utvecklingsfonden för huvudstadsregionen Bryssel, som antogs 2023. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Belgien.

| (32) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Belgien inför ett antal ytterligare utmaningar som rör landets arbetsmarknad, utbildningssystem, energipolitik och gröna omställning. Vakansgraden i Belgien är för närvarande en av de högsta i unionen och arbetsgivarna får allt svårare att anställa arbetstagare med rätt kompetens. De regionala skillnaderna i arbetsmarknadsdeltagande är dock betydande. Bristen på arbetskraft är hög inom både låg- och högkvalificerade yrken med brister inom flera branscher, bland annat it, högkvalificerade, tekniska och vetenskapliga yrken, hotell- och restaurangbranschen samt hälso- och sjukvården. Antalet utexaminerade, särskilt kvinnor, inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik är fortfarande lågt och deras andel ökar endast långsamt, trots särskilda handlingsplaner för dessa ämnen. Kompetensglappen förklaras också av det låga deltagandet i vuxenutbildningar. De nuvarande incitamenten för vuxenutbildning når kanske inte de lågutbildade, för vilka en kompetenshöjning skulle kunna erbjuda bättre sysselsättningsmöjligheter. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. Att åtgärda arbetskraftsbristen och kompetensglappet är en viktig hävstång för att ta itu med den digitala omställningen och möjliggöra den gröna omställningen, och för att nå unionens överordnade mål för sysselsättning och kompetens för 2030. |
| --- | --- |

(32)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Belgien inför ett antal ytterligare utmaningar som rör landets arbetsmarknad, utbildningssystem, energipolitik och gröna omställning. Vakansgraden i Belgien är för närvarande en av de högsta i unionen och arbetsgivarna får allt svårare att anställa arbetstagare med rätt kompetens. De regionala skillnaderna i arbetsmarknadsdeltagande är dock betydande. Bristen på arbetskraft är hög inom både låg- och högkvalificerade yrken med brister inom flera branscher, bland annat it, högkvalificerade, tekniska och vetenskapliga yrken, hotell- och restaurangbranschen samt hälso- och sjukvården. Antalet utexaminerade, särskilt kvinnor, inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik är fortfarande lågt och deras andel ökar endast långsamt, trots särskilda handlingsplaner för dessa ämnen. Kompetensglappen förklaras också av det låga deltagandet i vuxenutbildningar. De nuvarande incitamenten för vuxenutbildning når kanske inte de lågutbildade, för vilka en kompetenshöjning skulle kunna erbjuda bättre sysselsättningsmöjligheter. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. Att åtgärda arbetskraftsbristen och kompetensglappet är en viktig hävstång för att ta itu med den digitala omställningen och möjliggöra den gröna omställningen, och för att nå unionens överordnade mål för sysselsättning och kompetens för 2030.

| (33) | Utöver att reducera de negativa incitamenten för arbete från skatte- och bidragssystemet skulle mer effektiva och riktade aktiveringsåtgärder kunna bidra till att frigöra den stora outnyttjade arbetskapaciteten och minska den växande bristen på arbetskraft och kompetens. Missgynnade grupper, däribland personer med låg utbildningsnivå, invandrarbakgrund eller funktionsnedsättning, är mindre integrerade på arbetsmarknaden. Den genomsnittliga andelen övergångar från arbetslöshet eller inaktivitet till sysselsättning är låg. Detta tyder på att det fortfarande finns utrymme för att effektivisera de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna, särskilt genom mer systematiska utvärderingar och integrerade vägar för arbetssökande som står inför flera hinder på vägen till ett arbete. Det kommer också att krävas en politik för att främja återintegreringen av långtidssjukskrivna arbetstagare, särskilt till följd av utbrändhet och depression (25 % av fallen), som nu vida överstiger antalet arbetslösa, för att ytterligare öka sysselsättningsgraden. |
| --- | --- |

(33)

Utöver att reducera de negativa incitamenten för arbete från skatte- och bidragssystemet skulle mer effektiva och riktade aktiveringsåtgärder kunna bidra till att frigöra den stora outnyttjade arbetskapaciteten och minska den växande bristen på arbetskraft och kompetens. Missgynnade grupper, däribland personer med låg utbildningsnivå, invandrarbakgrund eller funktionsnedsättning, är mindre integrerade på arbetsmarknaden. Den genomsnittliga andelen övergångar från arbetslöshet eller inaktivitet till sysselsättning är låg. Detta tyder på att det fortfarande finns utrymme för att effektivisera de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna, särskilt genom mer systematiska utvärderingar och integrerade vägar för arbetssökande som står inför flera hinder på vägen till ett arbete. Det kommer också att krävas en politik för att främja återintegreringen av långtidssjukskrivna arbetstagare, särskilt till följd av utbrändhet och depression (25 % av fallen), som nu vida överstiger antalet arbetslösa, för att ytterligare öka sysselsättningsgraden.

| (34) | När det gäller arbetskraftsbrist och kompetensglapp finns det farhågor om utbildningssystemens resultat, inkludering och jämlikhet, även mot bakgrund av de höga offentliga utgifterna för utbildning. Skillnaderna i utbildningsresultat är nära kopplade till elevernas socioekonomiska bakgrund och invandrarbakgrund och är bland de största i unionen, vilket leder till ojämlikhet i utbildningen. Att öka yrkesutbildningens attraktionskraft och relevans på arbetsmarknaden kommer att vara avgörande. Att stärka läraryrket genom att tillhandahålla bättre lärarutbildning och fortbildning och genom att utveckla mer flexibla och attraktiva karriärvägar skulle bidra till att minska den växande brist på kvalificerade lärare som riskerar att ytterligare öka den befintliga ojämlikheten i utbildningen. Vissa åtgärder har nyligen redan vidtagits eller är planerade för att stärka läraryrket. Det kommer att vara mycket viktigt att fortsätta övervaka genomförandet av dessa åtgärder och deras effekter. |
| --- | --- |

(34)

När det gäller arbetskraftsbrist och kompetensglapp finns det farhågor om utbildningssystemens resultat, inkludering och jämlikhet, även mot bakgrund av de höga offentliga utgifterna för utbildning. Skillnaderna i utbildningsresultat är nära kopplade till elevernas socioekonomiska bakgrund och invandrarbakgrund och är bland de största i unionen, vilket leder till ojämlikhet i utbildningen. Att öka yrkesutbildningens attraktionskraft och relevans på arbetsmarknaden kommer att vara avgörande. Att stärka läraryrket genom att tillhandahålla bättre lärarutbildning och fortbildning och genom att utveckla mer flexibla och attraktiva karriärvägar skulle bidra till att minska den växande brist på kvalificerade lärare som riskerar att ytterligare öka den befintliga ojämlikheten i utbildningen. Vissa åtgärder har nyligen redan vidtagits eller är planerade för att stärka läraryrket. Det kommer att vara mycket viktigt att fortsätta övervaka genomförandet av dessa åtgärder och deras effekter.

| (35) | Omkring 70 % av Belgiens inhemska bruttoenergiförbrukning täcks av import av fossila bränslen. År 2021 stod olja för 45 % av Belgiens energimix och naturgas för 23 %. Belgiens förbrukning av naturgas minskade med 15 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period under de föregående fem åren, i linje med det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Belgien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18). Förnybar energi stod endast för 13 % av den slutliga energiförbrukningen 2021. Belgien kommer att behöva höja sitt mål för förnybar energi betydligt för att återspegla unionens mer ambitiösa mål. För närvarande är målet 17,5 % fram till 2030, vilket enligt kommissionens bedömning från 2020 inte anses tillräckligt ambitiöst. För att möta den planerade minskningen av kärnenergi och den förväntade ökningen av efterfrågan på el måste energieffektiviteten och andelen el från förnybara energikällor öka avsevärt. Utvecklingen av landbaserade vindkraftsprojekt och den därmed sammanhängande utbyggnaden av kraftnätet hämmas dock fortfarande kraftigt av låg acceptans hos allmänheten och långa förseningar i samband med tillståndsförfaranden, särskilt på grund av upprepade och långdragna överklagandeförfaranden. Ytterligare åtgärder kan vidtas för att påskynda utbyggnaden av landbaserad vindkraft och tillhörande nätförstärkning. Fysisk planering och en översyn av reglerna om vindkraftverkens minimiavstånd från flygplatser, radar och militära områden skulle kunna frigöra mer utrymme för vindkraft. Dessutom skulle tillståndsförfarandet kunna förenklas genom att man ger vind- och nätinfrastrukturprojekt status som övervägande allmänintresse och hanterar överklaganden snabbare. Kommunernas och allmänhetens deltagande i projekt för produktion av förnybar energi skulle kunna öka den lokala acceptansen.
  Utbyggnaden av solenergi på tak (både små- och storskaliga anläggningar) skulle kunna stimuleras ytterligare genom att man antar reformer som föreskriver bindande krav för stora offentliga och kommersiella byggnader, incitament för hyresvärdar och rättsliga ramar som underlättar energidelning. Dessutom skulle egenförbrukning och efterfrågeflexibilitet kunna främjas. En proaktiv utveckling av mer integrerade och konsekventa tioåriga investeringsplaner för elnätet skulle kunna motverka förseningar vid anslutningen av nya vindkraftsprojekt (och andra förnybara energikällor) och slutanvändare (värmepumpar, laddningsstationer för elbilar) och bör föregripa den förväntade ökningen av industrins elförbrukning. |
| --- | --- |

(35)

Omkring 70 % av Belgiens inhemska bruttoenergiförbrukning täcks av import av fossila bränslen. År 2021 stod olja för 45 % av Belgiens energimix och naturgas för 23 %. Belgiens förbrukning av naturgas minskade med 15 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period under de föregående fem åren, i linje med det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Belgien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18). Förnybar energi stod endast för 13 % av den slutliga energiförbrukningen 2021. Belgien kommer att behöva höja sitt mål för förnybar energi betydligt för att återspegla unionens mer ambitiösa mål. För närvarande är målet 17,5 % fram till 2030, vilket enligt kommissionens bedömning från 2020 inte anses tillräckligt ambitiöst. För att möta den planerade minskningen av kärnenergi och den förväntade ökningen av efterfrågan på el måste energieffektiviteten och andelen el från förnybara energikällor öka avsevärt. Utvecklingen av landbaserade vindkraftsprojekt och den därmed sammanhängande utbyggnaden av kraftnätet hämmas dock fortfarande kraftigt av låg acceptans hos allmänheten och långa förseningar i samband med tillståndsförfaranden, särskilt på grund av upprepade och långdragna överklagandeförfaranden. Ytterligare åtgärder kan vidtas för att påskynda utbyggnaden av landbaserad vindkraft och tillhörande nätförstärkning. Fysisk planering och en översyn av reglerna om vindkraftverkens minimiavstånd från flygplatser, radar och militära områden skulle kunna frigöra mer utrymme för vindkraft. Dessutom skulle tillståndsförfarandet kunna förenklas genom att man ger vind- och nätinfrastrukturprojekt status som övervägande allmänintresse och hanterar överklaganden snabbare. Kommunernas och allmänhetens deltagande i projekt för produktion av förnybar energi skulle kunna öka den lokala acceptansen.

Utbyggnaden av solenergi på tak (både små- och storskaliga anläggningar) skulle kunna stimuleras ytterligare genom att man antar reformer som föreskriver bindande krav för stora offentliga och kommersiella byggnader, incitament för hyresvärdar och rättsliga ramar som underlättar energidelning. Dessutom skulle egenförbrukning och efterfrågeflexibilitet kunna främjas. En proaktiv utveckling av mer integrerade och konsekventa tioåriga investeringsplaner för elnätet skulle kunna motverka förseningar vid anslutningen av nya vindkraftsprojekt (och andra förnybara energikällor) och slutanvändare (värmepumpar, laddningsstationer för elbilar) och bör föregripa den förväntade ökningen av industrins elförbrukning.

| (36) | Ytterligare politiska reformer och ytterligare investeringar för att minska utsläppen av växthusgaser inom energi-, industri-, byggnads- och transportsektorn skulle bidra till att minska Belgiens totalt sett höga beroende av import av fossila bränslen. Energieffektivitetsvinster inom industrin skulle kunna stimuleras genom att man förbättrar frivilliga avtal, inför energibesparingar och planer för utfasning av fossila bränslen för de största användarna, stimulerar elektrifiering och ibruktagande av industriella värmepumpar och ytterligare integrerar metoder för cirkulär produktion. Belgien riskerar att inte uppnå sina renoverings- och energieffektivitetsmål för 2030. Utmaningarna med att minska förbrukningen av fossila bränslen i byggnader är fortfarande betydande. De nuvarande investeringsinsatserna för energirenoveringar bör därför intensifieras ytterligare och kompletteras med politiska reformer, exempelvis ett förbud mot fossila bränslen i nya byggnader, obligatoriska energieffektiva renoveringar, utfasning av uppvärmning baserad på fossila bränslen och omställning av incitament till koldioxidsnåla uppvärmningslösningar såsom värmepumpar och fjärrvärmenät som försörjs med återvunnen och förnybar energi. Detta bör åtföljas av en anpassning av utbildningen till de relevanta framväxande gröna tekniska färdigheterna för att säkerställa ett tillräckligt antal tekniker och byggnadsarbetare med lämplig kompetens. Inom transportsektorn står den stora andelen privatbilar för en stor del av oljeförbrukningen i Belgien. Främjande av ”mjuk rörlighet” (t.ex. cykling och delad rörlighet) och användning av kollektivtrafik skulle bidra till att minska användningen av personbilar samt kostnaderna för trafikstockningar. Under 2022 ökade cyklingen som transportsätt för resor till och från arbetet, särskilt i Flandern och Bryssel, tack vare kontinuerliga investeringar i cykelinfrastruktur, marknadsföringssatsningar och riktade incitament. Det finns dock fortfarande utrymme för att ytterligare uppmuntra denna form av mjuk rörlighet genom investeringar i cykelinfrastruktur och trafiksäkerhet för cyklister. Användningen av kollektivtrafik har ännu inte återhämtat sig fullt ut efter covid-19-krisen och skulle kunna främjas ytterligare genom förbättringar av region-, stads- och förortslinjer, investeringar i förnyelse av fordonsbeståndet samt ökad turtäthet. |
| --- | --- |

(36)

Ytterligare politiska reformer och ytterligare investeringar för att minska utsläppen av växthusgaser inom energi-, industri-, byggnads- och transportsektorn skulle bidra till att minska Belgiens totalt sett höga beroende av import av fossila bränslen. Energieffektivitetsvinster inom industrin skulle kunna stimuleras genom att man förbättrar frivilliga avtal, inför energibesparingar och planer för utfasning av fossila bränslen för de största användarna, stimulerar elektrifiering och ibruktagande av industriella värmepumpar och ytterligare integrerar metoder för cirkulär produktion. Belgien riskerar att inte uppnå sina renoverings- och energieffektivitetsmål för 2030. Utmaningarna med att minska förbrukningen av fossila bränslen i byggnader är fortfarande betydande. De nuvarande investeringsinsatserna för energirenoveringar bör därför intensifieras ytterligare och kompletteras med politiska reformer, exempelvis ett förbud mot fossila bränslen i nya byggnader, obligatoriska energieffektiva renoveringar, utfasning av uppvärmning baserad på fossila bränslen och omställning av incitament till koldioxidsnåla uppvärmningslösningar såsom värmepumpar och fjärrvärmenät som försörjs med återvunnen och förnybar energi. Detta bör åtföljas av en anpassning av utbildningen till de relevanta framväxande gröna tekniska färdigheterna för att säkerställa ett tillräckligt antal tekniker och byggnadsarbetare med lämplig kompetens. Inom transportsektorn står den stora andelen privatbilar för en stor del av oljeförbrukningen i Belgien. Främjande av ”mjuk rörlighet” (t.ex. cykling och delad rörlighet) och användning av kollektivtrafik skulle bidra till att minska användningen av personbilar samt kostnaderna för trafikstockningar. Under 2022 ökade cyklingen som transportsätt för resor till och från arbetet, särskilt i Flandern och Bryssel, tack vare kontinuerliga investeringar i cykelinfrastruktur, marknadsföringssatsningar och riktade incitament. Det finns dock fortfarande utrymme för att ytterligare uppmuntra denna form av mjuk rörlighet genom investeringar i cykelinfrastruktur och trafiksäkerhet för cyklister. Användningen av kollektivtrafik har ännu inte återhämtat sig fullt ut efter covid-19-krisen och skulle kunna främjas ytterligare genom förbättringar av region-, stads- och förortslinjer, investeringar i förnyelse av fordonsbeståndet samt ökad turtäthet.

| (37) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft för flera yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskaper för den gröna omställningen, bland annat väg- och vattenbyggnadsingenjörer och kraftverksoperatörer. |
| --- | --- |

(37)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft för flera yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskaper för den gröna omställningen, bland annat väg- och vattenbyggnadsingenjörer och kraftverksoperatörer.

| (38) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1.

| (39) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Belgien bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Belgien bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Belgien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2 % (20).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Stärka insatserna för att effektivisera långvarig vård och omsorg. Gå vidare med reformen av skatte- och bidragssystemen för att minska de negativa incitamenten för arbete genom att flytta skattebördan bort från arbete och förenkla skatte- och bidragssystemet. Se över skatteutgifterna för att minska deras ekonomiskt, socialt och miljömässigt skadliga effekter.

2.

Säkerställa effektiv styrning för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Ta itu med arbetskraftsbrist och kompetensglapp, särskilt genom att stärka aktiveringspolitiken (inklusive vägledning) för att integrera mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden. Förbättra utbildningssystemens resultat och jämlikhet och fortsätta reformerna för att stärka läraryrket.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att öka energieffektiviteten och minska användningen av fossila bränslen i byggnader, genom att ytterligare stimulera utfasningen av fossila bränslen inom industrin och genom att främja användningen av och utbudet av kollektivtrafik samt mjuk rörlighet. Påskynda utbyggnaden av förnybar energi och tillhörande nätinfrastruktur genom att ytterligare förenkla tillståndsförfarandena, bland annat genom att förkorta överklagandeförfarandena, samt anta rättsliga ramar för att ytterligare främja investeringar i anläggningar för förnybar energi och underlätta energidelning. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10161/21 INIT; ST 10161/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 1).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett neutralt bidrag på 0 procentenheter av BNP.

9

(10)  Denna siffra motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Belgiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 1).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Belgiens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 5,4 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Europeiska kommissionen, Ageing Report 2021. Belgiens utgifter för långvarig vård och omsorg beräknas uppgå till 6 % av BNP i scenariot för kostnadskonvergens och i scenariot för konvergens i fråga om kostnader och täckning.

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

19

(20)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

20

---

REKOMMENDATIONER

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/13 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/13

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Bulgariens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2023

(2023/C 312/02)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Bulgarien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Bulgarien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 15 oktober 2021 lämnade Bulgarien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Bulgarien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 15 oktober 2021 lämnade Bulgarien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Bulgarien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 5 maj 2023 lämnade Bulgarien in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Bulgariens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 5 maj 2023 lämnade Bulgarien in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Bulgariens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Bulgarien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Bulgariens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Bulgariens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Bulgarien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Bulgariens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Bulgariens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Bulgariens underskott i de offentliga finanserna från 3,9 % av BNP 2021 till 2,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 23,9 % av BNP i slutet av 2021 till 22,9 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Bulgariens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna under 2023 förväntas överskrida 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte är uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Bulgarien bör ta hänsyn till detta vid behandlingen och genomförandet av 2023 års budget, och vid upprättandet av budgeten för 2024. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Bulgariens underskott i de offentliga finanserna från 3,9 % av BNP 2021 till 2,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 23,9 % av BNP i slutet av 2021 till 22,9 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Bulgariens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna under 2023 förväntas överskrida 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte är uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Bulgarien bör ta hänsyn till detta vid behandlingen och genomförandet av 2023 års budget, och vid upprättandet av budgeten för 2024.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 inkluderade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkta mervärdesskattesatser för uppvärmning och gas och lägre punktskatt på el och naturgas samt flytande gas, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade subventioner till andra konsumenter än hushåll och till systemansvariga för eldistributionssystem för förbrukning av el, till hushåll för förbrukning av naturgas samt till fjärrvärmeföretag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på energiproducenternas och energileverantörernas oförutsedda vinster, nämligen en tillfällig avgift för statsägda företag i energisektorn. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,0 % av BNP 2022, från 3,7 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 inkluderade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkta mervärdesskattesatser för uppvärmning och gas och lägre punktskatt på el och naturgas samt flytande gas, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade subventioner till andra konsumenter än hushåll och till systemansvariga för eldistributionssystem för förbrukning av el, till hushåll för förbrukning av naturgas samt till fjärrvärmeföretag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på energiproducenternas och energileverantörernas oförutsedda vinster, nämligen en tillfällig avgift för statsägda företag i energisektorn. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,0 % av BNP 2022, från 3,7 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Bulgarien (7) att under 2022 följa en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Bulgarien att hålla ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna under kontroll. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Bulgarien (7) att under 2022 följa en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Bulgarien att hålla ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna under kontroll.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Bulgarien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,8 % av BNP 2022 (0,9 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Bulgarien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta expansiva bidrag ingick den extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (extra nettokostnad för budgeten på 0,9 % av BNP) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Bulgarien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Bulgarien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,8 % av BNP 2022 (0,9 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,5 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Bulgarien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta expansiva bidrag ingick den extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (extra nettokostnad för budgeten på 0,9 % av BNP) och kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Bulgarien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än i kommissionens vårprognos 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och 3,3 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,5 % 2023 och 2,4 % 2024, vilket huvudsakligen beror på ett mer negativt antagande vad gäller lagerhållningens utveckling i kommissionens vårprognos 2023 och trots dess mer gynnsamma prognos för export och import under 2023. Den lägre reala BNP-tillväxten i kommissionens vårprognos 2023 beror främst på stora negativa skillnader i bidragen från privat konsumtion, investeringar och export. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än i kommissionens vårprognos 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och 3,3 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,5 % 2023 och 2,4 % 2024, vilket huvudsakligen beror på ett mer negativt antagande vad gäller lagerhållningens utveckling i kommissionens vårprognos 2023 och trots dess mer gynnsamma prognos för export och import under 2023. Den lägre reala BNP-tillväxten i kommissionens vårprognos 2023 beror främst på stora negativa skillnader i bidragen från privat konsumtion, investeringar och export.

| (17) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 6,1 % av BNP 2023. Enligt konvergensprogrammet för 2023 speglar det ökade underskottet under 2023 i huvudsak antagna åtgärder för höjda pensioner och löner, effekterna av omräkning av pensioner enligt inflation och genomsnittslön, högre utgifter för social-, hälso- och utbildningspolitik och högre nationella utgifter för offentliga investeringar. Programmet innehåller inte några andra ändringar av politiken eller konsolideringsåtgärder, eftersom 2023 års budget som kan innehålla sådana finanspolitiska åtgärder inte hade antagits vid tidpunkten för inlämningen av konvergensprogrammet. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 22,9 % i slutet av 2022 till 26,6 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP för 2023. Det är lägre än det underskott som förväntas enligt konvergensprogrammet för 2023, framför allt på grund av lägre förväntade offentliga investeringar och högre inkomster både från skatter och unionen. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 25 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre förväntat underskott och skilda antaganden när det gäller genomförandet av och betalningarna från faciliteten. |
| --- | --- |

(17)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 6,1 % av BNP 2023. Enligt konvergensprogrammet för 2023 speglar det ökade underskottet under 2023 i huvudsak antagna åtgärder för höjda pensioner och löner, effekterna av omräkning av pensioner enligt inflation och genomsnittslön, högre utgifter för social-, hälso- och utbildningspolitik och högre nationella utgifter för offentliga investeringar. Programmet innehåller inte några andra ändringar av politiken eller konsolideringsåtgärder, eftersom 2023 års budget som kan innehålla sådana finanspolitiska åtgärder inte hade antagits vid tidpunkten för inlämningen av konvergensprogrammet. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 22,9 % i slutet av 2022 till 26,6 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP för 2023. Det är lägre än det underskott som förväntas enligt konvergensprogrammet för 2023, framför allt på grund av lägre förväntade offentliga investeringar och högre inkomster både från skatter och unionen. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 25 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre förväntat underskott och skilda antaganden när det gäller genomförandet av och betalningarna från faciliteten.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022 (i synnerhet subventioner till andra konsumenter än hushåll). Kostnaden för dessa åtgärder fortsätter att delvis kompenseras genom skatter på oförutsedda vinster för energileverantörer, nämligen solidaritetsbidrag enligt förordning (EU) 2022/1854 (10). Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,8 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,0 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022 (i synnerhet subventioner till andra konsumenter än hushåll). Kostnaden för dessa åtgärder fortsätter att delvis kompenseras genom skatter på oförutsedda vinster för energileverantörer, nämligen solidaritetsbidrag enligt förordning (EU) 2022/1854 (10). Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,8 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,0 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 (12) rekommenderade rådet Bulgarien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Bulgarien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Bulgarien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 (12) rekommenderade rådet Bulgarien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Bulgarien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Bulgarien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 3,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 1,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror inte på ett riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Bulgarien förväntas att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,9 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14). |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 3,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 1,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror inte på ett riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Bulgarien förväntas att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,9 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14).

| (21) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,7 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 speglar främst högre inkomster från unionen och utfasningen av energistödsåtgärder. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 30,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 28,1 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,7 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 speglar främst högre inkomster från unionen och utfasningen av energistödsåtgärder. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 30,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 28,1 %, i slutet av 2024.

| (22) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder senast 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en nettokostnad för energistödsåtgärder på 0,1 % av BNP 2024, jämfört med 0,8 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder senast 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en nettokostnad för energistödsåtgärder på 0,1 % av BNP 2024, jämfört med 0,8 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (23) | I rådets förordning (EG) nr 1466/97 uppmanas till en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot mot det medelfristiga målet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle en förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP vara lämplig enligt kommissionen. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 4,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,8 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning i primära nettoutgifter under den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen i nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle en lägre ökning i primära nettoutgifter under 2024 vara lämplig. |
| --- | --- |

(23)

I rådets förordning (EG) nr 1466/97 uppmanas till en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot mot det medelfristiga målet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle en förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP vara lämplig enligt kommissionen. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 4,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,8 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning i primära nettoutgifter under den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen i nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle en lägre ökning i primära nettoutgifter under 2024 vara lämplig.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 5,4 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade anpassningen enligt kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödsåtgärderna, vilket framför allt beror på effekterna på årsbasis av pensionsökningar och planerade ökningar av vissa löner i offentlig sektor som mer än väl kompenserar för de positiva effekterna av utfasningen av energistödsåtgärderna. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 5,4 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade anpassningen enligt kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödsåtgärderna, vilket framför allt beror på effekterna på årsbasis av pensionsökningar och planerade ökningar av vissa löner i offentlig sektor som mer än väl kompenserar för de positiva effekterna av utfasningen av energistödsåtgärderna.

| (25) | Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4 % av BNP 2023 till 4,6 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. |
| --- | --- |

(25)

Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4 % av BNP 2023 till 4,6 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten.

| (26) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 4,9 % av BNP 2025 och till 5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte återgå till en nivå under 3 % av BNP under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 30,7 % i slutet av 2024 till 37,1 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 4,9 % av BNP 2025 och till 5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte återgå till en nivå under 3 % av BNP under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 30,7 % i slutet av 2024 till 37,1 % till slutet av 2026.

| (27) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan pågår, om än med ökande risk för förseningar. Bulgarien skickade in en begäran om betalning för 22 delmål och mål i planen som ledde till en sammanlagd utbetalning på 1,37 miljarder EUR. En hög nivå av regeringsinstabilitet har medfört att viktiga lagstiftningsreformer har försenats, t.ex. dem om offentlig upphandling, korruptionsbekämpning och riksåklagarens ansvarsskyldighet. Bristen på politisk stabilitet och administrativ kapacitet har också inneburit att genomförandet av flera viktiga energi- och transportinvesteringar har fördröjts, liksom utfrågningen om viktiga aspekter av planen, nämligen om minskade koldioxidutsläpp i energisektorn. Den andra begäran om betalning har försenats och är nu planerad till september 2023. Det finns dock en betydande risk för att flera delmål och mål kopplade till viktiga reformer inte kommer att ha uppnåtts vid tidpunkten för inlämningen. Arbetet med tillägget till planen och REPowerEU-kapitlet pågår. Tidslinjen för att avsluta detta arbete är fortfarande oklar på grund av den politiska situationen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Bulgariens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(27)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Bulgariens återhämtnings- och resiliensplan pågår, om än med ökande risk för förseningar. Bulgarien skickade in en begäran om betalning för 22 delmål och mål i planen som ledde till en sammanlagd utbetalning på 1,37 miljarder EUR. En hög nivå av regeringsinstabilitet har medfört att viktiga lagstiftningsreformer har försenats, t.ex. dem om offentlig upphandling, korruptionsbekämpning och riksåklagarens ansvarsskyldighet. Bristen på politisk stabilitet och administrativ kapacitet har också inneburit att genomförandet av flera viktiga energi- och transportinvesteringar har fördröjts, liksom utfrågningen om viktiga aspekter av planen, nämligen om minskade koldioxidutsläpp i energisektorn. Den andra begäran om betalning har försenats och är nu planerad till september 2023. Det finns dock en betydande risk för att flera delmål och mål kopplade till viktiga reformer inte kommer att ha uppnåtts vid tidpunkten för inlämningen. Arbetet med tillägget till planen och REPowerEU-kapitlet pågår. Tidslinjen för att avsluta detta arbete är fortfarande oklar på grund av den politiska situationen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Bulgariens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (28) | Kommissionen godkände alla Bulgariens sammanhållningspolitiska programdokument under 2022, med undantag för prioriteringen för Fonden för en rättvis omställning och de territoriella planerna för en rättvis omställning, vilka är avgörande för att mildra omställningens påverkan i kolregionerna. Det är viktigt att gå vidare med ett antagande av de sammanhållningspolitiska programmen och med ett snabbt genomförande av dessa i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Bulgarien. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkände alla Bulgariens sammanhållningspolitiska programdokument under 2022, med undantag för prioriteringen för Fonden för en rättvis omställning och de territoriella planerna för en rättvis omställning, vilka är avgörande för att mildra omställningens påverkan i kolregionerna. Det är viktigt att gå vidare med ett antagande av de sammanhållningspolitiska programmen och med ett snabbt genomförande av dessa i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Bulgarien.

| (29) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Bulgarien inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller minskade koldioxidutsläpp i ekonomin och i energiproduktionen. |
| --- | --- |

(29)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Bulgarien inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller minskade koldioxidutsläpp i ekonomin och i energiproduktionen.

| (30) | Bulgarien fortsätter att ha unionens mest koldioxidintensiva ekonomi, med en växthusgasintensitet som är mer än fyra gånger så hög som unionsgenomsnittet. Under 2021 var andelen fossila bränslen i Bulgariens energimix 63 %, medan kol stod för 26 %, kärnkraft för 22 % och förnybar energi för 15 % (vilket är lägre än unionsgenomsnittet för förnybar energi på 18 %). Bulgariens plan för återhämtning och resiliens innehåller en reform av den strategiska ramen för minskade koldioxidutsläpp i ekonomin, framför allt i energisektorn. Här ingår utarbetande av scenarier och rekommendationer av kommissionen för energiomställning och nationalförsamlingens efterföljande antagande av en färdplan mot klimatneutralitet, med ett slutligt datum för utfasning av kol/brunkol senast 2038. Trots att kommissionen för energiomställning inrättades 2022 har dess rekommendationsrapport försenats. Dessutom antog nationalförsamlingen en resolution i januari 2023 som tvingar regeringen att omförhandla Bulgariens åtaganden för minskade koldioxidutsläpp, inbegripet en investering i ellagring, inom ramen för planen för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

(30)

Bulgarien fortsätter att ha unionens mest koldioxidintensiva ekonomi, med en växthusgasintensitet som är mer än fyra gånger så hög som unionsgenomsnittet. Under 2021 var andelen fossila bränslen i Bulgariens energimix 63 %, medan kol stod för 26 %, kärnkraft för 22 % och förnybar energi för 15 % (vilket är lägre än unionsgenomsnittet för förnybar energi på 18 %). Bulgariens plan för återhämtning och resiliens innehåller en reform av den strategiska ramen för minskade koldioxidutsläpp i ekonomin, framför allt i energisektorn. Här ingår utarbetande av scenarier och rekommendationer av kommissionen för energiomställning och nationalförsamlingens efterföljande antagande av en färdplan mot klimatneutralitet, med ett slutligt datum för utfasning av kol/brunkol senast 2038. Trots att kommissionen för energiomställning inrättades 2022 har dess rekommendationsrapport försenats. Dessutom antog nationalförsamlingen en resolution i januari 2023 som tvingar regeringen att omförhandla Bulgariens åtaganden för minskade koldioxidutsläpp, inbegripet en investering i ellagring, inom ramen för planen för återhämtning och resiliens.

| (31) | Bulgarien har uppvisat en hög säkerhetsnivå i gasförsörjningen mot bakgrund av utmanande omständigheter, främst att landets gasförsörjning från Ryssland avbröts kort efter invasionen av Ukraina. Bulgarien lyckades säkra kortfristiga avtal för leveranser av flytande naturgas (LNG) via Grekland. Sammanlänkningen för gas mellan Grekland och Bulgarien (IGB) togs i bruk i oktober 2022. Detta gjorde det möjligt för Bulgarien att ta emot kompletta volymer av avtalade leveranser från Azerbajdzjan (1 bcm/år, vilket täcker omkring 30 % av den inhemska förbrukningen). Andelen gas i energimixen var 14 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet som är 23 %. Industrin är fortsatt den största gaskonsumenten med en andel på 42 %, inbegripet annan användning än energianvändning. Fjärrvärmesystemen i de stora städerna Sofia och Plovdiv är beroende av naturgas och gör av med ungefär en tredjedel av Bulgariens totala naturgasförbrukning. Bulgariens förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Bulgarien uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18). |
| --- | --- |

(31)

Bulgarien har uppvisat en hög säkerhetsnivå i gasförsörjningen mot bakgrund av utmanande omständigheter, främst att landets gasförsörjning från Ryssland avbröts kort efter invasionen av Ukraina. Bulgarien lyckades säkra kortfristiga avtal för leveranser av flytande naturgas (LNG) via Grekland. Sammanlänkningen för gas mellan Grekland och Bulgarien (IGB) togs i bruk i oktober 2022. Detta gjorde det möjligt för Bulgarien att ta emot kompletta volymer av avtalade leveranser från Azerbajdzjan (1 bcm/år, vilket täcker omkring 30 % av den inhemska förbrukningen). Andelen gas i energimixen var 14 %, vilket är lägre än unionsgenomsnittet som är 23 %. Industrin är fortsatt den största gaskonsumenten med en andel på 42 %, inbegripet annan användning än energianvändning. Fjärrvärmesystemen i de stora städerna Sofia och Plovdiv är beroende av naturgas och gör av med ungefär en tredjedel av Bulgariens totala naturgasförbrukning. Bulgariens förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Bulgarien uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18).

| (32) | Beträffande förnybar energi måste Bulgarien fortfarande avlägsna hindren för att installera anläggningar för förnybar energi och ansluta dem till nätet, vilket ingår i ett åtagande i landets plan för återhämtning och resiliens. I januari 2023 förde kommissionen Bulgarien vidare till Europeiska unionens domstol, i enlighet med artikel 260.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, för att inte ha införlivat Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) med den nationella lagstiftningen. Ett större fokus på energilagring skulle bidra till att påskynda införandet av förnybar energi i stor skala i Bulgarien. Dessutom skulle en förbättrad nätförvaltning, för att göra det mer flexibelt, kunna underlätta integrering av ytterligare installationer för förnybar energi. Samtidigt bör Bulgarien fortsätta att utveckla sammanlänkningar för energi med tillräcklig kapacitet med sina grannländer. Investeringar i infrastruktur för fossila bränslen måste begränsas till vad som är absolut nödvändigt och sådan infrastruktur måste utformas till att vara framtidssäker, för att undvika inlåsning i teknik som inte är förenlig med klimatmålen eller som ökar kostnaden för energiomställningen. |
| --- | --- |

(32)

Beträffande förnybar energi måste Bulgarien fortfarande avlägsna hindren för att installera anläggningar för förnybar energi och ansluta dem till nätet, vilket ingår i ett åtagande i landets plan för återhämtning och resiliens. I januari 2023 förde kommissionen Bulgarien vidare till Europeiska unionens domstol, i enlighet med artikel 260.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, för att inte ha införlivat Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (19) med den nationella lagstiftningen. Ett större fokus på energilagring skulle bidra till att påskynda införandet av förnybar energi i stor skala i Bulgarien. Dessutom skulle en förbättrad nätförvaltning, för att göra det mer flexibelt, kunna underlätta integrering av ytterligare installationer för förnybar energi. Samtidigt bör Bulgarien fortsätta att utveckla sammanlänkningar för energi med tillräcklig kapacitet med sina grannländer. Investeringar i infrastruktur för fossila bränslen måste begränsas till vad som är absolut nödvändigt och sådan infrastruktur måste utformas till att vara framtidssäker, för att undvika inlåsning i teknik som inte är förenlig med klimatmålen eller som ökar kostnaden för energiomställningen.

| (33) | Bulgariens plan för återhämtning och resiliens innehåller över 1 miljard EUR i investeringar avsedda för förbättrad energieffektivitet i både offentliga och privata byggnader, med krav på att genomföra projekt i praktiken. Inrättandet av den nationella fonden för minskade koldioxidutsläpp, planerat till 2023, är avgörande för att kunna genomföra Bulgariens långsiktiga strategi att renovera sitt byggnadsbestånd, vid sidan av att locka fler privata investeringar genom att anpassa upplägget till renoveringsprogram. Ytterligare insatser behövs för att nå en strukturell lösning på energifattigdomen, i första hand genom särskilda ordningar och tekniskt och administrativt stöd som speglar behoven hos utsatta grupper. Bulgarien måste öka sina ansträngningar att minska växthusgasutsläppen, öka andelen förnybar energi och höja målsättningarna avseende energieffektivitet för att kunna uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(33)

Bulgariens plan för återhämtning och resiliens innehåller över 1 miljard EUR i investeringar avsedda för förbättrad energieffektivitet i både offentliga och privata byggnader, med krav på att genomföra projekt i praktiken. Inrättandet av den nationella fonden för minskade koldioxidutsläpp, planerat till 2023, är avgörande för att kunna genomföra Bulgariens långsiktiga strategi att renovera sitt byggnadsbestånd, vid sidan av att locka fler privata investeringar genom att anpassa upplägget till renoveringsprogram. Ytterligare insatser behövs för att nå en strukturell lösning på energifattigdomen, i första hand genom särskilda ordningar och tekniskt och administrativt stöd som speglar behoven hos utsatta grupper. Bulgarien måste öka sina ansträngningar att minska växthusgasutsläppen, öka andelen förnybar energi och höja målsättningarna avseende energieffektivitet för att kunna uppnå målen i 55 %-paketet.

| (34) | Mellan 2005 och 2021 ökade växthusgasutsläppen från inhemska transporter förutom flyg i Bulgarien med 19,5 %, samtidigt som de minskade med i genomsnitt 7,5 % i unionen. Ungefär en fjärdedel av landets växthusgasutsläpp kommer från denna sektor. Användningen av utsläppsfria personbilar är låg, liksom förekomsten av offentliga laddningspunkter i Bulgarien. Utbyggnaden av den bulgariska delen av det transeuropeiska transportnätet har drabbats av förseningar, särskilt när det gäller järnvägsinfrastruktur, vilket hämmar multimodalitet och möjligheterna att förbättra transporternas effektivitet och hållbarhet. Luftföroreningar utgör en betydande hälsorisk för den bulgariska befolkningen. |
| --- | --- |

(34)

Mellan 2005 och 2021 ökade växthusgasutsläppen från inhemska transporter förutom flyg i Bulgarien med 19,5 %, samtidigt som de minskade med i genomsnitt 7,5 % i unionen. Ungefär en fjärdedel av landets växthusgasutsläpp kommer från denna sektor. Användningen av utsläppsfria personbilar är låg, liksom förekomsten av offentliga laddningspunkter i Bulgarien. Utbyggnaden av den bulgariska delen av det transeuropeiska transportnätet har drabbats av förseningar, särskilt när det gäller järnvägsinfrastruktur, vilket hämmar multimodalitet och möjligheterna att förbättra transporternas effektivitet och hållbarhet. Luftföroreningar utgör en betydande hälsorisk för den bulgariska befolkningen.

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades arbetskraftbrist i Bulgarien inom ett antal yrken som kräver specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen (20). Europeiska socialfonden+ har anslagit 152 miljoner EUR till åtgärder för att främja grön kompetens och gröna jobb under 2021–2027. Fonden för en rättvis omställning ger också möjlighet att ta hänsyn till den sociala dimensionen av den gröna omställningen i tre lämpliga regioner i landet. |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades arbetskraftbrist i Bulgarien inom ett antal yrken som kräver specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen (20). Europeiska socialfonden+ har anslagit 152 miljoner EUR till åtgärder för att främja grön kompetens och gröna jobb under 2021–2027. Fonden för en rättvis omställning ger också möjlighet att ta hänsyn till den sociala dimensionen av den gröna omställningen i tre lämpliga regioner i landet.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 3.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Bulgarien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 4,6 % (22).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Säkerställa en ändamålsenlig styrningsstruktur och stärka den administrativa kapaciteten för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av planen för återhämtning och resiliens. Skyndsamt färdigställa REPowerEU-kapitlet för att snarast påbörja dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska beroendet av fossila bränslen och påskynda energiomställningen genom ett snabbare införande av förnybara energikällor och samtidigt säkerställa lagringskapacitet för att öka flexibiliteten i energisystemet. Stärka elnätsinfrastrukturen och förbättra förvaltningen av den genom att effektivisera anslutningsförfarandena och införa smarta nätelement. Fortsätta ansträngningarna att öka sammanlänkningen med grannländer. Påskynda byggnadsrenoveringar för att främja energieffektivitet och bekämpa energifattigdom. Främja nya framtidssäkra lösningar för fjärrvärme och hållbar stadstrafik samt påskynda utbyggnaden av järnvägsinfrastrukturen. Öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 8091/2022 INIT, ST 8091/2022 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 6).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

9

(10)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 261I, 7.10.2022, s. 1).

10

(11)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Bulgariens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 11).

12

(13)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Bulgariens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 12,9 % i nominella termer.

13

(14)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

14

(15)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

15

(16)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2021, s. 82).

19

(20)  Labour shortages report 2022, Europeiska arbetsmyndigheten.

20

Labour shortages report 2022

(21)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

(22)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

22

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/22

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Tjeckiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2023

(2023/C 312/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 1 juni 2021 lämnade Tjeckien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Tjeckien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 1 juni 2021 lämnade Tjeckien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Tjeckien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 13 april 2023 lämnade Tjeckien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Tjeckiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 13 april 2023 lämnade Tjeckien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Tjeckiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Tjeckien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Tjeckiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Tjeckiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Tjeckien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Tjeckiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Tjeckiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tjeckien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Tjeckien inte har några makroekonomiska obalanser. Landets sårbarheter handlar framför allt om priskonkurrens och huspriser, men de kommer sannolikt att vara begränsade i framtiden, eftersom hushållens skuldsättning är begränsad och inflationen förväntas minska betydligt snabbare än unionsgenomsnittet. Ekonomin har påverkats kraftigt av energiprischocken med snabbt stigande inflation. Den expansiva finanspolitiken sedan covid-19-pandemin har även bidragit till att inflationen tagit fart. Medan det sammantagna pristrycket förblir högt beräknas priskonkurrensen delvis återhämta sig på grund av sjunkande energipriser, och det föreligger inga omedelbara hållbarhetsproblem utifrån. Inflationen förväntas sjunka betydligt snabbare än unionsgenomsnittet. Om inflationen emellertid håller i sig kan detta medföra vissa risker för Tjeckiens konkurrenskraft. Försämringen av bytesbalansen under senare tid motiverar noggrann ytterligare övervakning. De senaste åren har efterfrågan på bostäder ökat kraftigt, till följd av låga räntor, stora inkomstökningar och lättade makrotillsynsåtgärder, och utbudet av bostäder har inte kunnat hålla jämna steg. Huspriserna ökade kraftigare under pandemin, men började dämpas i mitten av 2022 på grund av högre räntor och strängare lånevillkor. Risken för en betydande korrigering av huspriserna verkar emellertid vara låg, hushållens skuldsättning är begränsad och banksektorn är sund. På medellång sikt skulle ett fortsatt begränsat utbud emellertid kunna fortsätta att driva upp priserna. Det krävs fortsatta ansträngningar för att hålla tillbaka inflationen. För att snabbt kunna få ner inflationen krävs det en kraftig minskning av efterfrågan, vilket i sin tur kan uppnås genom en tillräckligt stram penning- och finanspolitik. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tjeckien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Tjeckien inte har några makroekonomiska obalanser. Landets sårbarheter handlar framför allt om priskonkurrens och huspriser, men de kommer sannolikt att vara begränsade i framtiden, eftersom hushållens skuldsättning är begränsad och inflationen förväntas minska betydligt snabbare än unionsgenomsnittet. Ekonomin har påverkats kraftigt av energiprischocken med snabbt stigande inflation. Den expansiva finanspolitiken sedan covid-19-pandemin har även bidragit till att inflationen tagit fart. Medan det sammantagna pristrycket förblir högt beräknas priskonkurrensen delvis återhämta sig på grund av sjunkande energipriser, och det föreligger inga omedelbara hållbarhetsproblem utifrån. Inflationen förväntas sjunka betydligt snabbare än unionsgenomsnittet. Om inflationen emellertid håller i sig kan detta medföra vissa risker för Tjeckiens konkurrenskraft. Försämringen av bytesbalansen under senare tid motiverar noggrann ytterligare övervakning. De senaste åren har efterfrågan på bostäder ökat kraftigt, till följd av låga räntor, stora inkomstökningar och lättade makrotillsynsåtgärder, och utbudet av bostäder har inte kunnat hålla jämna steg. Huspriserna ökade kraftigare under pandemin, men började dämpas i mitten av 2022 på grund av högre räntor och strängare lånevillkor. Risken för en betydande korrigering av huspriserna verkar emellertid vara låg, hushållens skuldsättning är begränsad och banksektorn är sund. På medellång sikt skulle ett fortsatt begränsat utbud emellertid kunna fortsätta att driva upp priserna. Det krävs fortsatta ansträngningar för att hålla tillbaka inflationen. För att snabbt kunna få ner inflationen krävs det en kraftig minskning av efterfrågan, vilket i sin tur kan uppnås genom en tillräckligt stram penning- och finanspolitik.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tjeckiens underskott i de offentliga finanserna från 5,1 % av BNP 2021 till 3,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 42,0 % av BNP i slutet av 2021 till 44,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 utfärdade kommissionen en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Tjeckiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Tjeckien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och vid utarbetandet av budgeten för 2024. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tjeckiens underskott i de offentliga finanserna från 5,1 % av BNP 2021 till 3,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 42,0 % av BNP i slutet av 2021 till 44,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 utfärdade kommissionen en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Tjeckiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Tjeckien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och vid utarbetandet av budgeten för 2024.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade dessa finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bensin och diesel, avskaffande av vägavgifter för företag och en sänkning av den tilläggsavgift på förnybar energi som slutanvändarna betalade. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade ett engångsbidrag till energiräkningarna (”spartariffen”), stöd till industrin som påverkats av de höga energipriserna och ett engångsbidrag för barn. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,7 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade dessa finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bensin och diesel, avskaffande av vägavgifter för företag och en sänkning av den tilläggsavgift på förnybar energi som slutanvändarna betalade. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade ett engångsbidrag till energiräkningarna (”spartariffen”), stöd till industrin som påverkats av de höga energipriserna och ett engångsbidrag för barn. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,7 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tjeckien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tjeckien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,1 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Tjeckien att stödja återhämtningen, bland annat med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Tjeckien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Därför upprätthöll Tjeckien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,1 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Tjeckien att stödja återhämtningen, bland annat med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Tjeckien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Därför upprätthöll Tjeckien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,1 % 2023 och med 3,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en liknande real BNP-tillväxt, 0,2 % 2023 och 2,6 % 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,1 % 2023 och med 3,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en liknande real BNP-tillväxt, 0,2 % 2023 och 2,6 % 2024.

| (18) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,5 % av BNP 2023. Den marginella minskningen under 2023 återspeglar främst högre utgifter såsom subventioner inom ramen för energistödåtgärderna, eller större fasta bruttoinvesteringar, vilka uppvägs av en lägre ökning av andra utgiftsposter och högre inkomster från unionsmedel. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 44,1 % i slutet av 2022 till 43,5 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,6 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 42,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en förväntad högre nominell BNP-tillväxt. |
| --- | --- |

(18)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,5 % av BNP 2023. Den marginella minskningen under 2023 återspeglar främst högre utgifter såsom subventioner inom ramen för energistödåtgärderna, eller större fasta bruttoinvesteringar, vilka uppvägs av en lägre ökning av andra utgiftsposter och högre inkomster från unionsmedel. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 44,1 % i slutet av 2022 till 43,5 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,6 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 42,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en förväntad högre nominell BNP-tillväxt.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt sänkningen av den tilläggsavgift på förnybar energi som slutanvändarna betalade och sänkningen av punktskatter på diesel) samt nya åtgärder såsom ett tak för el- och gaspriserna och stöd inom värmesektorn. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på oförutsedda vinster från energileverantörer, nämligen en avgift som elproducenter betalar på intäkter över en viss prisnivå och en skatt på oförutsedda vinster för företag verksamma inom produktion och handel med el och gas, fossil gruvdrift, bränslen och petrokemiska produkter. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt sänkningen av den tilläggsavgift på förnybar energi som slutanvändarna betalade och sänkningen av punktskatter på diesel) samt nya åtgärder såsom ett tak för el- och gaspriserna och stöd inom värmesektorn. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på oförutsedda vinster från energileverantörer, nämligen en avgift som elproducenter betalar på intäkter över en viss prisnivå och en skatt på oförutsedda vinster för företag verksamma inom produktion och handel med el och gas, fossil gruvdrift, bränslen och petrokemiska produkter. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Tjeckien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Tjeckien bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Tjeckien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Tjeckien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Tjeckien bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Tjeckien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förutser kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 1,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken under 2022 (– 0,1 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också den lägre kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,5 procentenheter (13). Tjeckien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Tjeckien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom förbättrad energieffektivitet i offentliga byggnader eller investeringar i järnvägar eller digitala tjänster som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förutser kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 1,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken under 2022 (– 0,1 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också den lägre kostnaden för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,5 procentenheter (13). Tjeckien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Tjeckien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom förbättrad energieffektivitet i offentliga byggnader eller investeringar i järnvägar eller digitala tjänster som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst utfasningen av energistödåtgärder vilket leder till lägre stöd och en lägre ökning av sociala utbetalningar jämfört med den nominella BNP-tillväxten. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 44,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,0 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 43,1 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst utfasningen av energistödåtgärder vilket leder till lägre stöd och en lägre ökning av sociala utbetalningar jämfört med den nominella BNP-tillväxten. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 44,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,0 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 43,1 % i slutet av 2024.

| (23) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder kommer att vara 0,0 % av BNP 2024, jämfört med 1,3 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder kommer att vara 0,0 % av BNP 2024, jämfört med 1,3 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet, med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP, skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 6,0 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över unionsgenomsnittet och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta tillväxttakten för 2024. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet, med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP, skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 6,0 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över unionsgenomsnittet och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta tillväxttakten för 2024.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (26) | Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 4,9 % av BNP 2023 till 4,4 % av BNP 2024. De minskade investeringarna återspeglar en minskning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, förutom genom faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 4,9 % av BNP 2023 till 4,4 % av BNP 2024. De minskade investeringarna återspeglar en minskning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, förutom genom faciliteten.

| (27) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,4 % av BNP 2025 och till 2,2 % senast 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför sjunka under 3 % av BNP 2024. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 44,0 % i slutet av 2024 till 45,0 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,4 % av BNP 2025 och till 2,2 % senast 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför sjunka under 3 % av BNP 2024. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 44,0 % i slutet av 2024 till 45,0 % till slutet av 2026.

| (28) | Tjeckien är utsatt för risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. Under de senaste tre åren har en rad finanspolitiska åtgärder införts med bestående effekter. Bland dessa har en nedsättning av inkomstskatteunderlaget för privatpersoner och flera indexeringar av socialförsäkringsutgifterna som överstiger det lagstadgade minimumet medfört en försämring av det strukturella saldot. Kostnadsökningar till följd av en åldrande befolkning medför ytterligare belastning när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. En beräknad fördubbling av äldrekvoten (16) och begränsningen av pensionsåldern efter 2030 förväntas leda till att pensionsutgifterna ökar från 8,8 % av BNP under 2030 till 11,4 % fram till 2050. Den åldrande befolkningen väntas dessutom leda till en ökning av de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård samt långtidsvård med 0,9 respektive 1,7 procentenheter av BNP fram till 2070. Möjliga åtgärder för att uppnå hållbarhet i de offentliga finanserna på lång sikt omfattar en justering av pensionsåldern i enlighet med den förväntade ökningen av medellivslängden, tillhandahållande av incitament för att öka förvärvsfrekvensen bland äldre, begränsning av förtida uttag av pension, justering av pensionsindexeringsnivåerna och en ökning av tillgången på arbetskraft i syfte att säkerställa högre intäkter till pensionssystemet. |
| --- | --- |

(28)

Tjeckien är utsatt för risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. Under de senaste tre åren har en rad finanspolitiska åtgärder införts med bestående effekter. Bland dessa har en nedsättning av inkomstskatteunderlaget för privatpersoner och flera indexeringar av socialförsäkringsutgifterna som överstiger det lagstadgade minimumet medfört en försämring av det strukturella saldot. Kostnadsökningar till följd av en åldrande befolkning medför ytterligare belastning när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt. En beräknad fördubbling av äldrekvoten (16) och begränsningen av pensionsåldern efter 2030 förväntas leda till att pensionsutgifterna ökar från 8,8 % av BNP under 2030 till 11,4 % fram till 2050. Den åldrande befolkningen väntas dessutom leda till en ökning av de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård samt långtidsvård med 0,9 respektive 1,7 procentenheter av BNP fram till 2070. Möjliga åtgärder för att uppnå hållbarhet i de offentliga finanserna på lång sikt omfattar en justering av pensionsåldern i enlighet med den förväntade ökningen av medellivslängden, tillhandahållande av incitament för att öka förvärvsfrekvensen bland äldre, begränsning av förtida uttag av pension, justering av pensionsindexeringsnivåerna och en ökning av tillgången på arbetskraft i syfte att säkerställa högre intäkter till pensionssystemet.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan håller på att genomföras, men det finns risk för vissa förseningar. Tjeckien lämnade in en ansökan om utbetalning motsvarande 37 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilken resulterade i en total utbetalning på 928 miljoner EUR. Det krävs ytterligare förbättringar av den administrativa kapaciteten och prioriteringar av viktiga reformer och investeringar för att säkerställa att planen genomförs i tid. En revidering av planen förväntas under 2023 med tillägg för att täcka det nya REPowerEU-kapitlet och anpassa ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Tjeckien den 30 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd på upp till 11 miljarder EUR inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Tjeckiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Tjeckiens återhämtnings- och resiliensplan håller på att genomföras, men det finns risk för vissa förseningar. Tjeckien lämnade in en ansökan om utbetalning motsvarande 37 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilken resulterade i en total utbetalning på 928 miljoner EUR. Det krävs ytterligare förbättringar av den administrativa kapaciteten och prioriteringar av viktiga reformer och investeringar för att säkerställa att planen genomförs i tid. En revidering av planen förväntas under 2023 med tillägg för att täcka det nya REPowerEU-kapitlet och anpassa ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Tjeckien den 30 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd på upp till 11 miljarder EUR inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Tjeckiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Tjeckiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Tjeckien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Tjeckiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Tjeckien.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Tjeckien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till bostäder, energipolitik och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Tjeckien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till bostäder, energipolitik och den gröna omställningen.

| (32) | Andelen rimligt prissatta bostäder i Tjeckien har under de senaste fem åren varit bland de lägsta i unionen, med stora skillnader mellan olika regioner. Kraftiga bostadsprisökningar och gjort det svårt för medelinkomsttagare att köpa fastigheter. Detta har lett till en ökad efterfrågan på hyresbostäder och gjort att dessa har blivit mindre överkomliga. Dessutom är det subventionerade bostadsbeståndet för litet för att tillgodose efterfrågan från alla utsatta hushåll med låg inkomst (det stod 2020 för 0,4 % av det totala bostadsbeståndet, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 7–8 % (17)) och befintliga bostadsbidrag utnyttjas inte i tillräcklig utsträckning, delvis på grund av administrativa bördor, stigmatisering och bristande medvetenhet. Följaktligen har antalet familjer med bostadsbehov ökat på senare år, vilket medför ökade kostnader för den offentliga budgeten och hälso- och sjukvårdssystemet. Dessa befintliga utmaningar har försvårats ytterligare av covid-19-pandemin och tillströmningen av människor som flyr från kriget i Ukraina. Sammanhållningspolitiska medel utgör fortsatt en viktig källa för att testa och finansiera investeringar i subventionerat boende och bidrar således till socialt skydd och social inkludering. För en avsevärd förbättring av situationen krävs emellertid andra finansieringskällor. Tjeckien saknar lagstiftning och ett övergripande regelverk om subventionerat boende, vilket gör det svårt att samordna den fragmenterade bostadspolitiken och fastställa de nationella och regionala organens ansvarsområden. Stabil och hållbar finansiering från nationella källor skulle tillsammans med antagandet av incitament för hyresbostäder och kooperativa bostäder hjälpa till att öka tillgången till boende till rimlig kostnad och säkerställa kontinuitet och en utvidgning av sådana insatser. Ändamålsenlig samordning kommer att vara avgörande för att öka bostadsutbudet, renovering och ombyggnad av befintliga bostadsenheter och användning av lediga bostäder. |
| --- | --- |

(32)

Andelen rimligt prissatta bostäder i Tjeckien har under de senaste fem åren varit bland de lägsta i unionen, med stora skillnader mellan olika regioner. Kraftiga bostadsprisökningar och gjort det svårt för medelinkomsttagare att köpa fastigheter. Detta har lett till en ökad efterfrågan på hyresbostäder och gjort att dessa har blivit mindre överkomliga. Dessutom är det subventionerade bostadsbeståndet för litet för att tillgodose efterfrågan från alla utsatta hushåll med låg inkomst (det stod 2020 för 0,4 % av det totala bostadsbeståndet, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på 7–8 % (17)) och befintliga bostadsbidrag utnyttjas inte i tillräcklig utsträckning, delvis på grund av administrativa bördor, stigmatisering och bristande medvetenhet. Följaktligen har antalet familjer med bostadsbehov ökat på senare år, vilket medför ökade kostnader för den offentliga budgeten och hälso- och sjukvårdssystemet. Dessa befintliga utmaningar har försvårats ytterligare av covid-19-pandemin och tillströmningen av människor som flyr från kriget i Ukraina. Sammanhållningspolitiska medel utgör fortsatt en viktig källa för att testa och finansiera investeringar i subventionerat boende och bidrar således till socialt skydd och social inkludering. För en avsevärd förbättring av situationen krävs emellertid andra finansieringskällor. Tjeckien saknar lagstiftning och ett övergripande regelverk om subventionerat boende, vilket gör det svårt att samordna den fragmenterade bostadspolitiken och fastställa de nationella och regionala organens ansvarsområden. Stabil och hållbar finansiering från nationella källor skulle tillsammans med antagandet av incitament för hyresbostäder och kooperativa bostäder hjälpa till att öka tillgången till boende till rimlig kostnad och säkerställa kontinuitet och en utvidgning av sådana insatser. Ändamålsenlig samordning kommer att vara avgörande för att öka bostadsutbudet, renovering och ombyggnad av befintliga bostadsenheter och användning av lediga bostäder.

| (33) | Sedan Rysslands invasion i Ukraina inleddes har Tjeckien vidtagit åtgärder för att motverka landets kraftiga beroende av import av fossila bränslen från Ryssland genom att diversifiera sin försörjning av gas. Tjeckien har exempelvis ställt om från att ha varit helt beroende av ryska gasleveranser till att använda huvudsakligen diversifierade gasleveranser från Norge och import av flytande naturgas (LNG). Landet har emellertid inte minskat förbrukningen av fossila bränslen, vilket gör att det fortsatt utsätts för stora risker när det gäller avbrott i försörjningen och pristoppar, med stora negativa effekter för hushållen och industrin. Tjeckiens förbrukning av naturgas minskade med 17 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Tjeckien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). |
| --- | --- |

(33)

Sedan Rysslands invasion i Ukraina inleddes har Tjeckien vidtagit åtgärder för att motverka landets kraftiga beroende av import av fossila bränslen från Ryssland genom att diversifiera sin försörjning av gas. Tjeckien har exempelvis ställt om från att ha varit helt beroende av ryska gasleveranser till att använda huvudsakligen diversifierade gasleveranser från Norge och import av flytande naturgas (LNG). Landet har emellertid inte minskat förbrukningen av fossila bränslen, vilket gör att det fortsatt utsätts för stora risker när det gäller avbrott i försörjningen och pristoppar, med stora negativa effekter för hushållen och industrin. Tjeckiens förbrukning av naturgas minskade med 17 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Tjeckien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (18).

| (34) | Utbyggnaden av förnybar energi har försvårats i Tjeckien, huvudsakligen på grund av rättsliga begränsningar, tillståndsförfaranden och begränsad kapacitet i distributionsnätet. Tjeckien har vidtagit åtgärder för att hantera ett antal utmaningar på regleringsnivå, såsom avskaffandet av kravet på licens för elproduktion och bygglov för mindre solceller (upp till 50 kWp) samt ändrat lagstiftningen för att underlätta installation. Ytterligare ansträngningar krävs emellertid för att stärka energigemenskaper och egenanvändare av förnybar energi, införa en gemensam kontaktpunkt för förnybara energikällor samt införa prioriterade områden för att främja utbyggnaden av förnybara energikällor genom att uppmuntra nätutbyggnad, elsystemets flexibilitet (såsom efterfrågeflexibilitet eller lagring) och installation av små system och smarta mätare kommer att vara avgörande. Regleringsreformer som rör näten bör åtföljas av investeringar i ökad nätkapacitet samt ge incitament för flexibilitet och utbyggnad av förnybar energi. Inom den tjeckiska industrin finns vidare en stabil potential för tillverkning av grön teknik och landet kan påskynda investeringar i utveckling och utvidgning av klimatvänliga lösningar och lösningar för utfasning av fossila bränslen för att uppnå nollutsläpp 2050. |
| --- | --- |

(34)

Utbyggnaden av förnybar energi har försvårats i Tjeckien, huvudsakligen på grund av rättsliga begränsningar, tillståndsförfaranden och begränsad kapacitet i distributionsnätet. Tjeckien har vidtagit åtgärder för att hantera ett antal utmaningar på regleringsnivå, såsom avskaffandet av kravet på licens för elproduktion och bygglov för mindre solceller (upp till 50 kWp) samt ändrat lagstiftningen för att underlätta installation. Ytterligare ansträngningar krävs emellertid för att stärka energigemenskaper och egenanvändare av förnybar energi, införa en gemensam kontaktpunkt för förnybara energikällor samt införa prioriterade områden för att främja utbyggnaden av förnybara energikällor genom att uppmuntra nätutbyggnad, elsystemets flexibilitet (såsom efterfrågeflexibilitet eller lagring) och installation av små system och smarta mätare kommer att vara avgörande. Regleringsreformer som rör näten bör åtföljas av investeringar i ökad nätkapacitet samt ge incitament för flexibilitet och utbyggnad av förnybar energi. Inom den tjeckiska industrin finns vidare en stabil potential för tillverkning av grön teknik och landet kan påskynda investeringar i utveckling och utvidgning av klimatvänliga lösningar och lösningar för utfasning av fossila bränslen för att uppnå nollutsläpp 2050.

| (35) | Ökningen av energipriserna på grund av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina har tydliggjort att energieffektiviteten behöver förbättras inom det tjeckiska bostadsbeståndet samt bekämpningen av energifattigdom. Tjeckien har reagerat genom att lansera program för bostadshus och genom att hjälpa äldre och låginkomsthushåll. Det behövs emellertid fler satsningar för att förbättra energieffektiviteten genom att göra den mer tillgänglig. Detta kan uppnås genom att underlätta administrativ tillgång till stöd, både för hushållen och industrin, inbegripet genom att bygga upp de offentliga myndigheternas kapacitet och kompetens. För att säkerställa att befolkningen är medvetna om behovet av och fördelarna med att minska energianvändningen samt hjälpa privatpersoner och industrin att lätt få tillgång till stöd krävs det även informationskampanjer och särskild landsomfattande rådgivning. Dessutom måste Tjeckien påskynda kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare som för närvarande saknar de färdigheter som krävs för renovering av byggnader. |
| --- | --- |

(35)

Ökningen av energipriserna på grund av Rysslands aggressionskrig mot Ukraina har tydliggjort att energieffektiviteten behöver förbättras inom det tjeckiska bostadsbeståndet samt bekämpningen av energifattigdom. Tjeckien har reagerat genom att lansera program för bostadshus och genom att hjälpa äldre och låginkomsthushåll. Det behövs emellertid fler satsningar för att förbättra energieffektiviteten genom att göra den mer tillgänglig. Detta kan uppnås genom att underlätta administrativ tillgång till stöd, både för hushållen och industrin, inbegripet genom att bygga upp de offentliga myndigheternas kapacitet och kompetens. För att säkerställa att befolkningen är medvetna om behovet av och fördelarna med att minska energianvändningen samt hjälpa privatpersoner och industrin att lätt få tillgång till stöd krävs det även informationskampanjer och särskild landsomfattande rådgivning. Dessutom måste Tjeckien påskynda kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare som för närvarande saknar de färdigheter som krävs för renovering av byggnader.

| (36) | En minskning av Tjeckiens exponering mot fossila bränslen kan också uppnås genom en övergång till utsläppsfri järnväg och andra former av utsläppsfri rörlighet. Utbyggnaden av utsläppsfria vägfordon och framåtsyftande laddnings- och tankningsinfrastruktur med hög kapacitet har emellertid varit svag. På regleringssidan bör översynen av den nationella handlingsplanen för ren mobilitet och tillhörande ändringar av regelverket utgöra en utgångspunkt för tillhandahållandet av gynnsamma förutsättningar och undanröja hinder för övergången till utsläppsfri mobilitet. |
| --- | --- |

(36)

En minskning av Tjeckiens exponering mot fossila bränslen kan också uppnås genom en övergång till utsläppsfri järnväg och andra former av utsläppsfri rörlighet. Utbyggnaden av utsläppsfria vägfordon och framåtsyftande laddnings- och tankningsinfrastruktur med hög kapacitet har emellertid varit svag. På regleringssidan bör översynen av den nationella handlingsplanen för ren mobilitet och tillhörande ändringar av regelverket utgöra en utgångspunkt för tillhandahållandet av gynnsamma förutsättningar och undanröja hinder för övergången till utsläppsfri mobilitet.

| (37) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Tjeckien inom sju yrken som kräver särskilda kunskaper med koppling till den gröna omställningen (till exempel rörmokare, rörläggare, elektriker och industrielektriker) (19). |
| --- | --- |

(37)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Tjeckien inom sju yrken som kräver särskilda kunskaper med koppling till den gröna omställningen (till exempel rörmokare, rörläggare, elektriker och industrielektriker) (19).

| (38) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en återhållsam finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 6,0 % (21).

Bevara nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, i syfte att uppnå en återhållsam finanspolitisk situation på medellång sikt.

Vidta åtgärder för att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, inklusive hållbarheten i pensionssystemet.

2.

Påskynda genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, även genom att se till att det finns tillräcklig administrativ kapacitet och snabbt färdigställa tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att snabbt kunna inleda dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Stärka tillhandahållandet av subventionerat boende till rimlig kostnad, bland annat genom att anta en särskild lagstiftningsram för att förbättra samordningen mellan olika offentliga organ och uppmuntra uppförandet av nya bostäder samt renovering av befintliga bostäder.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen. Öka utbyggnaden av förnybara energikällor genom ytterligare investeringar i elnät och direkt utbyggnad av kapacitet för förnybar energi. Rationalisera tillståndsförfaranden för förnybar energi och anpassa nätet så att förnybara energikällor får tillträde till det genom ytterligare reformer, undanröjande av hinder för småskalig förnybar energi och inrättandet av en enda kontaktpunkt. Vidare behöver flexibiliteten inom näten ökas och gynnsamma villkor skapas för energigemenskaper. Öka energieffektiviteten i fjärrvärmesystemen och byggnadsbeståndet genom att skapa incitament för totalrenovering och förnybara värmekällor, underlätta administrativ tillgång till stöd, både för hushållen och industrin samt bygga upp kapacitet och förbättra kompetensen hos offentliga myndigheter. Främja användningen av utsläppsfria fordon och öka tillgången till infrastruktur för laddning och tankning med hög kapacitet genom nya reformer för att skapa gynnsamma förutsättningar och undanröja hinder för ökad användning av sådana fordon och utbyggnad av infrastruktur. Öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11047/2021 INIT, ST 11047/2021 ADD 1, ST 11047/2021 ADD 1 COR 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 10).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP, bland annat på grund av betalningar till den tjeckiska posten för tillhandahållandet av samhällsomfattande posttjänster under perioden 2018–2022.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tjeckiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 19).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Tjeckiens potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 13,3 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Enligt den åldranderapport från 2021 som kommissionen utfärdade i maj 2021.

16

(17)  OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) databas över bostäder till rimliga priser, http://oe.cd/ahd.

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Baserad på rapporten från det europeiska nätverket för arbetsförmedlingar (Eures) 2023 om över- och underskott på arbetskraft 2022, som utarbetats av Europeiska arbetsmyndigheten, dvs. uppgifter som ingetts av Eures nationella samordningskontor. Kraven på kunskaper och färdigheter grundas på den europeiska klassificeringen av färdigheter, kvalifikationer och yrken (Escos) taxonomi för kompetens för den gröna omställningen. Exempel analyseras på grundval av andelen kompetens för den gröna omställningen enligt Esco i relevanta sektorer. Uppgifterna är inte jämförbara mellan länder och omfattar många olika sektorer.

19

(20)  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/31 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/31

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Danmarks nationella reformprogram 2023

(2023/C 312/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3) även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3) även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Danmark in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 6 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Danmark på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Danmark in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 6 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Danmark på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 1 maj 2023 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2023. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Danmarks halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. Med tanke på att Danmark inte lämnade in sitt konvergensprogram för 2023 i tid kunde kommissionen inte bedöma det. |
| --- | --- |

(10)

Den 1 maj 2023 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2023. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Danmarks halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. Med tanke på att Danmark inte lämnade in sitt konvergensprogram för 2023 i tid kunde kommissionen inte bedöma det.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Danmark. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Danmarks genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Danmarks framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Danmark. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Danmarks genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Danmarks framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Danmarks överskott i de offentliga finanserna från 3,6 % av BNP 2021 till 3,3 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 36,7 % av BNP i slutet av 2021 till 30,1 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Danmarks överskott i de offentliga finanserna från 3,6 % av BNP 2021 till 3,3 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 36,7 % av BNP i slutet av 2021 till 30,1 % i slutet av 2022.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av elavgiften, medan sådana finanspolitiska utgiftsökande åtgärder inbegrep sociala förmåner riktade till hushåll med lägre inkomster för att kompensera för de höga energikostnaderna. Kommissionen uppskattar budgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,0 % av BNP 2022, från 4,0 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av elavgiften, medan sådana finanspolitiska utgiftsökande åtgärder inbegrep sociala förmåner riktade till hushåll med lägre inkomster för att kompensera för de höga energikostnaderna. Kommissionen uppskattar budgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,0 % av BNP 2022, från 4,0 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Danmark (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Danmark (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stram, 0,6 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Danmark att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2022 (0,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Danmark upprätthöll därför inte de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Danmark hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stram, 0,6 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Danmark att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2022 (0,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Danmark upprätthöll därför inte de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Danmark hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | I kommissionens vårprognos 2023 förutses en real BNP-tillväxt på 0,3 % under 2023 och 1,5 % under 2024. |
| --- | --- |

(16)

I kommissionens vårprognos 2023 förutses en real BNP-tillväxt på 0,3 % under 2023 och 1,5 % under 2024.

| (17) | Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas ett överskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2023 och en offentlig skuldkvot i förhållande till BNP på 30,1 % i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas ett överskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2023 och en offentlig skuldkvot i förhållande till BNP på 30,1 % i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängts från 2022, framför allt vissa sociala förmåner riktade till låginkomsthushåll, och nya åtgärder såsom en tillfällig sänkning av elavgiften. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängts från 2022, framför allt vissa sociala förmåner riktade till låginkomsthushåll, och nya åtgärder såsom en tillfällig sänkning av elavgiften. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022).

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Danmark att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Danmark bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Danmark rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Danmark att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Danmark bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Danmark rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (0,6 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna eller till människor som flyr från Ukraina. Det beror på kostnaderna för oriktade energiåtgärder, ökningar av lönerna i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt högre utgifter för hälso- och sjukvård. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Danmark planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Danmark planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom energieffektivitetsåtgärder, en grön skattereform och gröna mobilitetsåtgärder, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (0,6 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna eller till människor som flyr från Ukraina. Det beror på kostnaderna för oriktade energiåtgärder, ökningar av lönerna i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt högre utgifter för hälso- och sjukvård. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Danmark planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Danmark planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom energieffektivitetsåtgärder, en grön skattereform och gröna mobilitetsåtgärder, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP under 2024 och en skuldkvot i förhållande till BNP på 28,8 % vid utgången av 2024. För närvarande förväntar sig kommissionen en fullständig utfasning av energistödåtgärderna 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(21)

Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP under 2024 och en skuldkvot i förhållande till BNP på 28,8 % vid utgången av 2024. För närvarande förväntar sig kommissionen en fullständig utfasning av energistödåtgärderna 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (22) | Danmark kommer sannolikt att fortsätta att uppfylla det medelfristiga budgetmålet på – 0,1 % av BNP, enligt kommissionens skattningar för perioden 2023–2025, under 2023 och 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på 3,5 % av BNP under 2023 och 2,1 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. |
| --- | --- |

(22)

Danmark kommer sannolikt att fortsätta att uppfylla det medelfristiga budgetmålet på – 0,1 % av BNP, enligt kommissionens skattningar för perioden 2023–2025, under 2023 och 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på 3,5 % av BNP under 2023 och 2,1 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet.

| (23) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,6 % under 2024. |
| --- | --- |

(23)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,6 % under 2024.

| (24) | För närvarande finns ett tak för periodiska fastighetsskatter i Danmark, vilket innebär att de inte ökar med marknadspriserna. De kan därför inte dämpa bostadspriscykeln och leder till negativa fördelningseffekter. För att avskaffa taket godkände det danska folketinget 2017 ett nytt system för fastighetsskatt, som nu förväntas börja gälla den 1 januari 2024. Att hitta bostäder till överkomliga priser fortsätter att vara en stor utmaning för många människor. En kombination av höga bostadspriser och långa väntetider för att få subventionerat boende har lett till en brist på bostäder till överkomliga priser i storstadsområden. Andelen bolån med rörlig ränta och amorteringsfria bolån ökar i Danmark, vilket gör kraftigt skuldsatta bolånelåntagare mer sårbara för att bostadspriserna eventuellt fortsätter att sjunka och/eller räntorna höjs. |
| --- | --- |

(24)

För närvarande finns ett tak för periodiska fastighetsskatter i Danmark, vilket innebär att de inte ökar med marknadspriserna. De kan därför inte dämpa bostadspriscykeln och leder till negativa fördelningseffekter. För att avskaffa taket godkände det danska folketinget 2017 ett nytt system för fastighetsskatt, som nu förväntas börja gälla den 1 januari 2024. Att hitta bostäder till överkomliga priser fortsätter att vara en stor utmaning för många människor. En kombination av höga bostadspriser och långa väntetider för att få subventionerat boende har lett till en brist på bostäder till överkomliga priser i storstadsområden. Andelen bolån med rörlig ränta och amorteringsfria bolån ökar i Danmark, vilket gör kraftigt skuldsatta bolånelåntagare mer sårbara för att bostadspriserna eventuellt fortsätter att sjunka och/eller räntorna höjs.

| (25) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Danmark lämnade in en ansökan om utbetalning motsvarande 25 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilket resulterade i en total utbetalning på 301 miljoner EUR. Utöver den första betalningsansökan är genomförandet av återhämtnings- och resiliensplan på rätt väg, och den andra betalningen förväntas lämnas in som planerat i slutet av 2023. Den 31 maj 2023 lämnade Danmark in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Danmarks strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(25)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Danmarks återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Danmark lämnade in en ansökan om utbetalning motsvarande 25 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilket resulterade i en total utbetalning på 301 miljoner EUR. Utöver den första betalningsansökan är genomförandet av återhämtnings- och resiliensplan på rätt väg, och den andra betalningen förväntas lämnas in som planerat i slutet av 2023. Den 31 maj 2023 lämnade Danmark in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Danmarks strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (26) | Kommissionen godkände alla Danmarks sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Danmark. |
| --- | --- |

(26)

Kommissionen godkände alla Danmarks sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Danmark.

| (27) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Danmark inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller minskningen av koldioxidutsläpp i ekonomin och förstärkningen av den cirkulära ekonomin för att stödja den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(27)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Danmark inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller minskningen av koldioxidutsläpp i ekonomin och förstärkningen av den cirkulära ekonomin för att stödja den gröna omställningen.

| (28) | Danmarks framsteg mot en cirkulär ekonomi är otillräckliga och behöver påskyndas för att unionens mål för den cirkulära ekonomin ska kunna uppnås. Trots att vissa politiska åtgärder har vidtagits, såsom klimatplanen från 2020, har framstegen varit begränsade. Av handlingsplanen för den cirkulära ekonomin från 2021 framgår att 27 av de 129 initiativen i planen har slutförts, medan 88 löper planenligt och 14 har försenats. Enligt tillgänglig statistik har Danmark inte gjort några framsteg när det gäller avfallsgenerering, materialåtervinning och den cirkulära ekonomin under 2022. Den cirkulära användningen av material i landet sjönk en aning, från 8 % under 2016 till 7,8 % under 2021, och ligger under unionsgenomsnittet på 11,7 % under 2021. Handlingsplanen för den cirkulära ekonomin syftar till att nå en betydande minskning av unionens materialfotavtryck, men Danmarks materialfotavtryck 2020 uppgick till 25,6 ton per capita, vilket är långt över unionsgenomsnittet för samma år (13,7 ton per capita). Danmark fortsätter att underprestera i flera aspekter som rör den cirkulära ekonomin, framför allt i fråga om generering av kommunalt avfall, materialåtervinningsgrad och matavfall. När det gäller det kommunala avfallet hade Danmark fortfarande den största mängden kommunalt avfall per capita i unionen, med 786 kg per capita och år under 2021 (unionsgenomsnittet låg på 530 kg per capita för samma år), och det finns inget nationellt mål för att minska den totala avfallsmängden. Vad beträffar materialåtervinning behöver Danmark göra stora satsningar för att nå unionens materialåtervinningsmål för 2025 för kommunalt avfall och förpackningsavfall med tanke på att landet ligger under unionsgenomsnittet på 49,6 %, på en nivå motsvarande 34,3 % (14) under 2021. Slutligen klarar sig Danmark dåligt i unionen när det gäller indikatorer för matavfall. Landet är starkt beroende av avfallsförbränning, och över 50 % av dess kommunala avfall förbränns, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på omkring 26 %. |
| --- | --- |

(28)

Danmarks framsteg mot en cirkulär ekonomi är otillräckliga och behöver påskyndas för att unionens mål för den cirkulära ekonomin ska kunna uppnås. Trots att vissa politiska åtgärder har vidtagits, såsom klimatplanen från 2020, har framstegen varit begränsade. Av handlingsplanen för den cirkulära ekonomin från 2021 framgår att 27 av de 129 initiativen i planen har slutförts, medan 88 löper planenligt och 14 har försenats. Enligt tillgänglig statistik har Danmark inte gjort några framsteg när det gäller avfallsgenerering, materialåtervinning och den cirkulära ekonomin under 2022. Den cirkulära användningen av material i landet sjönk en aning, från 8 % under 2016 till 7,8 % under 2021, och ligger under unionsgenomsnittet på 11,7 % under 2021. Handlingsplanen för den cirkulära ekonomin syftar till att nå en betydande minskning av unionens materialfotavtryck, men Danmarks materialfotavtryck 2020 uppgick till 25,6 ton per capita, vilket är långt över unionsgenomsnittet för samma år (13,7 ton per capita). Danmark fortsätter att underprestera i flera aspekter som rör den cirkulära ekonomin, framför allt i fråga om generering av kommunalt avfall, materialåtervinningsgrad och matavfall. När det gäller det kommunala avfallet hade Danmark fortfarande den största mängden kommunalt avfall per capita i unionen, med 786 kg per capita och år under 2021 (unionsgenomsnittet låg på 530 kg per capita för samma år), och det finns inget nationellt mål för att minska den totala avfallsmängden. Vad beträffar materialåtervinning behöver Danmark göra stora satsningar för att nå unionens materialåtervinningsmål för 2025 för kommunalt avfall och förpackningsavfall med tanke på att landet ligger under unionsgenomsnittet på 49,6 %, på en nivå motsvarande 34,3 % (14) under 2021. Slutligen klarar sig Danmark dåligt i unionen när det gäller indikatorer för matavfall. Landet är starkt beroende av avfallsförbränning, och över 50 % av dess kommunala avfall förbränns, vilket kan jämföras med unionsgenomsnittet på omkring 26 %.

| (29) | Danmark har åtagit sig att nå ambitiösa mål för att minska koldioxidutsläppen och går i täten när det gäller användning av förnybar energi, framför allt på vindkraftsområdet. Danmarks förbrukning av naturgas minskade med 25,2 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (15). Danmark skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (16). För att nå landets mål om minskade koldioxidutsläpp och en ökad andel förnybara energikällor i energimixen är det avgörande med ett snabbare förhandsgodkännande av projekt och förenklade tillståndsregler för att uppnå nationella ambitioner för utbyggnaden av havs- och landbaserad vindkraftskapacitet. Ytterligare kapacitet, däribland energiöar i Östersjön och Nordsjön, kommer att kräva tillräcklig nätutbyggnadsplanering på överförings- och distributionsnivå. Samtidigt kan investeringar i energieffektivitet minska behovet av investeringar i energiinfrastruktur. Andra sätt att ytterligare minska beroendet av fossila bränslen och efterfrågan på energi är att stödja energieffektivitetsåtgärder i byggnader där man kombinerar isoleringsåtgärder med utbyggnaden av andra värmekällor än fossila bränslen. Energieffektivitetsförbättringar i offentliga byggnader kan understödjas ytterligare genom avskaffandet av budgetbegränsningar för gröna projekt för kommuner och regioner. Ytterligare åtgärder för att stödja energieffektivitet i privata byggnader skulle bidra till att sänka de höga energikostnaderna i Danmark, som hade de näst högsta genomsnittliga energiräkningarna för hushåll 2022. Inhemsk industriverksamhet skulle kunna bidra till energieffektivitetsförbättringar, särskilt genom att utnyttja överskottsvärme från fjärrvärme. |
| --- | --- |

(29)

Danmark har åtagit sig att nå ambitiösa mål för att minska koldioxidutsläppen och går i täten när det gäller användning av förnybar energi, framför allt på vindkraftsområdet. Danmarks förbrukning av naturgas minskade med 25,2 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (15). Danmark skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (16). För att nå landets mål om minskade koldioxidutsläpp och en ökad andel förnybara energikällor i energimixen är det avgörande med ett snabbare förhandsgodkännande av projekt och förenklade tillståndsregler för att uppnå nationella ambitioner för utbyggnaden av havs- och landbaserad vindkraftskapacitet. Ytterligare kapacitet, däribland energiöar i Östersjön och Nordsjön, kommer att kräva tillräcklig nätutbyggnadsplanering på överförings- och distributionsnivå. Samtidigt kan investeringar i energieffektivitet minska behovet av investeringar i energiinfrastruktur. Andra sätt att ytterligare minska beroendet av fossila bränslen och efterfrågan på energi är att stödja energieffektivitetsåtgärder i byggnader där man kombinerar isoleringsåtgärder med utbyggnaden av andra värmekällor än fossila bränslen. Energieffektivitetsförbättringar i offentliga byggnader kan understödjas ytterligare genom avskaffandet av budgetbegränsningar för gröna projekt för kommuner och regioner. Ytterligare åtgärder för att stödja energieffektivitet i privata byggnader skulle bidra till att sänka de höga energikostnaderna i Danmark, som hade de näst högsta genomsnittliga energiräkningarna för hushåll 2022. Inhemsk industriverksamhet skulle kunna bidra till energieffektivitetsförbättringar, särskilt genom att utnyttja överskottsvärme från fjärrvärme.

| (30) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades om brist på arbetskraft i Danmark inom 60 yrken som krävde specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, bland annat miljötekniker, specialister inom miljöskydd och arkitekter. Trots en växande efterfrågan på kompetens för den gröna omställningen har antalet arbetstagare inom energiintensiva industrier som deltar i utbildning minskat markant under det senaste årtiondet, från 24,6 % under 2015 till 15,6 % under 2021. |
| --- | --- |

(30)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades om brist på arbetskraft i Danmark inom 60 yrken som krävde specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, bland annat miljötekniker, specialister inom miljöskydd och arkitekter. Trots en växande efterfrågan på kompetens för den gröna omställningen har antalet arbetstagare inom energiintensiva industrier som deltar i utbildning minskat markant under det senaste årtiondet, från 24,6 % under 2015 till 15,6 % under 2021.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Upprätthålla sunda offentliga finanser under 2024 och samtidigt bevara nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att genomföra investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt och bevara en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Införa det nya systemet för fastighetsbeskattning för att återställa kopplingen mellan marknadspriser och skatter och säkerställa en rättvisare beskattning. Påskynda investeringar för att bygga bostäder till överkomliga priser i syfte att täcka de mest brådskande behoven.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen och, efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Stärka strategier för den cirkulära ekonomin och avfallshantering, bland annat genom att påskynda genomförandet av Danmarks nationella handlingsplan för den cirkulära ekonomin, främja avfallsförebyggande och återanvändning av kommunalt och annat avfall, höja materialåtervinningsgraden, minska mängden matavfall samt övergå från förbränning av kommunalt avfall till grönare källor till värmeproduktion.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen och öka andelen förnybara energikällor inom energiförsörjningen. Tillgodose den växande efterfrågan och flexibilitetsbehoven genom att skapa incitament för nödvändig elnätsutveckling på överförings- och distributionsnivå. Strama upp de gällande tillståndsreglerna avseende förnybar energi. Vidta ytterligare åtgärder för att stödja energieffektivitet i privata och offentliga byggnader i syfte att sänka energiräkningarna och kostnaderna för energisystemet. Säkerställa en bättre utbyggnad av fossilfria uppvärmningskällor. Öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10154/2021 INIT.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 14).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP.

9

(10)  Denna siffra motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Danmarks nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 27).

11

(12)  På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas Danmarks potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 1,9 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

13

(14)  Danmark har informerat kommissionen om att den rapporterade återvinningsgraden för 2021 baserades på felaktiga uppgifter och kommer att revideras.

14

(15)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

16

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/38 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/38

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Tysklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tyskland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Tysklands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tyskland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Tysklands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 28 april 2021 lämnade Tyskland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Tyskland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 april 2021 lämnade Tyskland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Tyskland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 24 april 2023 lämnade Tyskland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 26 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Tysklands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 24 april 2023 lämnade Tyskland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 26 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Tysklands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Tyskland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Tyskland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Tysklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Tysklands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Tyskland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Tyskland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Tysklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Tysklands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tyskland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Framför allt har det ihållande stora överskottet i bytesbalansen, vilket också återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparandet, som har betydelse över gränserna, gradvis minskat, senast i samband med energikrisen, men förväntas öka markant. Överskottet i bytesbalansen minskade långsamt fram till 2019 med en försiktigt ökande inhemsk investeringskvot och en sjunkande handelsbalans och har sedan dess kännetecknats av ovanliga ekonomiska omständigheter. Det minskade markant under 2022 till följd av de högre importpriserna på energi i kombination med ett minskat handelsöverskott från handeln med andra produkter än energi och återhämtningen av turistimporten. Under 2022 låg överskottet kvar över de nivåer som landets fundamenta antyder, och det förväntas öka markant under 2023 och vara nästan oförändrat under 2024. Det förväntas ligga kvar under tröskelvärdet för förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Lönerna förväntas öka kraftigt och stödja den inhemska efterfrågan, medan enhetsarbetskostnaderna kan komma att öka snabbare än i resten av euroområdet. Konsumtion och investeringar dämpas dock tillfälligt av den höga inflationen. Under de senaste åren har bostadspriserna stigit kraftigt, även om de har sjunkit något sedan mitten av 2022. Bostadsutbudet kan inte komma ikapp efterfrågan på grund av de ringa bostadsinvesteringarna, vilket kan leda till fortsatta risker för övervärdering. Ett snabbt och effektivt genomförande av de offentliga investeringsinitiativen och undanröjande av hinder för investeringar skulle bidra till att ytterligare minska sårbarheterna. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Tyskland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Framför allt har det ihållande stora överskottet i bytesbalansen, vilket också återspeglar en dämpad investeringsnivå i förhållande till sparandet, som har betydelse över gränserna, gradvis minskat, senast i samband med energikrisen, men förväntas öka markant. Överskottet i bytesbalansen minskade långsamt fram till 2019 med en försiktigt ökande inhemsk investeringskvot och en sjunkande handelsbalans och har sedan dess kännetecknats av ovanliga ekonomiska omständigheter. Det minskade markant under 2022 till följd av de högre importpriserna på energi i kombination med ett minskat handelsöverskott från handeln med andra produkter än energi och återhämtningen av turistimporten. Under 2022 låg överskottet kvar över de nivåer som landets fundamenta antyder, och det förväntas öka markant under 2023 och vara nästan oförändrat under 2024. Det förväntas ligga kvar under tröskelvärdet för förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Lönerna förväntas öka kraftigt och stödja den inhemska efterfrågan, medan enhetsarbetskostnaderna kan komma att öka snabbare än i resten av euroområdet. Konsumtion och investeringar dämpas dock tillfälligt av den höga inflationen. Under de senaste åren har bostadspriserna stigit kraftigt, även om de har sjunkit något sedan mitten av 2022. Bostadsutbudet kan inte komma ikapp efterfrågan på grund av de ringa bostadsinvesteringarna, vilket kan leda till fortsatta risker för övervärdering. Ett snabbt och effektivt genomförande av de offentliga investeringsinitiativen och undanröjande av hinder för investeringar skulle bidra till att ytterligare minska sårbarheterna.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tysklands underskott i de offentliga finanserna från 3,7 % av BNP 2021 till 2,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 69,3 % av BNP i slutet av 2021 till 66,3 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Tysklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott 2023 beräknas överskrida 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Tyskland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Tysklands underskott i de offentliga finanserna från 3,7 % av BNP 2021 till 2,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 69,3 % av BNP i slutet av 2021 till 66,3 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Tysklands budgetläge utifrån det faktum att dess underskott 2023 beräknas överskrida 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Tyskland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av energiskatten på bränslen och en sänkning av momsen på gas och fjärrvärme, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade en engångsbonus för energi och övertagandet av decemberräkningen för privata gaskonsumenter. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,2 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 4,2 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av energiskatten på bränslen och en sänkning av momsen på gas och fjärrvärme, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade en engångsbonus för energi och övertagandet av decemberräkningen för privata gaskonsumenter. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,2 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 4,2 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tyskland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Tyskland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,7 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Tyskland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Tyskland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 1,2 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt minskade skattesänkningarna i inkomstbeskattningen de offentliga intäkterna och bidrog också (0,1 % av BNP) till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. Tyskland hade därför inte tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,7 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Tyskland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Tyskland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 1,2 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt minskade skattesänkningarna i inkomstbeskattningen de offentliga intäkterna och bidrog också (0,1 % av BNP) till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. Tyskland hade därför inte tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,2 % under 2023 och med 1,8 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en liknande real BNP-tillväxt på 0,2 % 2023 och 1,4 % 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,2 % under 2023 och med 1,8 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en liknande real BNP-tillväxt på 0,2 % 2023 och 1,4 % 2024.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 41⁄4 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst de extra utgifterna för energiprisbromsarna för gas och el. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 66,3 % i slutet av 2022 till 673⁄4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2023. Detta är lägre än prognosen för underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av att utgifterna för energiprisbromsarna förväntas bli lägre. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 65,2 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre underskott. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 41⁄4 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst de extra utgifterna för energiprisbromsarna för gas och el. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 66,3 % i slutet av 2022 till 673⁄4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,3 % av BNP för 2023. Detta är lägre än prognosen för underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av att utgifterna för energiprisbromsarna förväntas bli lägre. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 65,2 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre underskott.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som är nya jämfört med 2022, särskilt energiprisbromsarna för gas och el. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energileverantörernas oförutsedda vinster, främst en avgift på extraordinära vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 2,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, även om många av dem bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,5 % av BNP 2023 (jämfört med 0,3 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som är nya jämfört med 2022, särskilt energiprisbromsarna för gas och el. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energileverantörernas oförutsedda vinster, främst en avgift på extraordinära vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 2,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, även om många av dem bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,5 % av BNP 2023 (jämfört med 0,3 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Tyskland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Tyskland bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Tyskland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Tyskland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Tyskland bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Tyskland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,7 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,2 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (13). Tyskland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Tyskland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom energirenovering av byggnader, förbättrad laddningsinfrastruktur för elbilar och utrustning till skolor för den digitala tidsåldern, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,7 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,2 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (13). Tyskland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Tyskland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom energirenovering av byggnader, förbättrad laddningsinfrastruktur för elbilar och utrustning till skolor för den digitala tidsåldern, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 13⁄4 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst utfasningen av energiprisbromsarna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 661⁄2 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,2 % av BNP 2024. Detta är lägre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av lägre uppskattningar när det gäller energistödåtgärderna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 64,1 %, i slutet av 2024, främst på grund av ett lägre underskott. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 13⁄4 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst utfasningen av energiprisbromsarna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 661⁄2 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,2 % av BNP 2024. Detta är lägre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av lägre uppskattningar när det gäller energistödåtgärderna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 64,1 %, i slutet av 2024, främst på grund av ett lägre underskott.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen uppskattar för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,3 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De flesta av dem bibehåller prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen uppskattar för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,3 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De flesta av dem bibehåller prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 2,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 2,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,4 % under 2024, vilket är lägre än den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är lägre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödåtgärderna, vilket beror på att vissa av dessa åtgärder kommer att fortsätta att vara i kraft 2024 och på inkomstminskande diskretionära åtgärder, såsom olika sänkningar av inkomstskatten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,4 % under 2024, vilket är lägre än den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är lägre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödåtgärderna, vilket beror på att vissa av dessa åtgärder kommer att fortsätta att vara i kraft 2024 och på inkomstminskande diskretionära åtgärder, såsom olika sänkningar av inkomstskatten.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på en stabil nivå på 21⁄2 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Hit hör olika reformer av inkomstskattesystemet och av pensionssystemet. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på en stabil nivå på 21⁄2 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Hit hör olika reformer av inkomstskattesystemet och av pensionssystemet.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3⁄4 % av BNP 2025 och 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2024. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 661⁄2 % i slutet av 2024 till 651⁄2 % i slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3⁄4 % av BNP 2025 och 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2024. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 661⁄2 % i slutet av 2024 till 651⁄2 % i slutet av 2026.

| (28) | Sysselsättningen ligger kvar på stabila nivåer, men i en situation med en snabbt åldrande befolkning förväntas bristen på arbetskraft och kompetens öka ytterligare. Befolkningen i arbetsför ålder förväntas minska med 3,7 miljoner under 2020-talet på grund av att babyboomgenerationen går i pension. Detta kommer att avsevärt öka finansieringsbehoven inom det obligatoriska fördelningssystemet (första pensionspelaren) och eventuellt äventyra pensionernas tillräcklighet. Det skulle krävas en nettomigration på omkring 400 000 personer per år för att kompensera för minskningen av potentiell arbetskraft. Den lägsta pensionsåldern kommer gradvis att höjas till 67 år fram till 2031. Även om sysselsättningsgraden för arbetstagare i åldrarna 55–64 år är bland de högsta i unionen har ökningen av den faktiska pensionsåldern avtagit under de senaste åren, och när det gäller sysselsättningen i åldersgruppen över 65 år ligger man efter de ledande EU-medlemsstaterna. Detta beror också på de möjligheter som finns till förtidspensionering, som sätter ytterligare press på pensionssystemets hållbarhet. Personer som har arbetat minst 35 år kan gå i förtidspension med en relativt liten minskning av pensionsförmånerna. De som har arbetat minst 45 år kan gå i pension utan att förlora pensionsrättigheter (Rente nach 45 Beitragsjahren). De statligt subventionerade privata pensionssystemen (den tredje pelarens privata pensionssystem Riester Rente) har hittills underutnyttjats. Trots ansträngningar för att öka användningen av tjänstepensioner (andra pelaren) är täckningsgraden fortfarande omkring 56 %. |
| --- | --- |

(28)

Sysselsättningen ligger kvar på stabila nivåer, men i en situation med en snabbt åldrande befolkning förväntas bristen på arbetskraft och kompetens öka ytterligare. Befolkningen i arbetsför ålder förväntas minska med 3,7 miljoner under 2020-talet på grund av att babyboomgenerationen går i pension. Detta kommer att avsevärt öka finansieringsbehoven inom det obligatoriska fördelningssystemet (första pensionspelaren) och eventuellt äventyra pensionernas tillräcklighet. Det skulle krävas en nettomigration på omkring 400 000 personer per år för att kompensera för minskningen av potentiell arbetskraft. Den lägsta pensionsåldern kommer gradvis att höjas till 67 år fram till 2031. Även om sysselsättningsgraden för arbetstagare i åldrarna 55–64 år är bland de högsta i unionen har ökningen av den faktiska pensionsåldern avtagit under de senaste åren, och när det gäller sysselsättningen i åldersgruppen över 65 år ligger man efter de ledande EU-medlemsstaterna. Detta beror också på de möjligheter som finns till förtidspensionering, som sätter ytterligare press på pensionssystemets hållbarhet. Personer som har arbetat minst 35 år kan gå i förtidspension med en relativt liten minskning av pensionsförmånerna. De som har arbetat minst 45 år kan gå i pension utan att förlora pensionsrättigheter (Rente nach 45 Beitragsjahren). De statligt subventionerade privata pensionssystemen (den tredje pelarens privata pensionssystem Riester Rente) har hittills underutnyttjats. Trots ansträngningar för att öka användningen av tjänstepensioner (andra pelaren) är täckningsgraden fortfarande omkring 56 %.

| (29) | Skattemixen i Tyskland bygger fortfarande i hög grad på inkomster från skatten på arbete, medan skatteunderlag som kan främja en hållbar tillväxt för alla fortsatt används i alltför liten utsträckning. Skattekilen på arbete är en av de högsta i unionen, och samspelet mellan skatte- och transfereringssystemet leder till svaga incitament för låginkomsttagare och andraförsörjare, ofta kvinnor, att arbeta fler timmar. Detta hämmar arbetskraftsutbudet och förvärrar bristen på arbetskraft. Andelen miljöskatter i Tyskland ligger under unionsgenomsnittet, både när det gäller energi- och transportskatter. Fordonsbeskattningen stimulerar inte till miljövänligare transporter. Miljöskadliga subventioner, såsom subventioner till fossila bränslen (inklusive skattebefrielser och skattenedsättningar), förekommer fortfarande i betydande utsträckning, vilket hämmar den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(29)

Skattemixen i Tyskland bygger fortfarande i hög grad på inkomster från skatten på arbete, medan skatteunderlag som kan främja en hållbar tillväxt för alla fortsatt används i alltför liten utsträckning. Skattekilen på arbete är en av de högsta i unionen, och samspelet mellan skatte- och transfereringssystemet leder till svaga incitament för låginkomsttagare och andraförsörjare, ofta kvinnor, att arbeta fler timmar. Detta hämmar arbetskraftsutbudet och förvärrar bristen på arbetskraft. Andelen miljöskatter i Tyskland ligger under unionsgenomsnittet, både när det gäller energi- och transportskatter. Fordonsbeskattningen stimulerar inte till miljövänligare transporter. Miljöskadliga subventioner, såsom subventioner till fossila bränslen (inklusive skattebefrielser och skattenedsättningar), förekommer fortfarande i betydande utsträckning, vilket hämmar den gröna omställningen.

| (30) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av planen på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Genomförandet av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan pågår, men det förekommer betydande förseningar. Begränsade resurser i samband med genomförandet av planen och otillräcklig prioritering har lett till att Tyskland har halkat efter i genomförandeprocessen. Tyskland måste fortfarande underteckna den operativa överenskommelsen och lämna in den första ansökan om utbetalning. Tysklands återhämtnings- och resiliensplan ändrades redan en gång den 14februari 2023, då man anpassade två investeringsåtgärder som på grund av objektiva omständigheter inte kunde slutföras fullt ut (16). Planen förväntas ses över igen under 2023 med ytterligare ett tillägg som ska täcka REPowerEU-kapitlet och ta hänsyn till ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. Förhandlingar pågår dock om REPowerEU-kapitlet och om att ta hänsyn till ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Tysklands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(30)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av planen på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Genomförandet av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan pågår, men det förekommer betydande förseningar. Begränsade resurser i samband med genomförandet av planen och otillräcklig prioritering har lett till att Tyskland har halkat efter i genomförandeprocessen. Tyskland måste fortfarande underteckna den operativa överenskommelsen och lämna in den första ansökan om utbetalning. Tysklands återhämtnings- och resiliensplan ändrades redan en gång den 14februari 2023, då man anpassade två investeringsåtgärder som på grund av objektiva omständigheter inte kunde slutföras fullt ut (16). Planen förväntas ses över igen under 2023 med ytterligare ett tillägg som ska täcka REPowerEU-kapitlet och ta hänsyn till ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. Förhandlingar pågår dock om REPowerEU-kapitlet och om att ta hänsyn till ökningen av icke återbetalningspliktigt stöd. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Tysklands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (31) | Kommissionen godkände alla Tysklands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Tyskland. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkände alla Tysklands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Tyskland.

| (32) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Tyskland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till digitalisering, energipolitik och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(32)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Tyskland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till digitalisering, energipolitik och den gröna omställningen.

| (33) | Tyskland har gjort ansträngningar för att förbättra digitaliseringen av offentliga tjänster, men genomförandet går fortfarande långsamt. Endast ett fåtal av målen i lagen om nättillträde, som gör det obligatoriskt att fortlöpande digitalisera front end av alla administrativa tjänster, hade uppnåtts vid måldatumet (slutet av 2022). Kommissionens riktmärke för e-förvaltning visar att landet dessutom underpresterar när det gäller att digitalisera back office, vilket är avgörande för att i praktiken tillhandahålla de tjänster som går utöver tillämpningsområdet för lagen om nättillträde. Mot bakgrund av detta har moderniseringen av register, som en del av lagen om modernisering av register som syftar till att genomföra unionens engångsprincip, dvs. att privatpersoner och företag bara behöver lämna standardinformation till myndigheterna en gång, fastställts till en prioritering. Begränsade framsteg har dock gjorts sedan lagen trädde i kraft 2021. Dessutom är utnyttjandegraden av de tjänster som digitaliserats låg: Tyskland ligger under unionsgenomsnittet när det gäller andelen personer som använder e-förvaltningstjänster. Tyskland presterar också under unionsgenomsnittet när det gäller olika aspekter av indikatorerna för e-förvaltning, såsom öppenhet, förekomsten av möjliggörande faktorer och tillgången till digitala offentliga tjänster för personer från utlandet. Det nationella rådet för lagstiftningskontroll bedömer genomförandet av lagen om nättillträde som bristfälligt och har fastställt den förväntade bristen på arbetskraft som en av de främsta riskerna om effektivitetsvinster inte görs genom digitalisering. De flaskhalsar som konstaterats i digitaliseringen av offentliga tjänster gäller även motsvarande åtgärder i Tysklands återhämtnings- och resiliensplan. |
| --- | --- |

(33)

Tyskland har gjort ansträngningar för att förbättra digitaliseringen av offentliga tjänster, men genomförandet går fortfarande långsamt. Endast ett fåtal av målen i lagen om nättillträde, som gör det obligatoriskt att fortlöpande digitalisera front end av alla administrativa tjänster, hade uppnåtts vid måldatumet (slutet av 2022). Kommissionens riktmärke för e-förvaltning visar att landet dessutom underpresterar när det gäller att digitalisera back office, vilket är avgörande för att i praktiken tillhandahålla de tjänster som går utöver tillämpningsområdet för lagen om nättillträde. Mot bakgrund av detta har moderniseringen av register, som en del av lagen om modernisering av register som syftar till att genomföra unionens engångsprincip, dvs. att privatpersoner och företag bara behöver lämna standardinformation till myndigheterna en gång, fastställts till en prioritering. Begränsade framsteg har dock gjorts sedan lagen trädde i kraft 2021. Dessutom är utnyttjandegraden av de tjänster som digitaliserats låg: Tyskland ligger under unionsgenomsnittet när det gäller andelen personer som använder e-förvaltningstjänster. Tyskland presterar också under unionsgenomsnittet när det gäller olika aspekter av indikatorerna för e-förvaltning, såsom öppenhet, förekomsten av möjliggörande faktorer och tillgången till digitala offentliga tjänster för personer från utlandet. Det nationella rådet för lagstiftningskontroll bedömer genomförandet av lagen om nättillträde som bristfälligt och har fastställt den förväntade bristen på arbetskraft som en av de främsta riskerna om effektivitetsvinster inte görs genom digitalisering. De flaskhalsar som konstaterats i digitaliseringen av offentliga tjänster gäller även motsvarande åtgärder i Tysklands återhämtnings- och resiliensplan.

| (34) | Att höja den digitala kompetensen är avgörande för den digitala omställningen för att kunna ta itu med bristen på kvalificerad arbetskraft och öka produktiviteten. Med en andel på 49 % år 2021 ligger Tyskland under unionsgenomsnittet på 54 % när det gäller personer i åldern 16–74 år som har åtminstone grundläggande digitala färdigheter, vilket hämmar den digitala omställningen. Av alla 16–19-åringar hade endast 50 % åtminstone grundläggande digitala färdigheter 2021, vilket är 19 procentenheter under unionsgenomsnittet. Trots att Tyskland ligger över unionsgenomsnittet när det gäller andelen IKT-specialister som har anställning och på samma nivå som unionsgenomsnittet när det gäller kvinnliga IKT-specialister är antalet lediga tjänster många, vilket pekar på de ytterligare behov som finns. Ytterligare insatser för att ta itu med lärarbristen och bättre utbilda lärare i digitalisering på alla utbildningsnivåer är avgörande för att höja den digitala kompetensen. Integreringen av digital teknik i affärsverksamhet ligger endast kring unionsgenomsnittet, vilket omfattar andelen små och medelstora företag med åtminstone en grundnivå av digital intensitet och användningen av avancerad teknik som moln, stordata och artificiell intelligens bland företag. Tysklands återhämtnings- och resiliensplan omfattar flera åtgärder som syftar till att främja digital kompetens, i synnerhet digital utbildning, såsom investeringar i digital utrustning för lärare, en utbildningsplattform och utbildningscentrum med hög kvalitet. Tyskland håller dessutom på att genomföra åtgärder som ska bidra till kompetenshöjning och omskolning av arbetskraften. Det handlar bland annat om ett fokus på digitalisering bland företag (t.ex. europeiska digitala innovationsknutpunkter och investeringsstödsystemet Digital Now (Digital Jetzt)). |
| --- | --- |

(34)

Att höja den digitala kompetensen är avgörande för den digitala omställningen för att kunna ta itu med bristen på kvalificerad arbetskraft och öka produktiviteten. Med en andel på 49 % år 2021 ligger Tyskland under unionsgenomsnittet på 54 % när det gäller personer i åldern 16–74 år som har åtminstone grundläggande digitala färdigheter, vilket hämmar den digitala omställningen. Av alla 16–19-åringar hade endast 50 % åtminstone grundläggande digitala färdigheter 2021, vilket är 19 procentenheter under unionsgenomsnittet. Trots att Tyskland ligger över unionsgenomsnittet när det gäller andelen IKT-specialister som har anställning och på samma nivå som unionsgenomsnittet när det gäller kvinnliga IKT-specialister är antalet lediga tjänster många, vilket pekar på de ytterligare behov som finns. Ytterligare insatser för att ta itu med lärarbristen och bättre utbilda lärare i digitalisering på alla utbildningsnivåer är avgörande för att höja den digitala kompetensen. Integreringen av digital teknik i affärsverksamhet ligger endast kring unionsgenomsnittet, vilket omfattar andelen små och medelstora företag med åtminstone en grundnivå av digital intensitet och användningen av avancerad teknik som moln, stordata och artificiell intelligens bland företag. Tysklands återhämtnings- och resiliensplan omfattar flera åtgärder som syftar till att främja digital kompetens, i synnerhet digital utbildning, såsom investeringar i digital utrustning för lärare, en utbildningsplattform och utbildningscentrum med hög kvalitet. Tyskland håller dessutom på att genomföra åtgärder som ska bidra till kompetenshöjning och omskolning av arbetskraften. Det handlar bland annat om ett fokus på digitalisering bland företag (t.ex. europeiska digitala innovationsknutpunkter och investeringsstödsystemet Digital Now (Digital Jetzt)).

| (35) | Totalt sett har endast 19,3 % av hushållen tillgång till en fiberbredbandsanslutning, vilket innebär att Tyskland är bland de medlemsstater som har lägst fibertäckning (den näst lägsta i unionen, medan de fem främsta medlemsstaterna i unionen har en fibertäckning på minst 85 %). Bristen på fiberanslutningar och nät med mycket hög kapacitet i allmänhet är särskilt uttalad på landsbygden. Detta hämmar produktivitetstillväxten, i synnerhet för små och medelstora företag. Målet att 50 % av hushållen och företagen ska anslutas till nätet via optisk fiber senast 2025 (och 100 % senast 2030) kommer eventuellt inte att uppnås i tid. Motsvarande åtgärder ingick i gigabitstrategin från juli 2022. Att förbättra ramvillkoren, till exempel genom att öka planerings- och genomförandekapaciteten inom offentlig sektor, är avgörande för att påskynda fibertäckningen. För att målen för nätet ska kunna uppnås kommer det också att krävas förbättringar av de administrativa förfarandena i samband med ansökningar om och beviljande av tillstånd samt en standardisering av alternativa, mindre tidskrävande installationsmetoder. |
| --- | --- |

(35)

Totalt sett har endast 19,3 % av hushållen tillgång till en fiberbredbandsanslutning, vilket innebär att Tyskland är bland de medlemsstater som har lägst fibertäckning (den näst lägsta i unionen, medan de fem främsta medlemsstaterna i unionen har en fibertäckning på minst 85 %). Bristen på fiberanslutningar och nät med mycket hög kapacitet i allmänhet är särskilt uttalad på landsbygden. Detta hämmar produktivitetstillväxten, i synnerhet för små och medelstora företag. Målet att 50 % av hushållen och företagen ska anslutas till nätet via optisk fiber senast 2025 (och 100 % senast 2030) kommer eventuellt inte att uppnås i tid. Motsvarande åtgärder ingick i gigabitstrategin från juli 2022. Att förbättra ramvillkoren, till exempel genom att öka planerings- och genomförandekapaciteten inom offentlig sektor, är avgörande för att påskynda fibertäckningen. För att målen för nätet ska kunna uppnås kommer det också att krävas förbättringar av de administrativa förfarandena i samband med ansökningar om och beviljande av tillstånd samt en standardisering av alternativa, mindre tidskrävande installationsmetoder.

| (36) | Tyskland lyckades på ett effektivt sätt minska sitt stora beroende av rysk gas och olja under 2022 jämfört med 2021 (från 65 % till nära noll när det gäller gas och från 34,12 % till under 25 % när det gäller olja (17)). Landet har planerat och börjat bygga en naturgasinfrastruktur som till fullo kommer att ersätta rysk gasimport på medellång sikt. Tyskland fullgjorde sina skyldigheter i fråga om gaslagring i vintras och nådde 99,2 % den 1 november 2022. Tack vare de sammanlänkade gasmarknaderna kommer flytande naturgas (LNG) som importeras av Tyskland att kunna bidra till försörjningstryggheten i unionen, förutsatt att den relevanta infrastrukturen finns på plats utan ytterligare dröjsmål. Samtidigt är landet fortsatt beroende av importerade fossila bränslen. Tysklands förbrukning av naturgas minskade med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Tyskland uppmuntras att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(36)

Tyskland lyckades på ett effektivt sätt minska sitt stora beroende av rysk gas och olja under 2022 jämfört med 2021 (från 65 % till nära noll när det gäller gas och från 34,12 % till under 25 % när det gäller olja (17)). Landet har planerat och börjat bygga en naturgasinfrastruktur som till fullo kommer att ersätta rysk gasimport på medellång sikt. Tyskland fullgjorde sina skyldigheter i fråga om gaslagring i vintras och nådde 99,2 % den 1 november 2022. Tack vare de sammanlänkade gasmarknaderna kommer flytande naturgas (LNG) som importeras av Tyskland att kunna bidra till försörjningstryggheten i unionen, förutsatt att den relevanta infrastrukturen finns på plats utan ytterligare dröjsmål. Samtidigt är landet fortsatt beroende av importerade fossila bränslen. Tysklands förbrukning av naturgas minskade med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Tyskland uppmuntras att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19).

| (37) | Förnybar el är avgörande för att Tysklands planer för en grön omställning ska kunna sättas i verket, till exempel för produktionen av förnybar vätgas, elfordon och värmepumpar samt för energitryggheten på medellång sikt. För att uppnå de nationella utbyggnadsmålen skulle utbyggnaden av förnybar energi emellertid behöva öka tre gånger så mycket (från + 67 % under de senaste åtta åren till + 196 % under de kommande åtta åren). Komplicerade och långdragna tillståndsförfaranden har hämmat utbyggnaden av förnybara energikällor och annan teknik för nettonollutsläpp, och nyligen antagen lagstiftning som syftar till att förbättra processerna har ännu inte genomförts. Utöver nämnda utmaningar hindras tillståndsgivningen av bristande digitalisering och tillhörande kompetens samt av underbemannade myndigheter, inklusive domstolar. Flaskhalsar kvarstår när det gäller nätflexibilitet, inbegripet lagring, och i utbyggnaden av högspänningsnät, bland annat i genomförandet av projekt av gemensamt intresse. Vidare har Tysklands distributionsnät inte digitaliserats och uppgraderats i tillräcklig utsträckning för att kunna hantera de många nya tillverkarna och användarna av elfordon, solcellssystem och värmepumpar, samtidigt som ellagringen skulle kunna utvidgas. Insatserna för att öka energieffektiviteten, bland annat inom transporter, uppvärmningen av bostäder och industrin, och öka användningen av värmepumpar till ett överkomligt pris kantas av utmaningar när det gäller att öka kapaciteten och säkerställa ett snabbt genomförande för att Tyskland ska kunna uppnå sina klimat- och energimål, minska beroendet av fossila bränslen och öka konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen, bland annat inom tillverkningssektorn för ren teknik. För att uppnå klimatmålen krävs ytterligare åtgärder för att fasa ut fossila bränslen i transport- och byggsektorerna, där man inte lyckades uppnå de nationella sektorsspecifika utsläppsmålen för 2022, trots att åtgärder som ett nationellt koldioxidpris infördes för att minska utsläppen i dessa två sektorer. Den naturliga kolsänkan i Tyskland har minskat sedan 2016, vilket gör åtgärder för att restaurera skog och torvmark nödvändiga. Kraftfullare åtgärder för klimatanpassning, den cirkulära ekonomin och miljöskydd bidrar till att minska riskerna kopplade till de globala utmaningarna och till att uppnå klimatresiliens, säkra naturresurser och minska industrins beroende av råvaror av avgörande betydelse. |
| --- | --- |

(37)

Förnybar el är avgörande för att Tysklands planer för en grön omställning ska kunna sättas i verket, till exempel för produktionen av förnybar vätgas, elfordon och värmepumpar samt för energitryggheten på medellång sikt. För att uppnå de nationella utbyggnadsmålen skulle utbyggnaden av förnybar energi emellertid behöva öka tre gånger så mycket (från + 67 % under de senaste åtta åren till + 196 % under de kommande åtta åren). Komplicerade och långdragna tillståndsförfaranden har hämmat utbyggnaden av förnybara energikällor och annan teknik för nettonollutsläpp, och nyligen antagen lagstiftning som syftar till att förbättra processerna har ännu inte genomförts. Utöver nämnda utmaningar hindras tillståndsgivningen av bristande digitalisering och tillhörande kompetens samt av underbemannade myndigheter, inklusive domstolar. Flaskhalsar kvarstår när det gäller nätflexibilitet, inbegripet lagring, och i utbyggnaden av högspänningsnät, bland annat i genomförandet av projekt av gemensamt intresse. Vidare har Tysklands distributionsnät inte digitaliserats och uppgraderats i tillräcklig utsträckning för att kunna hantera de många nya tillverkarna och användarna av elfordon, solcellssystem och värmepumpar, samtidigt som ellagringen skulle kunna utvidgas. Insatserna för att öka energieffektiviteten, bland annat inom transporter, uppvärmningen av bostäder och industrin, och öka användningen av värmepumpar till ett överkomligt pris kantas av utmaningar när det gäller att öka kapaciteten och säkerställa ett snabbt genomförande för att Tyskland ska kunna uppnå sina klimat- och energimål, minska beroendet av fossila bränslen och öka konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen, bland annat inom tillverkningssektorn för ren teknik. För att uppnå klimatmålen krävs ytterligare åtgärder för att fasa ut fossila bränslen i transport- och byggsektorerna, där man inte lyckades uppnå de nationella sektorsspecifika utsläppsmålen för 2022, trots att åtgärder som ett nationellt koldioxidpris infördes för att minska utsläppen i dessa två sektorer. Den naturliga kolsänkan i Tyskland har minskat sedan 2016, vilket gör åtgärder för att restaurera skog och torvmark nödvändiga. Kraftfullare åtgärder för klimatanpassning, den cirkulära ekonomin och miljöskydd bidrar till att minska riskerna kopplade till de globala utmaningarna och till att uppnå klimatresiliens, säkra naturresurser och minska industrins beroende av råvaror av avgörande betydelse.

| (38) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Om utbildningsresultaten bland mindre gynnade grupper förbättras skapas också en bättre grund för fortsatt utbildning. Vuxenutbildning är avgörande för att komma till rätta med ihållande kompetensbrister. Under de senaste tio åren har dock andelen vuxna som deltagit i utbildning under de senaste fyra veckorna i stort sett varit oförändrad och legat under unionsgenomsnittet (8,1 % 2022, unionsgenomsnitt 11,9 %), och på endast 4 % när det gäller lågutbildade arbetstagare. Dessutom minskade deltagandet i utbildning bland arbetstagare i energiintensiva industrier från 9,8 % 2015 till 7,6 % 2021, vilket är under unionsgenomsnittet (8,9 %). Att främja deltagande i grundläggande yrkesutbildning och yrkesinriktad fortbildning och i utbildningsprogram till stöd för den gröna omställningen skulle ligga i linje med Tysklands mål att 65 % av alla vuxna ska delta i utbildning varje år senast 2030. |
| --- | --- |

(38)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Om utbildningsresultaten bland mindre gynnade grupper förbättras skapas också en bättre grund för fortsatt utbildning. Vuxenutbildning är avgörande för att komma till rätta med ihållande kompetensbrister. Under de senaste tio åren har dock andelen vuxna som deltagit i utbildning under de senaste fyra veckorna i stort sett varit oförändrad och legat under unionsgenomsnittet (8,1 % 2022, unionsgenomsnitt 11,9 %), och på endast 4 % när det gäller lågutbildade arbetstagare. Dessutom minskade deltagandet i utbildning bland arbetstagare i energiintensiva industrier från 9,8 % 2015 till 7,6 % 2021, vilket är under unionsgenomsnittet (8,9 %). Att främja deltagande i grundläggande yrkesutbildning och yrkesinriktad fortbildning och i utbildningsprogram till stöd för den gröna omställningen skulle ligga i linje med Tysklands mål att 65 % av alla vuxna ska delta i utbildning varje år senast 2030.

| (39) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (40) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Tyskland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(40)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Tyskland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (41) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till det ihållande stora överskottet i bytesbalansen. Rekommendationerna 2, 3 och 4 bidrar till att följa rekommendation 1 i lika hög grad som ökade investeringar. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 40. |
| --- | --- |

(41)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till det ihållande stora överskottet i bytesbalansen. Rekommendationerna 2, 3 och 4 bidrar till att följa rekommendation 1 i lika hög grad som ökade investeringar. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 40.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tyskland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2,5 % (21).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen. Genomföra offentliga investeringsinitiativ som planerat.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Förbättra skattemixen för att åstadkomma en mer inkluderande och hållbar tillväxt, särskilt genom att förbättra skatteincitamenten för att arbeta fler timmar. Säkra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet.

2.

Avsevärt påskynda genomförandet av sin ändrade återhämtnings- och resiliensplan, bland annat genom att säkra de resurser som detta kräver, och snabbt slutföra tillägget och REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Påskynda digitaliseringen av hela tjänstekedjan för offentliga tjänster och öka de digitala färdigheterna bland allmänheten. Avlägsna hinder för samt öka investeringarna i digitala kommunikationsnät med mycket hög kapacitet.

4.

Öka insatserna för att ytterligare minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att öka investeringarna i och påskynda utbyggnaden av förnybar energi och elnät genom förbättrad administrativ kapacitet och rationaliserade processer, inbegripet tillståndsförfaranden. Öka insatserna för energieffektivitet inom transporter, byggnader och industri, bland annat genom att investera i värmesystem, och öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10158/2021 INIT; ST 10158/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 18).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP. Detta bidrag är främst kopplat till nationaliseringen och rekapitaliseringen av gasgrossister i Tyskland för att säkra energitryggheten.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Tysklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 35).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Tysklands potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 7,1 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP. Detta bidrag hänger främst samman med att åtgärden för att nationalisera och rekapitalisera gasgrossister i Tyskland för att säkra energitryggheten för det föregående året har upphört.

13

(14)  Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets genomförandebeslut av den 14 februari 2023 om ändring av rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021 om godkännande av bedömningen av Tysklands återhämtnings- och resiliensplan (ST 5536/2023).

16

(17)  Tyskland har inte importerat någon rysk gas sedan augusti 2022 och olja sedan februari 2023.

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/49 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/49

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Estlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/06)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Estland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Estlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Estland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Estlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen också fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen också fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 18 juni 2021 lämnade Estland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Estland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. Den 9 mars 2023 lämnade Estland in en reviderad nationell återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel, till kommissionen i enlighet med artikel 21c i förordning (EU) 2021/241. Den reviderade återhämtnings- och resiliensplanen tar också hänsyn till det uppdaterade högsta ekonomiska bidraget i enlighet med artikel 18.2 i den förordningen och innehåller en motiverad begäran till kommissionen om att ändra rådets genomförandebeslut av den 3 november 2021 i enlighet med artikel 21.1 i förordning (EU) 2021/241, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen delvis inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter. Den 12 maj 2023 antog kommissionen sitt förslag till rådets genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan. Den 16 juni 2023 antog rådet sitt genomförandebeslut om ändring av rådets genomförandebeslut av den 29 oktober 2021 om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (7). |
| --- | --- |

(9)

Den 18 juni 2021 lämnade Estland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Estland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. Den 9 mars 2023 lämnade Estland in en reviderad nationell återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel, till kommissionen i enlighet med artikel 21c i förordning (EU) 2021/241. Den reviderade återhämtnings- och resiliensplanen tar också hänsyn till det uppdaterade högsta ekonomiska bidraget i enlighet med artikel 18.2 i den förordningen och innehåller en motiverad begäran till kommissionen om att ändra rådets genomförandebeslut av den 3 november 2021 i enlighet med artikel 21.1 i förordning (EU) 2021/241, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen delvis inte längre kan uppnås på grund av objektiva omständigheter. Den 12 maj 2023 antog kommissionen sitt förslag till rådets genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan. Den 16 juni 2023 antog rådet sitt genomförandebeslut om ändring av rådets genomförandebeslut av den 29 oktober 2021 om godkännande av bedömningen av Estlands återhämtnings- och resiliensplan (7).

| (10) | Den 11 maj 2023 lämnade Estland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. |
| --- | --- |

(10)

Den 11 maj 2023 lämnade Estland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Estland. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Estlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Estlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Estland. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Estlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Estlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Estland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Estland har makroekonomiska obalanser. Till exempel har sårbarheterna när det gäller konkurrenskraft och bostadsprisutveckling ökat på senare tid, men verkar för närvarande på det stora hela vara begränsade. Lönerna och i synnerhet priserna steg kraftigt under 2022, men förlusten av konkurrenskraft verkar vara begränsad, medan bytesbalansen endast har uppvisat ett litet underskott och förväntas komma nära balans under 2023 och 2024. Inflations- och lönetrycket riskerar dock, om det blir ihållande, att försämra Estlands konkurrenskraft, särskilt som den underliggande inflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Bostadspriserna har stigit kraftigt sedan Covid-19-pandemin, men visar inga starka tecken på övervärdering. De kommer sannolikt att dämpas med tanke på räntehöjningarna och den senaste tidens ekonomiska recession. Dessutom är hushållens skuldsättning och upplåning relativt måttlig och finanssektorn sund. Politiken är generellt sett gynnsam, även om vissa ytterligare insatser skulle kunna förbättra förutsättningarna att hantera riskerna med de identifierade sårbarheterna. En fortsatt konjunkturutjämnande finans- och makrotillsynspolitik, som förstärks vid behov, skulle vara viktig i detta avseende. Att främja konkurrensen på den inhemska marknaden skulle kunna hjälpa till att hantera pristrycket. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Estland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Estland har makroekonomiska obalanser. Till exempel har sårbarheterna när det gäller konkurrenskraft och bostadsprisutveckling ökat på senare tid, men verkar för närvarande på det stora hela vara begränsade. Lönerna och i synnerhet priserna steg kraftigt under 2022, men förlusten av konkurrenskraft verkar vara begränsad, medan bytesbalansen endast har uppvisat ett litet underskott och förväntas komma nära balans under 2023 och 2024. Inflations- och lönetrycket riskerar dock, om det blir ihållande, att försämra Estlands konkurrenskraft, särskilt som den underliggande inflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Bostadspriserna har stigit kraftigt sedan Covid-19-pandemin, men visar inga starka tecken på övervärdering. De kommer sannolikt att dämpas med tanke på räntehöjningarna och den senaste tidens ekonomiska recession. Dessutom är hushållens skuldsättning och upplåning relativt måttlig och finanssektorn sund. Politiken är generellt sett gynnsam, även om vissa ytterligare insatser skulle kunna förbättra förutsättningarna att hantera riskerna med de identifierade sårbarheterna. En fortsatt konjunkturutjämnande finans- och makrotillsynspolitik, som förstärks vid behov, skulle vara viktig i detta avseende. Att främja konkurrensen på den inhemska marknaden skulle kunna hjälpa till att hantera pristrycket.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Estlands underskott i de offentliga finanserna från 2,4 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 17,6 % av BNP i slutet av 2021 till 18,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten diskuterades Estlands budgetläge, eftersom dess offentliga underskott beräknas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2023. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Estland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Estlands underskott i de offentliga finanserna från 2,4 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 17,6 % av BNP i slutet av 2021 till 18,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten diskuterades Estlands budgetläge, eftersom dess offentliga underskott beräknas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2023. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Estland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder under 2022 var bland annat lägre punktskatt på bränsle från jordbruket. Till de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna hörde bland annat en partiell kompensation för energiräkningar för hushåll som tjänar mindre än medianinkomsten, sänkta nätavgifter för el och gas för hushåll och företag, el- och gaspristak för hushåll och en social engångstransferering på 50 euro till pensionärer och barnfamiljer. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,8 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,6 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0 % av BNP 2022, från 2,3 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder under 2022 var bland annat lägre punktskatt på bränsle från jordbruket. Till de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna hörde bland annat en partiell kompensation för energiräkningar för hushåll som tjänar mindre än medianinkomsten, sänkta nätavgifter för el och gas för hushåll och företag, el- och gaspristak för hushåll och en social engångstransferering på 50 euro till pensionärer och barnfamiljer. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,8 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,6 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0 % av BNP 2022, från 2,3 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Estland (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Estland (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, 1,3 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Estland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,4 % av BNP 2022 (1,6 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 berodde på en snabb och oförutsedd ökning av byggpriserna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Estland upprätthöll därför inte sina nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i linje med rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Estland har därför i tillräcklig utsträckning begränsat ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, 1,3 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Estland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,4 % av BNP 2022 (1,6 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 berodde på en snabb och oförutsedd ökning av byggpriserna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Estland upprätthöll därför inte sina nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i linje med rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Estland har därför i tillräcklig utsträckning begränsat ökningen av de nationellt finansierade löpande utgifterna.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,5 % under 2023 och sedan öka igen med 3,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en mindre nedgång av BNP i fasta priser på 0,1 % 2023 och en liknande ökning på 3,0 % 2024. Skillnaden 2023 beror främst på att kommissionen förväntar sig en gynnsammare utveckling av den privata konsumtionen, i kombination med en något lägre inflation (mätt genom det harmoniserade konsumentprisindexet (HIKP)) och högre löneökningar. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,5 % under 2023 och sedan öka igen med 3,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en mindre nedgång av BNP i fasta priser på 0,1 % 2023 och en liknande ökning på 3,0 % 2024. Skillnaden 2023 beror främst på att kommissionen förväntar sig en gynnsammare utveckling av den privata konsumtionen, i kombination med en något lägre inflation (mätt genom det harmoniserade konsumentprisindexet (HIKP)) och högre löneökningar.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,3 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på diskretionära åtgärder, till exempel ytterligare utgifter för familjeförmåner, pensioner, försvar och utbildning samt anpassning av skatteskikten för att sänkta inkomstskatten, samt en förväntad ökning av de lokala myndigheternas utgifter. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 18,4 % i slutet av 2022 till 20,2 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,1 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det underskott som förutspås i stabilitetsprogrammet, främst på grund av denominatoreffekten av en högre nominell BNP-prognos och en högre beräknad ökning av skattebaser och skatteintäkter och andra intäkter. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,3 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på diskretionära åtgärder, till exempel ytterligare utgifter för familjeförmåner, pensioner, försvar och utbildning samt anpassning av skatteskikten för att sänkta inkomstskatten, samt en förväntad ökning av de lokala myndigheternas utgifter. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 18,4 % i slutet av 2022 till 20,2 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,1 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det underskott som förutspås i stabilitetsprogrammet, främst på grund av denominatoreffekten av en högre nominell BNP-prognos och en högre beräknad ökning av skattebaser och skatteintäkter och andra intäkter.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som inletts 2022, till exempel en ersättning för en del av alla hushålls värme-, el- och gasräkningar. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som inletts 2022, till exempel en ersättning för en del av alla hushålls värme-, el- och gasräkningar. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Estland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Estland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Estland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Estland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Estland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Estland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 1,3 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna med 0,1 % av BNP. Detta inbegriper också högre kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (med 0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beror främst på sociala utgifter, offentliga löner, utbildning och försvarsutgifter. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras inom ramen för faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter. Estland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas (14). Kommissionen planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, till exempel energieffektivitet i bostäder, förstärkning av elöverföringsnäten för att möjliggöra mer grön energiproduktion, bredband, digitala tjänster, samt kompetensutvecklings- och omskolningsmoduler för kompetens som rör den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 1,3 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna med 0,1 % av BNP. Detta inbegriper också högre kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina (med 0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva tillväxten i de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beror främst på sociala utgifter, offentliga löner, utbildning och försvarsutgifter. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras inom ramen för faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter. Estland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas (14). Kommissionen planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, till exempel energieffektivitet i bostäder, förstärkning av elöverföringsnäten för att möjliggöra mer grön energiproduktion, bredband, digitala tjänster, samt kompetensutvecklings- och omskolningsmoduler för kompetens som rör den gröna omställningen.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska marginellt till 4,2 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst en minskning av utgifterna som andel av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 23,6 % i slutet av 2024. Som anges i programmet omfattar dessa prognoser dock ännu inte de åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna som planeras av den nya regering som tillträdde den 17 april 2023, eftersom åtgärderna ännu inte har preciserats i rättsakter. Den nya regeringen planerar att höja mervärdesskatten, miljöskatterna och punktskatterna på alkohol och tobak och införa en fordonsskatt. På utgiftssidan planerar regeringen att sänka vissa barnbidrag. Sammantaget väntas dessa åtgärder enligt uppskattningarna i stabilitetsprogrammet för 2023 förbättra budgetsaldot med 1,3 % av BNP 2024. Baserat på de politiska åtgärder som var tillräckligt detaljerade vid prognosens brytdatum (dvs. utan regeringens planerade åtgärder för konsolidering) förutspås i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,7 % av BNP för 2024. Detta är lägre än det underskott som förutspås i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av den lägre underskottsbas som förutspås för 2023 och de mer gynnsamma utsikterna för BNP och skatteintäkter för 2024 i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas också en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 21,3 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska marginellt till 4,2 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst en minskning av utgifterna som andel av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 23,6 % i slutet av 2024. Som anges i programmet omfattar dessa prognoser dock ännu inte de åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna som planeras av den nya regering som tillträdde den 17 april 2023, eftersom åtgärderna ännu inte har preciserats i rättsakter. Den nya regeringen planerar att höja mervärdesskatten, miljöskatterna och punktskatterna på alkohol och tobak och införa en fordonsskatt. På utgiftssidan planerar regeringen att sänka vissa barnbidrag. Sammantaget väntas dessa åtgärder enligt uppskattningarna i stabilitetsprogrammet för 2023 förbättra budgetsaldot med 1,3 % av BNP 2024. Baserat på de politiska åtgärder som var tillräckligt detaljerade vid prognosens brytdatum (dvs. utan regeringens planerade åtgärder för konsolidering) förutspås i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,7 % av BNP för 2024. Detta är lägre än det underskott som förutspås i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av den lägre underskottsbas som förutspås för 2023 och de mer gynnsamma utsikterna för BNP och skatteintäkter för 2024 i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas också en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 21,3 %, i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 4,9 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska den underliggande inflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet och som skulle kunna leda till minskad konkurrenskraft om den fortsätter. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 4,9 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska den underliggande inflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet och som skulle kunna leda till minskad konkurrenskraft om den fortsätter. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,5 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,5 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på 5,3 % av BNP 2024 jämfört med ett genomsnitt på 5,3 % av BNP 2018–2023. När det gäller finansieringskällor beräknas de nationellt finansierade investeringarna minska och de unionsfinansierade investeringarna öka, närmare bestämt genom faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på 5,3 % av BNP 2024 jämfört med ett genomsnitt på 5,3 % av BNP 2018–2023. När det gäller finansieringskällor beräknas de nationellt finansierade investeringarna minska och de unionsfinansierade investeringarna öka, närmare bestämt genom faciliteten.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna uppgå till 4,0 % av BNP 2025, 4,5 % 2026 och 4,2 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte återgå till under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 23,6 % i slutet av 2024 till 33 % till slutet av 2027. Som konstateras ovan omfattar dessa prognoser dock ännu inte den nya regeringens planerade åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna uppgå till 4,0 % av BNP 2025, 4,5 % 2026 och 4,2 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte återgå till under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 23,6 % i slutet av 2024 till 33 % till slutet av 2027. Som konstateras ovan omfattar dessa prognoser dock ännu inte den nya regeringens planerade åtgärder för konsolidering av de offentliga finanserna.

| (28) | Estland lade fram en översyn av sin plan tillsammans med REPowerEU-kapitlet den 9 mars 2023. Den 12 maj 2023 föreslog kommissionen sin positiva bedömning som ska godkännas av rådet. På grund av hög inflation och störningar i leveranskedjorna till följd av kriget i Ukraina har några investeringar försenats eller avbrutits, vilket har föranlett en översyn av den ursprungliga återhämtnings- och resiliensplanen. Estland är den första medlemsstat som har tagit med ett REPowerEU-kapitel i översynen av planen och har för avsikt att lämna in den första och andra betalningsansökan så snart den reviderade planen har godkänts av rådet. |
| --- | --- |

(28)

Estland lade fram en översyn av sin plan tillsammans med REPowerEU-kapitlet den 9 mars 2023. Den 12 maj 2023 föreslog kommissionen sin positiva bedömning som ska godkännas av rådet. På grund av hög inflation och störningar i leveranskedjorna till följd av kriget i Ukraina har några investeringar försenats eller avbrutits, vilket har föranlett en översyn av den ursprungliga återhämtnings- och resiliensplanen. Estland är den första medlemsstat som har tagit med ett REPowerEU-kapitel i översynen av planen och har för avsikt att lämna in den första och andra betalningsansökan så snart den reviderade planen har godkänts av rådet.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Estlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Estlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Estlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Estland. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Estlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Estland.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Estland inför ett antal ytterligare utmaningar som rör det sociala skyddsnätets tillräcklighet, särskilt för arbetslösa och äldre, långvarig vård och omsorg och hälso- och sjukvård, samt energi och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Estland inför ett antal ytterligare utmaningar som rör det sociala skyddsnätets tillräcklighet, särskilt för arbetslösa och äldre, långvarig vård och omsorg och hälso- och sjukvård, samt energi och den gröna omställningen.

| (32) | Det sociala skyddsnätets tillräcklighet har förbättrats, men risken för fattigdom eller social utestängning är fortfarande hög bland vissa grupper, särskilt äldre (41,6 % i Estland jämfört med 19,5 % i unionen 2021) och personer med funktionshinder (40,4 % i Estland jämfört med 28,9 % i unionen 2021). För äldre (över 65 år) är risken för fattigdom eller social utestängning hög, främst på grund av att den genomsnittliga pensionen är låg. Dessutom kvarstår en klyfta mellan könen när det gäller fattigdom bland äldre (andelen äldre kvinnor som löper risk för fattigdom är 47,9 %, vilket är nästan 21 procentenheter högre än för män). Restriktiva kriterier för att få arbetslöshetsförmåner, särskilt de höga tröskelvärdena för sysselsättning och inkomst före arbetslöshet, fortsätter att utsätta arbetslösa för risken att hamna i fattigdom. Personer med korta arbetsperioder och atypiska anställningsformer har inte rätt till arbetslöshetsförmåner när de blir arbetslösa. 2022 fick endast 29 % av de nyregistrerade arbetslösa ersättning från arbetslöshetsförsäkring och 39 % fick den fasta arbetslöshetsersättningen. Att utöka andelen personer som omfattas av arbetslöshetsförmåner och lätta på minimikriterierna för att få tillgång till dem, särskilt för personer med korta arbetsperioder och atypiska anställningsformer, och att öka pensionernas tillräcklighet skulle kunna hjälpa till att stärka det sociala skyddet. |
| --- | --- |

(32)

Det sociala skyddsnätets tillräcklighet har förbättrats, men risken för fattigdom eller social utestängning är fortfarande hög bland vissa grupper, särskilt äldre (41,6 % i Estland jämfört med 19,5 % i unionen 2021) och personer med funktionshinder (40,4 % i Estland jämfört med 28,9 % i unionen 2021). För äldre (över 65 år) är risken för fattigdom eller social utestängning hög, främst på grund av att den genomsnittliga pensionen är låg. Dessutom kvarstår en klyfta mellan könen när det gäller fattigdom bland äldre (andelen äldre kvinnor som löper risk för fattigdom är 47,9 %, vilket är nästan 21 procentenheter högre än för män). Restriktiva kriterier för att få arbetslöshetsförmåner, särskilt de höga tröskelvärdena för sysselsättning och inkomst före arbetslöshet, fortsätter att utsätta arbetslösa för risken att hamna i fattigdom. Personer med korta arbetsperioder och atypiska anställningsformer har inte rätt till arbetslöshetsförmåner när de blir arbetslösa. 2022 fick endast 29 % av de nyregistrerade arbetslösa ersättning från arbetslöshetsförsäkring och 39 % fick den fasta arbetslöshetsersättningen. Att utöka andelen personer som omfattas av arbetslöshetsförmåner och lätta på minimikriterierna för att få tillgång till dem, särskilt för personer med korta arbetsperioder och atypiska anställningsformer, och att öka pensionernas tillräcklighet skulle kunna hjälpa till att stärka det sociala skyddet.

| (33) | Estland har vidtagit åtgärder för att förbättra tillgången till långvarig vård och omsorg till en överkomlig kostnad, men utmaningar kvarstår. De offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg är låga jämfört med unionsgenomsnittet, vilket hindrar en snabb och lika tillgång till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. En stor andel av befolkningen i åldern 65 år och äldre i behov av långvarig vård och omsorg har ingen hjälp med personlig vård eller hushållsaktiviteter. Behovet av hemtjänst är ett av de största i unionen. Samtidigt som befolkningen åldras och medellivslängden i Estland är en av de lägsta i unionen är andelen självrapporterade icke tillgodosedda vårdbehov hög, även om den har minskat jämfört med tidigare år (13 % 2020 och 8,1 % 2021, jämfört med unionsgenomsnittet på 2 %). Denna höga andel beror särskilt på vårdköer och en brist på och ojämn fördelning av hälso- och sjukvårdspersonal i landet. Även om patientavgifterna har sjunkit något är de höga för både hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg och ligger långt över unionsgenomsnittet. Att säkerställa en hållbar finansiering av hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg skulle kunna bidra till att komma till rätta med utmaningarna på dessa områden. |
| --- | --- |

(33)

Estland har vidtagit åtgärder för att förbättra tillgången till långvarig vård och omsorg till en överkomlig kostnad, men utmaningar kvarstår. De offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg är låga jämfört med unionsgenomsnittet, vilket hindrar en snabb och lika tillgång till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. En stor andel av befolkningen i åldern 65 år och äldre i behov av långvarig vård och omsorg har ingen hjälp med personlig vård eller hushållsaktiviteter. Behovet av hemtjänst är ett av de största i unionen. Samtidigt som befolkningen åldras och medellivslängden i Estland är en av de lägsta i unionen är andelen självrapporterade icke tillgodosedda vårdbehov hög, även om den har minskat jämfört med tidigare år (13 % 2020 och 8,1 % 2021, jämfört med unionsgenomsnittet på 2 %). Denna höga andel beror särskilt på vårdköer och en brist på och ojämn fördelning av hälso- och sjukvårdspersonal i landet. Även om patientavgifterna har sjunkit något är de höga för både hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg och ligger långt över unionsgenomsnittet. Att säkerställa en hållbar finansiering av hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg skulle kunna bidra till att komma till rätta med utmaningarna på dessa områden.

| (34) | Efter Rysslands invasion av Ukraina har Estland framgångsrikt övergett importen av gas från Ryssland genom att omdirigera energiimporten genom terminalen för flytande naturgas (LNG) i Klaipėda i Litauen och LNG-terminalen i Ingå i Finland. Estlands förbrukning av naturgas minskade med 36 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Estland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Även om Estland gör framsteg när det gäller utbyggnaden av förnybar energi är andelen oljeskiffer i landets energimix fortfarande betydande. Andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto) ökade från 30,1 % 2020 till 37,6 % 2021. Andelen oljeskiffer stod för 58 % av energimixen 2021, vilket innebär en minskning med 5 procentenheter sedan 2018, men en ökning med 2 procentenheter sedan 2020. I REPowerEU-kapitlet i den nyligen reviderade återhämtnings- och resiliensplanen har Estland åtagit sig att reformera de lokala tillståndsmyndigheternas tillståndsgivningsförfarande och förbättra deras kapacitetsuppbyggnad. Dessa reformer förväntas möjliggöra ytterligare framsteg när det gäller användningen av förnybar energi. Den otillräckliga nätkapaciteten att ta emot mer förnybar energi fortsätter att hämma ytterligare framsteg. Estland måste också fortsätta sina ansträngningar för att synkronisera sitt elnät med det i resten av unionen för att fasa ut sitt beroende av BRELL-elnätet (Belarus, Ryssland, Estland, Litauen och Lettland). Framsteg har gjorts, men övergången har ännu inte slutförts. Här är det nödvändigt att samarbeta med Lettland och Litauen. Energieffektiviteten är avgörande för Estlands gröna omställning. För att öka energieffektiviteten i ekonomin, inbegripet byggnadsbeståndet, kommer det att krävas ambitiösare energieffektivitetsmål och en ökad renoveringskapacitet i mindre kommuner genom mer välriktade stödåtgärder. Estland har fokuserat på att öka hållbarheten i transportsektorn genom att anta utvecklingsplanen för transport och mobilitet 2021–2035, men lämpligare åtgärder bör vidtas för att påskynda övergången till en mindre förorenande transportsektor.
  Även om Estland investerar i elektrifieringen av järnvägsnätet har dess genomförande ännu inte utvärderats. En övergång till hållbar transport måste också ske på området privata fordon, där det behövs en ökad användning av utsläppsfria och utsläppssnåla fordon. Relevanta incitament, till exempel miljöskatter, inbegripet en utsläppsbaserad årlig vägfordonsskatt, skulle kunna bidra till att påskynda övergången till mindre förorenande transportalternativ. |
| --- | --- |

(34)

Efter Rysslands invasion av Ukraina har Estland framgångsrikt övergett importen av gas från Ryssland genom att omdirigera energiimporten genom terminalen för flytande naturgas (LNG) i Klaipėda i Litauen och LNG-terminalen i Ingå i Finland. Estlands förbrukning av naturgas minskade med 36 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Estland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Även om Estland gör framsteg när det gäller utbyggnaden av förnybar energi är andelen oljeskiffer i landets energimix fortfarande betydande. Andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto) ökade från 30,1 % 2020 till 37,6 % 2021. Andelen oljeskiffer stod för 58 % av energimixen 2021, vilket innebär en minskning med 5 procentenheter sedan 2018, men en ökning med 2 procentenheter sedan 2020. I REPowerEU-kapitlet i den nyligen reviderade återhämtnings- och resiliensplanen har Estland åtagit sig att reformera de lokala tillståndsmyndigheternas tillståndsgivningsförfarande och förbättra deras kapacitetsuppbyggnad. Dessa reformer förväntas möjliggöra ytterligare framsteg när det gäller användningen av förnybar energi. Den otillräckliga nätkapaciteten att ta emot mer förnybar energi fortsätter att hämma ytterligare framsteg. Estland måste också fortsätta sina ansträngningar för att synkronisera sitt elnät med det i resten av unionen för att fasa ut sitt beroende av BRELL-elnätet (Belarus, Ryssland, Estland, Litauen och Lettland). Framsteg har gjorts, men övergången har ännu inte slutförts. Här är det nödvändigt att samarbeta med Lettland och Litauen. Energieffektiviteten är avgörande för Estlands gröna omställning. För att öka energieffektiviteten i ekonomin, inbegripet byggnadsbeståndet, kommer det att krävas ambitiösare energieffektivitetsmål och en ökad renoveringskapacitet i mindre kommuner genom mer välriktade stödåtgärder. Estland har fokuserat på att öka hållbarheten i transportsektorn genom att anta utvecklingsplanen för transport och mobilitet 2021–2035, men lämpligare åtgärder bör vidtas för att påskynda övergången till en mindre förorenande transportsektor.

Även om Estland investerar i elektrifieringen av järnvägsnätet har dess genomförande ännu inte utvärderats. En övergång till hållbar transport måste också ske på området privata fordon, där det behövs en ökad användning av utsläppsfria och utsläppssnåla fordon. Relevanta incitament, till exempel miljöskatter, inbegripet en utsläppsbaserad årlig vägfordonsskatt, skulle kunna bidra till att påskynda övergången till mindre förorenande transportalternativ.

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades att det i Estland rådde brist på arbetskraft i 68 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland sopsorterare, ingenjörstekniker och ingenjörer. Dessutom uppgavs att bristen på arbetskraft var en faktor som begränsar produktionen inom industri och byggverksamhet. |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades att det i Estland rådde brist på arbetskraft i 68 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland sopsorterare, ingenjörstekniker och ingenjörer. Dessutom uppgavs att bristen på arbetskraft var en faktor som begränsar produktionen inom industri och byggverksamhet.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (37) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Estland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Estland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Estland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 4,9 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan, inbegripet REPowerEU-kapitlet. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra det sociala skyddet genom att öka andelen personer som omfattas av arbetslöshetsförmåner, särskilt för personer med korta arbetsperioder och atypiska anställningsformer, för att bland annat för att minska fattigdomen bland äldre. Förbättra tillgången till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg till en överkomlig kostnad, särskilt genom att säkerställa en hållbar finansiering av sådan vård.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och påskynda utbyggnaden av förnybar energi, bland annat genom att stärka den inhemska elnätskapaciteten. Säkerställa en tillräcklig kapacitet för sammanlänkningar av elnät för att öka försörjningstryggheten och fortsätta synkroniseringen med unionens elnät. Öka energieffektiviteten genom ny finansiering och stödåtgärder för att uppnå målen i den långsiktiga renoveringsstrategin. Fortsätta ansträngningarna för att öka andelen hållbara transporter genom att elektrifiera järnvägsnätet och genom beskattning som uppmuntrar till en gradvis förnyelse av fordonsbeståndet mot utsläppsfria eller koldioxidsnåla fordon. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12532/2021 INIT, ST 12532/2021 ADD 1, ST 12532/2021 ADD 1 COR 1, ST 12532/2021 ADD 1 COR 1 REV 1.

6

(7)  ST 9367/2023 INIT, ST 9367/2023 ADD 1, ST 9367/2023 ADD 1 REV 1.

7

(8)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 23).

8

(9)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

9

(10)  De minskade investeringarna återspeglar förseningar i slutförandet av vissa projekt som orsakats av de kraftigt ökade byggkostnaderna, vilket är kopplat till störningar i leveranskedjan på grund av kriget i Ukraina. Samtidigt gav andra nationellt finansierade kapitalutgifter ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP, vilket återspeglar förvärvet av gas- och bränslereserver.

10

(11)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Estlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 44).

12

(13)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Estlands potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 13,3 % i nominella termer.

13

(14)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP, vilket återspeglar baseffekten från 2022 då stora gasreserver förvärvades.

14

(15)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

15

(16)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/58 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/58

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Irlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/07)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Irland inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Irlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Irland inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Irlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 28 maj 2021 lämnade Irland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Irlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Irland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 maj 2021 lämnade Irland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 8 september 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Irlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Irland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 4 maj 2023 lämnade Irland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 2 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Irlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 4 maj 2023 lämnade Irland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 2 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Irlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Irland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Irland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Irlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Irland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Irland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Irlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Irlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Irlands saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 1,6 % 2021 till ett överskott på 1,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 55,4 % av BNP i slutet av 2021 till 44,7 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Irlands saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 1,6 % 2021 till ett överskott på 1,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 55,4 % av BNP i slutet av 2021 till 44,7 % i slutet av 2022.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatten på bränsle och momssänkningar på gas och el, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna bland annat rörde betalningar till alla inhemska elkonton och en rad sociala transfereringar. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,7 % av BNP 2022, från 2,8 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatten på bränsle och momssänkningar på gas och el, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna bland annat rörde betalningar till alla inhemska elkonton och en rad sociala transfereringar. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,7 % av BNP 2022, från 2,8 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Irland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Irland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,2 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Irland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,04 % av BNP 2022 (0,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Irland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Irland begränsade därför i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,2 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Irland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,04 % av BNP 2022 (0,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Irland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på – 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Irland begränsade därför i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 5,6 % under 2023 och 4,1 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 5,5 % 2023 och en högre real BNP-tillväxt på 5,0 % 2024. Den jämförelsevis högre tillväxttakt under 2024 som kommissionen räknar med beror främst på en mer ihållande ökning av nettoexporten. När det gäller Irland är nettoexporten dock föremål för stora fluktuationer, eftersom den drivs av ett litet antal stora multinationella företag, som har varit kommersiellt mycket framgångsrika under de senaste åren. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter försiktigt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 5,6 % under 2023 och 4,1 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 5,5 % 2023 och en högre real BNP-tillväxt på 5,0 % 2024. Den jämförelsevis högre tillväxttakt under 2024 som kommissionen räknar med beror främst på en mer ihållande ökning av nettoexporten. När det gäller Irland är nettoexporten dock föremål för stora fluktuationer, eftersom den drivs av ett litet antal stora multinationella företag, som har varit kommersiellt mycket framgångsrika under de senaste åren.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 1,8 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst den kraftiga inkomstökningen. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 44,7 % i slutet av 2022 till 40,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett överskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 40,4 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 1,8 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar främst den kraftiga inkomstökningen. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 44,7 % i slutet av 2022 till 40,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett överskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 40,4 %, i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, särskilt en andra omgång med två betalningar till alla inhemska elkonton, samt en ny uppsättning sociala transfereringar. Kostnaderna för dessa åtgärder förväntas delvis uppvägas av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster, närmare bestämt ett tak för intäkterna från elproduktionen. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, men bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,7 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, särskilt en andra omgång med två betalningar till alla inhemska elkonton, samt en ny uppsättning sociala transfereringar. Kostnaderna för dessa åtgärder förväntas delvis uppvägas av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster, närmare bestämt ett tak för intäkterna från elproduktionen. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, men bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,7 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Irland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Irland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Irland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Irland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Irland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Irland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (0,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (ökning med 0,1 % av BNP). Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter (13). Irland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Irland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom att främja utbyggnaden av förnybara energikällor och möjliggöra elektrifiering av annan teknik, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (0,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (ökning med 0,1 % av BNP). Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter (13). Irland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Irland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom att främja utbyggnaden av förnybara energikällor och möjliggöra elektrifiering av annan teknik, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,8 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 motsvarar främst minskningen av utgifterna i takt med att de tillfälliga utgiftsåtgärderna upphör. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 38,2 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 2,2 % av BNP 2024. Detta är lägre än prognosen för överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av de högre utgifter som förutses i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 38,3 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,8 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 motsvarar främst minskningen av utgifterna i takt med att de tillfälliga utgiftsåtgärderna upphör. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 38,2 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 2,2 % av BNP 2024. Detta är lägre än prognosen för överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av de högre utgifter som förutses i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 38,3 % i slutet av 2024.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att ingen ny energiprishöjning kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att ingen ny energiprishöjning kommer att ske.

| (23) | I programmet planerar Irland att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 5 % av BNP (14), under 2023 och 2024, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett underskott på 0,1 % av BNP under 2023 och ett överskott på 1,0 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. |
| --- | --- |

(23)

I programmet planerar Irland att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 5 % av BNP (14), under 2023 och 2024, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett underskott på 0,1 % av BNP under 2023 och ett överskott på 1,0 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna (15) öka med 1,9 % under 2024. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna (15) öka med 1,9 % under 2024.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 2,0 % av BNP 2023 till 2,1 % 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar en uppdatering av klimathandlingsplanen och uppbyggnad av en datacentralanläggning, som också är en del av återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 2,0 % av BNP 2023 till 2,1 % 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar en uppdatering av klimathandlingsplanen och uppbyggnad av en datacentralanläggning, som också är en del av återhämtnings- och resiliensplanen.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,9 % av BNP 2025 och till 3,1 % till 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 38,2 % i slutet av 2024 till 32,0 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,9 % av BNP 2025 och till 3,1 % till 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 38,2 % i slutet av 2024 till 32,0 % till slutet av 2026.

| (27) | Andelen personer äldre än 64 år i förhållande till befolkningen i arbetsför ålder (20–64 år) beräknas ha mer än fördubblats fram till 2070, då det skulle finnas färre än två potentiella inbetalare för varje pensionär jämfört med nästan fyra år 2022. Den åldrande befolkningen gör att pensionssystemet måste skyddas mot stigande kostnader. Den pensionsreform som tillkännagavs i september 2022 innebär att pensionsåldern ligger kvar på 66 år. Regeringen har därför för avsikt att ta itu med pensionssystemets hållbarhet på avgiftssidan. Under 2023 förväntas regeringen lägga fram en färdplan för att gradvis öka socialförsäkringsavgifterna mellan 2024 och 2034. Detta skulle tydliggöra hur man planerar att fastställa finansieringsarrangemangen för det statliga pensionssystemet. |
| --- | --- |

(27)

Andelen personer äldre än 64 år i förhållande till befolkningen i arbetsför ålder (20–64 år) beräknas ha mer än fördubblats fram till 2070, då det skulle finnas färre än två potentiella inbetalare för varje pensionär jämfört med nästan fyra år 2022. Den åldrande befolkningen gör att pensionssystemet måste skyddas mot stigande kostnader. Den pensionsreform som tillkännagavs i september 2022 innebär att pensionsåldern ligger kvar på 66 år. Regeringen har därför för avsikt att ta itu med pensionssystemets hållbarhet på avgiftssidan. Under 2023 förväntas regeringen lägga fram en färdplan för att gradvis öka socialförsäkringsavgifterna mellan 2024 och 2034. Detta skulle tydliggöra hur man planerar att fastställa finansieringsarrangemangen för det statliga pensionssystemet.

| (28) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Irlands återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med betydande förseningar. Begränsade resurser och otillräcklig prioritering har lett till att Irland har halkat efter i genomförandeprocessen. Irland lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan i maj 2023. Irland har ännu inte lämnat in sin första ansökan om utbetalning. Ett REPowerEU-kapitel håller på att utarbetas. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Irlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(28)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Irlands återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med betydande förseningar. Begränsade resurser och otillräcklig prioritering har lett till att Irland har halkat efter i genomförandeprocessen. Irland lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan i maj 2023. Irland har ännu inte lämnat in sin första ansökan om utbetalning. Ett REPowerEU-kapitel håller på att utarbetas. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Irlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (29) | Kommissionen godkände alla Irlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Irland. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkände alla Irlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Irland.

| (30) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Irland inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller den cirkulära ekonomin, dricksvattenförsörjning och rening av avloppsvatten samt elsystemet, energiinfrastrukturen och tekniken för smarta nät, tillståndsramen, energieffektivitet, hållbara transporter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(30)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Irland inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller den cirkulära ekonomin, dricksvattenförsörjning och rening av avloppsvatten samt elsystemet, energiinfrastrukturen och tekniken för smarta nät, tillståndsramen, energieffektivitet, hållbara transporter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

| (31) | Irlands avfallsgenerering fortsätter att öka och ligger fortfarande betydligt över unionsgenomsnittet. Materialåtervinningen har stagnerat i flera år. Den cirkulära materialanvändningen ökade något till 2 % under 2021, men ligger fortsatt långt under unionsgenomsnittet på 11,7 %. Även om avfallshanteringen håller på att förbättras har effekterna av 2020 års handlingsplan för avfall för en cirkulär ekonomi och den förvaltningsövergripande strategin för en cirkulär ekonomi, som offentliggjordes i december 2021, ännu inte blivit kännbara. Det behövs fler investeringar om man ska lyckas nå unionens mål för den cirkulära ekonomin. Det handlar bland annat om att förbättra infrastrukturen för separat insamling och behandling av avfall för att undvika att avfall går till deponering och förbränning, med särskilt fokus på plast och biologiskt avfall. När det gäller vattenförvaltning och vattenkvalitet står Irland inför en åldrande och föråldrad infrastruktur, vilket har lett till att landet har en av de högsta läckagefrekvenserna i unionen. Kvaliteten på dricksvattnet är fortfarande ett problem i vissa områden. Försämringen av vattenkvaliteten till följd av jordbrukets expansion hanteras inte i tillräcklig utsträckning. Det krävs också infrastrukturinvesteringar för att återställa floder samt ett mer övergripande tillvägagångssätt för att kontrollera vattenföroreningar från jordbruksverksamhet. |
| --- | --- |

(31)

Irlands avfallsgenerering fortsätter att öka och ligger fortfarande betydligt över unionsgenomsnittet. Materialåtervinningen har stagnerat i flera år. Den cirkulära materialanvändningen ökade något till 2 % under 2021, men ligger fortsatt långt under unionsgenomsnittet på 11,7 %. Även om avfallshanteringen håller på att förbättras har effekterna av 2020 års handlingsplan för avfall för en cirkulär ekonomi och den förvaltningsövergripande strategin för en cirkulär ekonomi, som offentliggjordes i december 2021, ännu inte blivit kännbara. Det behövs fler investeringar om man ska lyckas nå unionens mål för den cirkulära ekonomin. Det handlar bland annat om att förbättra infrastrukturen för separat insamling och behandling av avfall för att undvika att avfall går till deponering och förbränning, med särskilt fokus på plast och biologiskt avfall. När det gäller vattenförvaltning och vattenkvalitet står Irland inför en åldrande och föråldrad infrastruktur, vilket har lett till att landet har en av de högsta läckagefrekvenserna i unionen. Kvaliteten på dricksvattnet är fortfarande ett problem i vissa områden. Försämringen av vattenkvaliteten till följd av jordbrukets expansion hanteras inte i tillräcklig utsträckning. Det krävs också infrastrukturinvesteringar för att återställa floder samt ett mer övergripande tillvägagångssätt för att kontrollera vattenföroreningar från jordbruksverksamhet.

| (32) | Irlands elkraftsystem visade tecken på sårbarhet under 2022, då elförsörjningsproblemen kom att kräva nödåtgärder. Klimathandlingsplanen omfattar det långtgående målet att ställa om landets energisystem till 2030 i syfte att öka andelen el från förnybara källor till 80 %. Detta kommer att leda till stora volymer variabel produktion. Systemets nuvarande flexibilitet och integrering räcker inte till för att hantera så stora volymer variabel produktion och den ökande efterfrågan på energi, särskilt från datacentraler, vilket kan komma att göra det svårt att nå målet för förnybar energi. Flexibilitet på efterfrågesidan och omfattande uppgraderingar av infrastrukturen för överföring, distribution och lagring kommer att vara avgörande för att minska Irlands beroende av import av fossila bränslen och för att underlätta och påskynda landets omställning till ett klimatneutralt energisystem. De främsta utmaningarna för flexibilitet på efterfrågesidan är bristen på en samordnad strategi för hela energisystemet, inklusive uppvärmning och kylning, samt bristen på infrastruktur för smarta mätare. Att effektivisera planerings- och tillståndssystemet för förnybara energikällor, lagring och nätanslutningar genom att se till att lämplig personal med tillräcklig kompetens finns tillgänglig i alla etapper av planeringsprocessen och genom att rationalisera det övergripande regelverket skulle kunna påskynda storskaliga projekt och därmed snabba på den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(32)

Irlands elkraftsystem visade tecken på sårbarhet under 2022, då elförsörjningsproblemen kom att kräva nödåtgärder. Klimathandlingsplanen omfattar det långtgående målet att ställa om landets energisystem till 2030 i syfte att öka andelen el från förnybara källor till 80 %. Detta kommer att leda till stora volymer variabel produktion. Systemets nuvarande flexibilitet och integrering räcker inte till för att hantera så stora volymer variabel produktion och den ökande efterfrågan på energi, särskilt från datacentraler, vilket kan komma att göra det svårt att nå målet för förnybar energi. Flexibilitet på efterfrågesidan och omfattande uppgraderingar av infrastrukturen för överföring, distribution och lagring kommer att vara avgörande för att minska Irlands beroende av import av fossila bränslen och för att underlätta och påskynda landets omställning till ett klimatneutralt energisystem. De främsta utmaningarna för flexibilitet på efterfrågesidan är bristen på en samordnad strategi för hela energisystemet, inklusive uppvärmning och kylning, samt bristen på infrastruktur för smarta mätare. Att effektivisera planerings- och tillståndssystemet för förnybara energikällor, lagring och nätanslutningar genom att se till att lämplig personal med tillräcklig kompetens finns tillgänglig i alla etapper av planeringsprocessen och genom att rationalisera det övergripande regelverket skulle kunna påskynda storskaliga projekt och därmed snabba på den gröna omställningen.

| (33) | Irlands förbrukning av naturgas minskade med 0,2 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är långt under det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Även om Irland uppfyller kraven för ett undantag från det målet uppmanas Irland att öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Energieffektivitetsåtgärder kommer att spela en central roll för att minska energiförbrukningen och uppnå det unionsomfattande målet att minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 %. Energiuppgraderingar av bostäder, energieffektiviserande renoveringar och snabb utbyggnad av förnybar uppvärmning kommer att vara avgörande för att uppnå klimatmålen. Trots de långtgående målen att genomföra energieffektiviserande renoveringar av motsvarande 500 000 bostäder så att de uppnår energiklassen för byggnader B2 och att installera 400 000 värmepumpar i befintliga bostäder för att ersätta äldre, mindre effektiva värmesystem före utgången av 2030, kvarstår utmaningar som främst beror på bristen på kvalificerad arbetskraft. Antalet utsläppsfria fordon i den irländska fordonsparken ökar snabbt från att ha legat på en mycket låg nivå, men antalet offentliga laddningsstationer håller inte jämna steg med utvecklingen. Endast omkring 100 kilometer järnvägsbanor har elektrifierats, vilket gör Irland till det unionsland som har den lägsta andelen elektrifierade järnvägar. Vid sidan av detta är trafikstockningar en stor belastning för luftkvaliteten och för pendlare. |
| --- | --- |

(33)

Irlands förbrukning av naturgas minskade med 0,2 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är långt under det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Även om Irland uppfyller kraven för ett undantag från det målet uppmanas Irland att öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Energieffektivitetsåtgärder kommer att spela en central roll för att minska energiförbrukningen och uppnå det unionsomfattande målet att minska nettoutsläppen av växthusgaser med minst 55 %. Energiuppgraderingar av bostäder, energieffektiviserande renoveringar och snabb utbyggnad av förnybar uppvärmning kommer att vara avgörande för att uppnå klimatmålen. Trots de långtgående målen att genomföra energieffektiviserande renoveringar av motsvarande 500 000 bostäder så att de uppnår energiklassen för byggnader B2 och att installera 400 000 värmepumpar i befintliga bostäder för att ersätta äldre, mindre effektiva värmesystem före utgången av 2030, kvarstår utmaningar som främst beror på bristen på kvalificerad arbetskraft. Antalet utsläppsfria fordon i den irländska fordonsparken ökar snabbt från att ha legat på en mycket låg nivå, men antalet offentliga laddningsstationer håller inte jämna steg med utvecklingen. Endast omkring 100 kilometer järnvägsbanor har elektrifierats, vilket gör Irland till det unionsland som har den lägsta andelen elektrifierade järnvägar. Vid sidan av detta är trafikstockningar en stor belastning för luftkvaliteten och för pendlare.

| (34) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov samt riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Irland för tolv yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens för den gröna omställningen, däribland yrkesverksamma inom miljöskydd, ingenjörer och elektroingenjörer. Dessutom rapporterades brist på arbetskraft som en faktor som begränsade produktionen inom industrin (46,8 % av företagen) och byggsektorn (60,3 % av företagen). |
| --- | --- |

(34)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov samt riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Irland för tolv yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens för den gröna omställningen, däribland yrkesverksamma inom miljöskydd, ingenjörer och elektroingenjörer. Dessutom rapporterades brist på arbetskraft som en faktor som begränsade produktionen inom industrin (46,8 % av företagen) och byggsektorn (60,3 % av företagen).

| (35) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (36) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Irland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Irland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Irland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

För perioden efter 2024, fortsätta att genomföra investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt och bevara en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Säkerställa det statliga pensionssystemets finanspolitiska hållbarhet genom att specificera dess finansieringsarrangemang.

2.

Avsevärt påskynda genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, även genom att säkra de resurser som krävs, och snabbt slutföra tillägget och REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Öka investeringstakten för att påskynda den cirkulära ekonomin. Vidareutveckla både infrastruktur för avfallshantering i samband med de högre stegen i avfallshierarkin och de ekonomiska instrumenten för att förebygga avfall och öka återanvänt, återtillverkat och återvunnet material. Utveckla ett effektivare system för separat insamling av återvinningsbart avfall, inklusive biologiskt nedbrytbart avfall. Undvika att avfall, särskilt plast och biologiskt avfall, går till deponering och förbränning. Öka insatserna för att påskynda investeringarna i infrastruktur för dricksvatten och avloppsvatten.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Fokusera insatser på att förbättra flexibiliteten i elsystemet och på att förbättra integreringen av energisystemet. Utforma och tillämpa en särskild strategi för att utveckla efterfrågeflexibilitet och påskynda utbyggnaden av infrastruktur för smarta mätare och teknik för smarta nät. Rationalisera planerings- och tillståndsregelverket för förnybar energi, lagring och nätanslutningar. Genomföra ytterligare åtgärder för ökad energieffektivitet i privata och offentliga byggnader i syfte att sänka energikostnaderna och energisystemkostnaderna. Påskynda installationen av offentliga laddningsstationer för utsläppsfria fordon. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11046/21, ST 11046/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 28).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Irlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 52).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Irlands potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 12,3 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

13

(14)  Det strukturella saldot (konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder), omräknat av kommissionen med hjälp av den allmänt vedertagna metoden, pekar på ett strukturellt underskott på 0,9 % av BNP 2023 och ett överskott på 0,1 % 2024.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/67 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/67

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Greklands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/08)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Grekland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Greklands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Grekland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Greklands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Med REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Med REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Med REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Med REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023, och Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen konstaterade att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023, och Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen konstaterade att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 27 april 2021 lämnade Grekland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Greklands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Grekland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 27 april 2021 lämnade Grekland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Greklands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Grekland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 2 maj 2023 lämnade Grekland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 29 april 2023 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Greklands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 2 maj 2023 lämnade Grekland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 29 april 2023 sitt stabilitetsprogram för samma år, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Greklands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Grekland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Grekland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Greklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Greklands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Grekland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Grekland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Greklands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Greklands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Grekland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Grekland har alltför stora makroekonomiska obalanser. Framför allt har sårbarheter i fråga om den höga offentliga skuldsättningen och de stora nödlidande lånen mot bakgrund av den höga arbetslösheten minskat, men landets utlandsställning har försämrats. Ett stort problem är att underskottet i bytesbalansen ökade markant under 2022, också på grund av den kraftiga ökningen av energipriserna i hela unionen, trots att inkomsterna från turismen återhämtade sig. Även om underskottet i bytesbalansen förväntas minska i år och nästa år kommer det att ligga kvar långt över den nivå som krävs för att säkerställa en varaktig förbättring av den finansiella nettoutlandsställningen. Den offentliga skulden i förhållande till BNP är fortfarande den högsta i unionen, men förbättrades markant under 2022, till stor del tack vare en stark nominell tillväxt i BNP, och den förväntas sjunka ytterligare under 2023 och 2024. Andelen nödlidande lån sjönk kraftigt förra året efter omfattande minskningar under tidigare år, men är fortfarande hög i förhållande till unionsgenomsnittet, och fortsätter att hämma bankernas lönsamhet och utlåningskapacitet, vilket i sin tur inverkar negativt på kapitalfördjupningen och ekonomins produktivitetstillväxt. De politiska åtgärderna har bidragit till att minska obalanserna och genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen är en viktig möjlighet att ta itu med kvarstående strukturella svagheter. Det krävs dock ytterligare insatser, särskilt för att säkerställa att bytesbalansen stadigt förbättras och att de nödlidande lånen minskar ytterligare, bland annat genom att effektivisera skuldindrivningen och förbättra sekundärmarknaden för nödlidande lån. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Grekland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Grekland har alltför stora makroekonomiska obalanser. Framför allt har sårbarheter i fråga om den höga offentliga skuldsättningen och de stora nödlidande lånen mot bakgrund av den höga arbetslösheten minskat, men landets utlandsställning har försämrats. Ett stort problem är att underskottet i bytesbalansen ökade markant under 2022, också på grund av den kraftiga ökningen av energipriserna i hela unionen, trots att inkomsterna från turismen återhämtade sig. Även om underskottet i bytesbalansen förväntas minska i år och nästa år kommer det att ligga kvar långt över den nivå som krävs för att säkerställa en varaktig förbättring av den finansiella nettoutlandsställningen. Den offentliga skulden i förhållande till BNP är fortfarande den högsta i unionen, men förbättrades markant under 2022, till stor del tack vare en stark nominell tillväxt i BNP, och den förväntas sjunka ytterligare under 2023 och 2024. Andelen nödlidande lån sjönk kraftigt förra året efter omfattande minskningar under tidigare år, men är fortfarande hög i förhållande till unionsgenomsnittet, och fortsätter att hämma bankernas lönsamhet och utlåningskapacitet, vilket i sin tur inverkar negativt på kapitalfördjupningen och ekonomins produktivitetstillväxt. De politiska åtgärderna har bidragit till att minska obalanserna och genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen är en viktig möjlighet att ta itu med kvarstående strukturella svagheter. Det krävs dock ytterligare insatser, särskilt för att säkerställa att bytesbalansen stadigt förbättras och att de nödlidande lånen minskar ytterligare, bland annat genom att effektivisera skuldindrivningen och förbättra sekundärmarknaden för nödlidande lån.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Greklands underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 2,3 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 194,6 % av BNP i slutet av 2021 till 171,3 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Greklands underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 2,3 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 194,6 % av BNP i slutet av 2021 till 171,3 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska utgiftsökande åtgärder omfattade under 2022 elsubventioner till hushåll och företag samt ökade sociala förmåner till utsatta hushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster, nämligen pristaket för elproducenter och extraavgiften för elproducenter för perioden oktober 2021–juni 2022. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,5 % av BNP 2022, från 6,5 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska utgiftsökande åtgärder omfattade under 2022 elsubventioner till hushåll och företag samt ökade sociala förmåner till utsatta hushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster, nämligen pristaket för elproducenter och extraavgiften för elproducenter för perioden oktober 2021–juni 2022. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,5 % av BNP 2022, från 6,5 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Grekland (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Grekland att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Grekland (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Grekland att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar.

| (16) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande, -1,0 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Grekland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,1 % av BNP 2022 (2,6 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 berodde på att den föregående programperioden fasades ut samtidigt som investeringsutgifterna under den nya programperioden ännu inte hade tagit fart. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Grekland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärderna för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2 % av BNP). Grekland hade därför i tillräcklig utsträckning begränsat ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande, -1,0 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Grekland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,1 % av BNP 2022 (2,6 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 berodde på att den föregående programperioden fasades ut samtidigt som investeringsutgifterna under den nya programperioden ännu inte hade tagit fart. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Grekland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärderna för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2 % av BNP). Grekland hade därför i tillräcklig utsträckning begränsat ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognosen i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter mer gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,3 % 2023 och med 3 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2023 och en lägre real BNP-tillväxt på 1,9 % 2024, främst på grund av skillnader i antagandena om investeringsaktivitet och bidrag från den externa sektorn. I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses högre bidrag från fasta bruttoinvesteringar, särskilt under 2024, och kommissionen räknar med att varuimporten kommer att förbli högre än i myndigheternas prognoser. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognosen i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter mer gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,3 % 2023 och med 3 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2023 och en lägre real BNP-tillväxt på 1,9 % 2024, främst på grund av skillnader i antagandena om investeringsaktivitet och bidrag från den externa sektorn. I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses högre bidrag från fasta bruttoinvesteringar, särskilt under 2024, och kommissionen räknar med att varuimporten kommer att förbli högre än i myndigheternas prognoser.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 1,8 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 återspeglar främst utfasningen av pandemirelaterade finanspolitiska åtgärder och minskningen av kostnaderna för de energirelaterade åtgärderna samt de ökande intäkterna till följd av den ekonomiska tillväxten. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 171,3 % i slutet av 2022 till 162,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP för 2023. Detta är lägre än prognosen för underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en mer gynnsam utveckling av skattebaserna till följd av de makroekonomiska antagandena, inbegripet tillväxtens sammansättning och lägre utgifter i den sociala budgeten i linje med det systematiska underutnyttjande som observerats under de senaste åren. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, 160,2 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror främst på en högre nominell tillväxt i BNP och i mindre utsträckning på ett lägre offentligt underskott enligt kommissionens prognos. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 1,8 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 återspeglar främst utfasningen av pandemirelaterade finanspolitiska åtgärder och minskningen av kostnaderna för de energirelaterade åtgärderna samt de ökande intäkterna till följd av den ekonomiska tillväxten. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 171,3 % i slutet av 2022 till 162,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP för 2023. Detta är lägre än prognosen för underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en mer gynnsam utveckling av skattebaserna till följd av de makroekonomiska antagandena, inbegripet tillväxtens sammansättning och lägre utgifter i den sociala budgeten i linje med det systematiska underutnyttjande som observerats under de senaste åren. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, 160,2 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror främst på en högre nominell tillväxt i BNP och i mindre utsträckning på ett lägre offentligt underskott enligt kommissionens prognos.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, särskilt elsubventionerna till hushåll och företag. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster, nämligen pristaket för elproducenter och solidaritetsbidraget från raffinaderier. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,2 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,5 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, särskilt elsubventionerna till hushåll och företag. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster, nämligen pristaket för elproducenter och solidaritetsbidraget från raffinaderier. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,2 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,5 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Grekland skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Grekland vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Grekland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Grekland skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Grekland vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Grekland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (– 0,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning på finanspolitiken 2022 (– 1,0 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter är därmed i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de minskade kostnaderna för (riktade och oriktade) stödåtgärder för hushåll och företag till följd av de höjda energipriserna (med 2,3 % av BNP). Ökningen av de sociala utgifterna är den främsta drivkraften bakom ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan). Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,5 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter (13). Grekland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Grekland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom installation av 8 000 allmänt tillgängliga laddningspunkter för elfordon i viktiga stads- och förortsområden, digitalisering av offentlig förvaltning och bättre elsammanlänkning på öar. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (– 0,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning på finanspolitiken 2022 (– 1,0 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter är därmed i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de minskade kostnaderna för (riktade och oriktade) stödåtgärder för hushåll och företag till följd av de höjda energipriserna (med 2,3 % av BNP). Ökningen av de sociala utgifterna är den främsta drivkraften bakom ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan). Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,5 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter (13). Grekland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Grekland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom installation av 8 000 allmänt tillgängliga laddningspunkter för elfordon i viktiga stads- och förortsområden, digitalisering av offentlig förvaltning och bättre elsammanlänkning på öar.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,8 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 beror främst på utfasningen av de återstående energiåtgärderna och andra åtgärder och ökningen av intäkterna till följd av en stabil ekonomisk tillväxt. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 150,8 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,6 % av BNP 2024. Detta är lägre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av antagandena om genomförandet av den sociala budgeten, framför allt de lägre utgifterna för sociala förmåner och pensioner. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en högre offentlig skuldkvot på 154,5 % av BNP i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,8 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 beror främst på utfasningen av de återstående energiåtgärderna och andra åtgärder och ökningen av intäkterna till följd av en stabil ekonomisk tillväxt. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 150,8 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,6 % av BNP 2024. Detta är lägre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av antagandena om genomförandet av den sociala budgeten, framför allt de lägre utgifterna för sociala förmåner och pensioner. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en högre offentlig skuldkvot på 154,5 % av BNP i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärderna under 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärderna under 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att stärka utlandsställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att stärka utlandsställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 0,7 % under 2024, vilket är lägre än den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade justeringen i kommissionens vårprognos 2023 är större än de besparingar som görs vid en full utfasning av energistödåtgärderna. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 0,7 % under 2024, vilket är lägre än den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade justeringen i kommissionens vårprognos 2023 är större än de besparingar som görs vid en full utfasning av energistödåtgärderna.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4,8 % av BNP 2023 till 5,4 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en viss minskning av nationellt finansierade investeringar och en ökning av unionsfinansierade investeringar, närmare bestämt genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Till dessa reformer och investeringar hör investeringar med högt mervärde och strukturreformer för den gröna omställningen, den digitala omställningen och energiomställningen, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4,8 % av BNP 2023 till 5,4 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en viss minskning av nationellt finansierade investeringar och en ökning av unionsfinansierade investeringar, närmare bestämt genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Till dessa reformer och investeringar hör investeringar med högt mervärde och strukturreformer för den gröna omställningen, den digitala omställningen och energiomställningen, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,5 % av BNP 2025 och till 0,1 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 150,8 % i slutet av 2024 till 135,2 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,5 % av BNP 2025 och till 0,1 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 150,8 % i slutet av 2024 till 135,2 % till slutet av 2026.

| (28) | Genom att bygga vidare på bästa praxis och de reformer som har inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skulle ändringar av Greklands skattepolitiska ram kunna hjälpa till att överbrygga investeringsgapet. Mer specifikt skulle införandet av ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor kunna stärka rättssäkerheten för investerare och öka de pågående insatserna för att förenkla skattesystemet. En översyn av skattesystemet skulle också kunna bidra till att bredda skattebasen när det gäller egenföretagare och till att driva på investeringar. Efterlevnaden av skattereglerna skulle kunna förbättras genom att utöka användningen av elektroniska betalningar och utnyttja den information som härrör från elektroniska betalningar i större utsträckning, särskilt med tanke på de senaste uppgifterna om en växande skillnad mellan deklarerade låga inkomster och den till synes snabbt ökande omsättningen bland egenföretagare. Detta kan i synnerhet åstadkommas genom att bättre utnyttja den information som härrör från elektroniska betalningar i fråga om vissa yrken. Den pågående digitala omställningen inom den oberoende myndigheten för offentliga inkomster förväntas bidra till detta mål. Det är dock mycket viktigt att myndighetens operativa självständighet när det gäller att förvalta och utveckla sin personal- och it-infrastruktur stärks ytterligare med tanke på de utmaningar som skattesystemen världen över står inför. |
| --- | --- |

(28)

Genom att bygga vidare på bästa praxis och de reformer som har inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skulle ändringar av Greklands skattepolitiska ram kunna hjälpa till att överbrygga investeringsgapet. Mer specifikt skulle införandet av ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor kunna stärka rättssäkerheten för investerare och öka de pågående insatserna för att förenkla skattesystemet. En översyn av skattesystemet skulle också kunna bidra till att bredda skattebasen när det gäller egenföretagare och till att driva på investeringar. Efterlevnaden av skattereglerna skulle kunna förbättras genom att utöka användningen av elektroniska betalningar och utnyttja den information som härrör från elektroniska betalningar i större utsträckning, särskilt med tanke på de senaste uppgifterna om en växande skillnad mellan deklarerade låga inkomster och den till synes snabbt ökande omsättningen bland egenföretagare. Detta kan i synnerhet åstadkommas genom att bättre utnyttja den information som härrör från elektroniska betalningar i fråga om vissa yrken. Den pågående digitala omställningen inom den oberoende myndigheten för offentliga inkomster förväntas bidra till detta mål. Det är dock mycket viktigt att myndighetens operativa självständighet när det gäller att förvalta och utveckla sin personal- och it-infrastruktur stärks ytterligare med tanke på de utmaningar som skattesystemen världen över står inför.

| (29) | Grekland har fortsatt att vidta åtgärder för att modernisera sin offentliga förvaltning, men landets övergripande resultat förblir relativt låga. Efter en betydande anpassning efter 2010 har omfattningen av och kostnaderna för den offentliga förvaltningen i stort sett legat i linje med unionsgenomsnittet. Greklands lönekostnader förblev stabila under 2022 på 10,8 % av BNP, vilket är något högre än unionsgenomsnittet (10,2 % av BNP). Att säkerställa en fortsatt tillämpning av den enhetliga löneskalan, samtidigt som de nuvarande personalnivåerna upprätthålls genom en fortsatt tillämpning av anställningsprincipen ”en in och en ut” när det gäller tillsvidareanställda och av det tak för tillfällig personal som infördes 2022, kommer att vara avgörande för att bevara de framsteg som gjorts. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller åtgärder som syftar till att förbättra effektiviteten inom den offentliga förvaltningen, med särskilt fokus på att förbättra dess digitala tjänster. Samtidigt kvarstår svårigheterna att locka till sig och behålla högkvalificerad personal. Detta skulle kunna åtgärdas på ett strukturellt sätt genom särskilda eller kompletterande löneskalor för specifika funktioner eller organ samt ett väldefinierat bidragssystem som införs som en integrerad del av det nya personalförvaltningssystemet, samtidigt som integriteten i den enhetliga löneskalan och de totala lönekostnaderna skyddas. |
| --- | --- |

(29)

Grekland har fortsatt att vidta åtgärder för att modernisera sin offentliga förvaltning, men landets övergripande resultat förblir relativt låga. Efter en betydande anpassning efter 2010 har omfattningen av och kostnaderna för den offentliga förvaltningen i stort sett legat i linje med unionsgenomsnittet. Greklands lönekostnader förblev stabila under 2022 på 10,8 % av BNP, vilket är något högre än unionsgenomsnittet (10,2 % av BNP). Att säkerställa en fortsatt tillämpning av den enhetliga löneskalan, samtidigt som de nuvarande personalnivåerna upprätthålls genom en fortsatt tillämpning av anställningsprincipen ”en in och en ut” när det gäller tillsvidareanställda och av det tak för tillfällig personal som infördes 2022, kommer att vara avgörande för att bevara de framsteg som gjorts. Återhämtnings- och resiliensplanen innehåller åtgärder som syftar till att förbättra effektiviteten inom den offentliga förvaltningen, med särskilt fokus på att förbättra dess digitala tjänster. Samtidigt kvarstår svårigheterna att locka till sig och behålla högkvalificerad personal. Detta skulle kunna åtgärdas på ett strukturellt sätt genom särskilda eller kompletterande löneskalor för specifika funktioner eller organ samt ett väldefinierat bidragssystem som införs som en integrerad del av det nya personalförvaltningssystemet, samtidigt som integriteten i den enhetliga löneskalan och de totala lönekostnaderna skyddas.

| (30) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Greklands återhämtnings- och resiliensplan har hittills kommit en god bit på väg. Framöver kommer det att vara viktigt att fortsätta med det kontinuerliga genomförandet. Grekland har lämnat in tre betalningsansökningar (16) för icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd och två ansökningar om utbetalning av lånestöd, motsvarande 85 delmål och mål i planen. Grekland har hittills fått en total utbetalning på 7 126 miljoner euro (17). I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Grekland den 29 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd på 5 000 miljoner euro inom ramen för faciliteten. Grekland har påbörjat genomförandet av sin plan på ett solitt sätt och har inrättat ett förvaltnings- och kontrollsystem för att övervaka och samordna ett snabbt slutförande av reformerna och investeringarna. Framöver kommer det att vara viktigt att fortsätta och förstärka dessa ansträngningar med tanke på det omfattande antal reformer och investeringar som man planerar att genomföra, i synnerhet eftersom slutförandet av ett antal av dessa reformer och investeringar kommer att kräva snabba framsteg med olika förberedande steg, inbegripet förfarandena för offentlig upphandling. Det fortsatta genomförandet av planen är beroende av de utsedda genomförandeorganens administrativa kapacitet och genomförandekapacitet, inbegripet de regionala och lokala förvaltningarna. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Greklands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(30)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Greklands återhämtnings- och resiliensplan har hittills kommit en god bit på väg. Framöver kommer det att vara viktigt att fortsätta med det kontinuerliga genomförandet. Grekland har lämnat in tre betalningsansökningar (16) för icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd och två ansökningar om utbetalning av lånestöd, motsvarande 85 delmål och mål i planen. Grekland har hittills fått en total utbetalning på 7 126 miljoner euro (17). I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Grekland den 29 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd på 5 000 miljoner euro inom ramen för faciliteten. Grekland har påbörjat genomförandet av sin plan på ett solitt sätt och har inrättat ett förvaltnings- och kontrollsystem för att övervaka och samordna ett snabbt slutförande av reformerna och investeringarna. Framöver kommer det att vara viktigt att fortsätta och förstärka dessa ansträngningar med tanke på det omfattande antal reformer och investeringar som man planerar att genomföra, i synnerhet eftersom slutförandet av ett antal av dessa reformer och investeringar kommer att kräva snabba framsteg med olika förberedande steg, inbegripet förfarandena för offentlig upphandling. Det fortsatta genomförandet av planen är beroende av de utsedda genomförandeorganens administrativa kapacitet och genomförandekapacitet, inbegripet de regionala och lokala förvaltningarna. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Greklands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen ska lyckas, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, och för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (31) | Kommissionen godkände alla Greklands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Grekland. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkände alla Greklands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Grekland.

| (32) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Grekland inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg, kartläggning av fastighetsbeståndet, energipolitik och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(32)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Grekland inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg, kartläggning av fastighetsbeståndet, energipolitik och den gröna omställningen.

| (33) | De offentliga hälso- och sjukvårdsutgifterna ligger under unionsgenomsnittet, men patientavgifterna i Grekland är de näst högsta i unionen som andel av BNP. Hälso- och sjukvårdssystemet är fortfarande sjukhuscentrerat, vilket innebär att utgifterna för kurativ vård inriktas på sjukhusinläggning. Grekland ligger också först bland medlemsstaterna när det gäller de offentliga utgifterna för läkemedel som andel av BNP. De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg och förebyggande hälsovård ligger betydligt under unionsgenomsnittet, och det finns ingen övergripande nationell strategi för långvarig vård och omsorg. För att komma till rätta med detta håller Grekland på att införa ett nyligen antaget primärvårdssystem för att minska beroendet av sjukhusvård och effektivisera tillgången till hälso- och sjukvårdsvaror och hälso- och sjukvårdstjänster. Bristen på husläkare hindrar ett fullständigt genomförande av primärvårdsreformen. Antalet husläkare räcker inte för att omfatta hela befolkningen. Tillräcklig omfattning kommer att krävas för att fullt ut införa ett effektivt och omfattande grindvaktsbaserat system, som ska börja gälla från och med den 1 september 2023. Kraftigare incitament att öka antalet husläkare för att hela befolkningen ska omfattas och registreras kommer därför att vara avgörande för att säkerställa att befolkningen har tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård. |
| --- | --- |

(33)

De offentliga hälso- och sjukvårdsutgifterna ligger under unionsgenomsnittet, men patientavgifterna i Grekland är de näst högsta i unionen som andel av BNP. Hälso- och sjukvårdssystemet är fortfarande sjukhuscentrerat, vilket innebär att utgifterna för kurativ vård inriktas på sjukhusinläggning. Grekland ligger också först bland medlemsstaterna när det gäller de offentliga utgifterna för läkemedel som andel av BNP. De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg och förebyggande hälsovård ligger betydligt under unionsgenomsnittet, och det finns ingen övergripande nationell strategi för långvarig vård och omsorg. För att komma till rätta med detta håller Grekland på att införa ett nyligen antaget primärvårdssystem för att minska beroendet av sjukhusvård och effektivisera tillgången till hälso- och sjukvårdsvaror och hälso- och sjukvårdstjänster. Bristen på husläkare hindrar ett fullständigt genomförande av primärvårdsreformen. Antalet husläkare räcker inte för att omfatta hela befolkningen. Tillräcklig omfattning kommer att krävas för att fullt ut införa ett effektivt och omfattande grindvaktsbaserat system, som ska börja gälla från och med den 1 september 2023. Kraftigare incitament att öka antalet husläkare för att hela befolkningen ska omfattas och registreras kommer därför att vara avgörande för att säkerställa att befolkningen har tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård.

| (34) | Färdigställandet av det nationella fastighetsregistret är ett sedan lång tid pågående projekt och kommer att bidra till att förbättra Greklands företagsklimat ytterligare. I slutet av maj 2023 hade 72 % av kartläggningen av fastighetsbeståndet slutförts, och ytterligare 25 % av äganderättigheterna hade samlats in och håller för närvarande på att behandlas. Behandlingen av de insamlade rättigheterna förväntas vara slutförd i slutet av 2023, vilket innebär att fastighetsregistret kommer att vara färdigställt i slutet av året. I samband med övergången till det nya grekiska fastighetsregistret har 12 fastighetsregisterkontor och 49 filialer öppnats och startat sin verksamhet. Byrån för det grekiska fastighetsregistret planerar att till fullo digitalisera tjänsterna till medborgarna, och faciliteten ger stöd till digitaliseringen av alla registreringar och handlingar om äganderättigheter som för närvarande är i pappersform. |
| --- | --- |

(34)

Färdigställandet av det nationella fastighetsregistret är ett sedan lång tid pågående projekt och kommer att bidra till att förbättra Greklands företagsklimat ytterligare. I slutet av maj 2023 hade 72 % av kartläggningen av fastighetsbeståndet slutförts, och ytterligare 25 % av äganderättigheterna hade samlats in och håller för närvarande på att behandlas. Behandlingen av de insamlade rättigheterna förväntas vara slutförd i slutet av 2023, vilket innebär att fastighetsregistret kommer att vara färdigställt i slutet av året. I samband med övergången till det nya grekiska fastighetsregistret har 12 fastighetsregisterkontor och 49 filialer öppnats och startat sin verksamhet. Byrån för det grekiska fastighetsregistret planerar att till fullo digitalisera tjänsterna till medborgarna, och faciliteten ger stöd till digitaliseringen av alla registreringar och handlingar om äganderättigheter som för närvarande är i pappersform.

| (35) | Trots de ansträngningar som Grekland gjort, även i samband med energikrisen, är Grekland fortfarande starkt beroende av fossila bränslen, och olja och gas utgjorde 52 % respektive 24 % av energimixen 2021. För att påskynda utfasningen av fossila bränslen skulle ett antal åtgärder kunna vidtas som bygger vidare på och går utöver de investeringar och reformer som ingår i Greklands återhämtnings- och resiliensplan. Grekland skulle kunna påskynda utbyggnaden av förnybar energi genom att inrätta och komplettera de rättsliga ramarna för att främja utvecklingen av infrastruktur för förnybar vätgas och havsbaserad vindkraft. Det krävs ytterligare insatser för att påskynda utarbetandet av lagstiftning och regelverk för biometan och omvandla potentialen för hållbar biometan till faktisk produktionskapacitet för att på så sätt kompensera för importen av naturgas. |
| --- | --- |

(35)

Trots de ansträngningar som Grekland gjort, även i samband med energikrisen, är Grekland fortfarande starkt beroende av fossila bränslen, och olja och gas utgjorde 52 % respektive 24 % av energimixen 2021. För att påskynda utfasningen av fossila bränslen skulle ett antal åtgärder kunna vidtas som bygger vidare på och går utöver de investeringar och reformer som ingår i Greklands återhämtnings- och resiliensplan. Grekland skulle kunna påskynda utbyggnaden av förnybar energi genom att inrätta och komplettera de rättsliga ramarna för att främja utvecklingen av infrastruktur för förnybar vätgas och havsbaserad vindkraft. Det krävs ytterligare insatser för att påskynda utarbetandet av lagstiftning och regelverk för biometan och omvandla potentialen för hållbar biometan till faktisk produktionskapacitet för att på så sätt kompensera för importen av naturgas.

| (36) | I takt med att fler förnybara energikällor integreras kommer ytterligare investeringar för att utöka lagrings- och nätkapaciteten att bli avgörande för att säkerställa balansen i elnätet. Gemensamma ersättningssystem och främjande av system i konsumentledet skulle kunna vara viktiga verktyg för att driva på en snabb och hållbar utbyggnad av lagringskapaciteten. För att inte behöva minska användningen av förnybara energikällor skulle fler elsammanlänkningar med närliggande länder kunna utvecklas. När det gäller den fortsatta utbyggnaden av förnybara energikällor kommer det att vara viktigt att fullt ut tillämpa den nya rättsliga ram som antogs 2022 och som förenklar och påskyndar tillståndsprocessen för projekt för förnybar energi och lagring. Dessutom skulle främjande av egenförbrukningssystem, inbegripet utökat stöd till installation av solcellsanläggningar med batterier, och energisamhällen kunna bidra till att öka den sociala acceptansen för utbyggnaden av förnybar energi. |
| --- | --- |

(36)

I takt med att fler förnybara energikällor integreras kommer ytterligare investeringar för att utöka lagrings- och nätkapaciteten att bli avgörande för att säkerställa balansen i elnätet. Gemensamma ersättningssystem och främjande av system i konsumentledet skulle kunna vara viktiga verktyg för att driva på en snabb och hållbar utbyggnad av lagringskapaciteten. För att inte behöva minska användningen av förnybara energikällor skulle fler elsammanlänkningar med närliggande länder kunna utvecklas. När det gäller den fortsatta utbyggnaden av förnybara energikällor kommer det att vara viktigt att fullt ut tillämpa den nya rättsliga ram som antogs 2022 och som förenklar och påskyndar tillståndsprocessen för projekt för förnybar energi och lagring. Dessutom skulle främjande av egenförbrukningssystem, inbegripet utökat stöd till installation av solcellsanläggningar med batterier, och energisamhällen kunna bidra till att öka den sociala acceptansen för utbyggnaden av förnybar energi.

| (37) | Grekland skulle också kunna utvidga och höja ambitionsnivån för de befintliga energibesparingsåtgärderna och minska den höga energifattigdomen. Greklands förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Grekland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(37)

Grekland skulle också kunna utvidga och höja ambitionsnivån för de befintliga energibesparingsåtgärderna och minska den höga energifattigdomen. Greklands förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Grekland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19).

| (38) | Införandet av nya finansiella instrument såsom energieffektivitetsauktioner skulle kunna inriktas på att befintliga program för renoveringsstöd ska omfatta energifattiga hushåll på ett effektivare sätt. Greklands andel smarta mätare ligger långt under unionsgenomsnittet (3 % jämfört med 54 %, 2021 års uppgifter) och skulle kunna ökas eftersom konsumenterna på så sätt kan delta aktivt på marknaden och stödja efterfrågeflexibilitet. Dessutom finns utrymme för betydande energibesparingar inom särskilda sektorer, som transport- och vattensektorerna, eftersom de fortfarande är starkt beroende av olja. |
| --- | --- |

(38)

Införandet av nya finansiella instrument såsom energieffektivitetsauktioner skulle kunna inriktas på att befintliga program för renoveringsstöd ska omfatta energifattiga hushåll på ett effektivare sätt. Greklands andel smarta mätare ligger långt under unionsgenomsnittet (3 % jämfört med 54 %, 2021 års uppgifter) och skulle kunna ökas eftersom konsumenterna på så sätt kan delta aktivt på marknaden och stödja efterfrågeflexibilitet. Dessutom finns utrymme för betydande energibesparingar inom särskilda sektorer, som transport- och vattensektorerna, eftersom de fortfarande är starkt beroende av olja.

| (39) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. I Grekland är bristen på grön kompetens för närvarande mest utbredd inom byggsektorn, som är mycket relevant för den gröna omställningen, och i fråga om särskilda tekniska yrken. Slutligen finns det fortfarande utrymme för fortsatta åtgärder för att öka ungas och kvinnors anställbarhet. Genom att öka de offentliga arbetsförmedlingarnas administrativa kapacitet och samtidigt tillämpa den individanpassade strategin för arbetssökande i större utsträckning finns potential att öka sysselsättningen bland dessa grupper och verka för en smidig och rättvis övergång. |
| --- | --- |

(39)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. I Grekland är bristen på grön kompetens för närvarande mest utbredd inom byggsektorn, som är mycket relevant för den gröna omställningen, och i fråga om särskilda tekniska yrken. Slutligen finns det fortfarande utrymme för fortsatta åtgärder för att öka ungas och kvinnors anställbarhet. Genom att öka de offentliga arbetsförmedlingarnas administrativa kapacitet och samtidigt tillämpa den individanpassade strategin för arbetssökande i större utsträckning finns potential att öka sysselsättningen bland dessa grupper och verka för en smidig och rättvis övergång.

| (40) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(40)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (41) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Grekland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(41)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Grekland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (42) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till den offentliga skulden, utlandsställningen och nödlidande lån. Rekommendation 2 bidrar till att följa rekommendation 1. De åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 41. |
| --- | --- |

(42)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till den offentliga skulden, utlandsställningen och nödlidande lån. Rekommendation 2 bidrar till att följa rekommendation 1. De åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 41.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Grekland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2,6 % (21).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Med utgångspunkt i de reformer som inletts som en del av återhämtnings- och resiliensplanen skapa ett mer investeringsvänligt skattesystem genom att införa ett mer omfattande system för förhandsbesked i skattefrågor, bredda skattebasen, bland annat genom att se över den nuvarande skattestrukturen för egenföretagare, och stärka efterlevnaden av skattereglerna genom att utöka användningen av elektroniska betalningar. Bevara och öka skatteförvaltningens operativa självständighet. Säkra den offentliga förvaltningens effektivitet samt säkerställa att den kan locka till sig rätt kompetens och att den enhetliga löneskalan följs. Fortsätta den pågående minskningen av nödlidande lån och ytterligare förbättra funktionen hos sekundärmarknaden för nödlidande lån.

2.

Bibehålla takten i det stabila genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda dess genomförande. Säkerställa fortsatt tillräcklig administrativ kapacitet med tanke på planens omfattning. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

I syfte att säkerställa tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård, slutföra införandet av primärvårdsramen och anta kraftfullare incitament för att anställa ett tillräckligt antal husläkare så att hela befolkningen omfattas och registreras. Slutföra reformen av fastighetsregistret genom att färdigställa kartläggningen av fastighetsbeståndet och slutföra inrättandet och driften av det grekiska fastighetsregistret.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen och ytterligare påskynda diversifieringen av tillförselvägar för energi. Ytterligare öka användningen av förnybar energi genom att komplettera och genomdriva de nya rättsliga ramarna för licensieringsprocessen och för havsbaserade vindkraftsparker, öka elnäts- och lagringskapaciteten, främja decentraliserad produktion av förnybar energi och införa rättsliga ramar för produktion av förnybar vätgas och biometan. Intensifiera genomförandet av åtgärder som bidrar till att öka energieffektiviteten, inbegripet riktade åtgärder för energifattiga hushåll och installation av smarta mätare, och öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen. Stödja utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn, särskilt genom att främja elfordon.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10152/2021 INIT, ST 10152/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 33).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Greklands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 60).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Greklands potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 4,8 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Grekland lämnade in sin tredje ansökan om utbetalning av bidrag den 16 maj 2023 och kommissionens bedömning pågår.

16

(17)  När det gäller bidrag uppgår det utbetalade beloppet för icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd (exklusive förfinansiering) till 3 436 miljoner euro och det utbetalade beloppet för lånestöd (exklusive förfinansiering) till 3 690 miljoner euro.

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/77 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/77

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Spaniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/09)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Spaniens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Spaniens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Spanien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Spanien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Spanien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Spanien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2023 lämnade Spanien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Spaniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2023 lämnade Spanien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Spaniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Spanien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Spaniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Spaniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Spanien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Spaniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Spaniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Spanien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. I synnerhet minskar sårbarheterna relaterade till hög privat och offentlig skuldsättning samt hög utlandsskuld, vilka har gränsöverskridande relevans, men de kvarstår fortfarande. Utlandsskulden, och särskilt den privata skuldsättningen, minskade under 2010-talet och efter ett tillfälligt avbrott 2020 återupptog den sin nedgång under 2021 och förväntas fortsätta att sjunka, vilket gynnas av den ekonomiska tillväxten. Skuldsättningen ligger dock kvar på höga nivåer. Utlandsställningen har gynnats av en bytesbalans som har varit i överskott i ett årtionde, även om den på senare tid har minskat till följd av covid-19-pandemins inverkan på turistexporten och de högre energipriserna under 2022. Den offentliga skulden är fortfarande hög. Under 2022 återupptogs den minskning som ledde till förbättringar före pandemin till följd av en stark nominell BNP-tillväxt, men skuldsättningen är fortfarande högre än före covid-19-pandemin. Utsikterna är att denna minskning kommer att fortsätta i en mer måttlig takt under 2023 och 2024, med stöd av politiska åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen. Det finansiella systemet visade resiliens mot den senaste tidens chocker till följd av covid-19-pandemin och energikrisen. Arbetslösheten har återigen minskat, men den är fortfarande hög och vissa sårbarheter kvarstår, bland annat mycket hög långtids- och ungdomsarbetslöshet. Potentiella risker som påverkar en ytterligare minskning av sårbarheterna utgörs främst av effekterna av åtstramningen av de finansiella villkoren på hushållens och företagens finansiella ställning samt på den offentliga skuldens hållbarhet på medellång till lång sikt mot bakgrund av de rådande marknadsförhållandena och den åldrande befolkningen. De politiska framstegen har varit gynnsamma och ett fortsatt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen bör leda till ytterligare förbättringar. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Spanien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. I synnerhet minskar sårbarheterna relaterade till hög privat och offentlig skuldsättning samt hög utlandsskuld, vilka har gränsöverskridande relevans, men de kvarstår fortfarande. Utlandsskulden, och särskilt den privata skuldsättningen, minskade under 2010-talet och efter ett tillfälligt avbrott 2020 återupptog den sin nedgång under 2021 och förväntas fortsätta att sjunka, vilket gynnas av den ekonomiska tillväxten. Skuldsättningen ligger dock kvar på höga nivåer. Utlandsställningen har gynnats av en bytesbalans som har varit i överskott i ett årtionde, även om den på senare tid har minskat till följd av covid-19-pandemins inverkan på turistexporten och de högre energipriserna under 2022. Den offentliga skulden är fortfarande hög. Under 2022 återupptogs den minskning som ledde till förbättringar före pandemin till följd av en stark nominell BNP-tillväxt, men skuldsättningen är fortfarande högre än före covid-19-pandemin. Utsikterna är att denna minskning kommer att fortsätta i en mer måttlig takt under 2023 och 2024, med stöd av politiska åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen. Det finansiella systemet visade resiliens mot den senaste tidens chocker till följd av covid-19-pandemin och energikrisen. Arbetslösheten har återigen minskat, men den är fortfarande hög och vissa sårbarheter kvarstår, bland annat mycket hög långtids- och ungdomsarbetslöshet. Potentiella risker som påverkar en ytterligare minskning av sårbarheterna utgörs främst av effekterna av åtstramningen av de finansiella villkoren på hushållens och företagens finansiella ställning samt på den offentliga skuldens hållbarhet på medellång till lång sikt mot bakgrund av de rådande marknadsförhållandena och den åldrande befolkningen. De politiska framstegen har varit gynnsamma och ett fortsatt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen bör leda till ytterligare förbättringar.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Spaniens underskott i de offentliga finanserna från 6,9 % av BNP 2021 till 4,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 118,3 % av BNP i slutet av 2021 till 113,2 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Den rapporten behandlade Spaniens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Spanien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Spaniens underskott i de offentliga finanserna från 6,9 % av BNP 2021 till 4,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 118,3 % av BNP i slutet av 2021 till 113,2 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Den rapporten behandlade Spaniens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Spanien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana inkomstminskande åtgärder en sänkning av mervärdesskatten på el och gas, en sänkning av den särskilda skatten på el och ett tillfälligt upphävande av skatten på värdet av elproduktion. De utgiftshöjande åtgärderna inbegrep en generell fordonsbränslerabatt på 20 cent per liter, inkomststöd till hushåll och energiintensiva industrier, ökade förmåner genom energivouchern och rabatter vid användning av kollektivtrafik. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,6 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 3,1 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana inkomstminskande åtgärder en sänkning av mervärdesskatten på el och gas, en sänkning av den särskilda skatten på el och ett tillfälligt upphävande av skatten på värdet av elproduktion. De utgiftshöjande åtgärderna inbegrep en generell fordonsbränslerabatt på 20 cent per liter, inkomststöd till hushåll och energiintensiva industrier, ökade förmåner genom energivouchern och rabatter vid användning av kollektivtrafik. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,6 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 3,1 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Spanien (7) att under 2022 använda faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stödja återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Spanien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Spanien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Spanien (7) att under 2022 använda faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stödja återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Spanien att upprätthålla sina nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Spanien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 2,5 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Spanien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Spanien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnad på 1,5 % av BNP). Samtidigt bidrog högre utgifter för insatsförbrukning och sociala naturaförmåner också till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna. Spanien begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 2,5 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Spanien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Spanien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnad på 1,5 % av BNP). Samtidigt bidrog högre utgifter för insatsförbrukning och sociala naturaförmåner också till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna. Spanien begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter mer gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % under 2023 och med 2,4 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något lägre real BNP-tillväxt på 1,9 % år 2023 och 2,0 % år 2024, främst på grund av ett lägre förväntat bidrag från den privata konsumtionen under både 2023 och 2024 samt en mer måttlig investeringstillväxt under 2024. De mer gynnsamma utsikterna i stabilitetsprogrammet för 2023 återspeglar också en starkare förväntad effekt av återhämtnings- och resiliensplanen på verksamheten under prognosperioden. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter mer gynnsamt. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,1 % under 2023 och med 2,4 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något lägre real BNP-tillväxt på 1,9 % år 2023 och 2,0 % år 2024, främst på grund av ett lägre förväntat bidrag från den privata konsumtionen under både 2023 och 2024 samt en mer måttlig investeringstillväxt under 2024. De mer gynnsamma utsikterna i stabilitetsprogrammet för 2023 återspeglar också en starkare förväntad effekt av återhämtnings- och resiliensplanen på verksamheten under prognosperioden.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,9 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 beror främst på de lägre kostnaderna för de åtgärder som vidtagits till följd av de stigande energipriserna jämfört med 2022. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 113,2 % i slutet av 2022 till 111,9 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 110,6 % i slutet av 2023 till följd av lägre stock-/flödesjusteringar. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,9 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 beror främst på de lägre kostnaderna för de åtgärder som vidtagits till följd av de stigande energipriserna jämfört med 2022. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 113,2 % i slutet av 2022 till 111,9 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 110,6 % i slutet av 2023 till följd av lägre stock-/flödesjusteringar.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som utökats från och med 2022 (särskilt sänkningen av mervärdesskatten på el och gas, sänkningen av den särskilda skatten på el, upphävandet av skatten på inkomststödet för elproduktion till hushåll och energiintensiva industrier, högre förmåner genom den sociala kupongen för energi samt prisrabatter för användning av kollektivtrafik) samt nya åtgärder såsom fordonsbränslerabatten på 20 cent per liter som nu är inriktad på väg- och sjötransporter och jordbruks- och fiskesektorerna samt ett engångsbidrag på 200 EUR för låginkomsthushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av en avgift på oförutsedda vinster för stora energileverantörer. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,6 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som utökats från och med 2022 (särskilt sänkningen av mervärdesskatten på el och gas, sänkningen av den särskilda skatten på el, upphävandet av skatten på inkomststödet för elproduktion till hushåll och energiintensiva industrier, högre förmåner genom den sociala kupongen för energi samt prisrabatter för användning av kollektivtrafik) samt nya åtgärder såsom fordonsbränslerabatten på 20 cent per liter som nu är inriktad på väg- och sjötransporter och jordbruks- och fiskesektorerna samt ett engångsbidrag på 200 EUR för låginkomsthushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av en avgift på oförutsedda vinster för stora energileverantörer. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,6 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Spanien att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Spanien vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna till den föränderliga situationen. Spanien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Spanien att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Spanien vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna till den föränderliga situationen. Spanien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,3 % av BNP) under 2023. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 2,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det beräknade i stort sett neutrala bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de minskade nettokostnaderna för stödåtgärderna (riktade och icke riktade) för de hushåll och företag som är mest sårbara för energiprishöjningar (med 1,0 % av BNP). De främsta drivkrafterna bakom ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) är ökningen av sociala transfereringar, som drivs av pensionernas koppling till tidigare inflation, samt högre utgifter för insatsförbrukning. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Spanien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (14). Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom den förstärkta industripolitiken ”España 2030”, planen för bostadsrenovering och stadsförnyelse samt stimulansen till cybersäkerhet och 5G-konnektivitet, vilka finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,3 % av BNP) under 2023. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 2,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag på 0,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det beräknade i stort sett neutrala bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de minskade nettokostnaderna för stödåtgärderna (riktade och icke riktade) för de hushåll och företag som är mest sårbara för energiprishöjningar (med 1,0 % av BNP). De främsta drivkrafterna bakom ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) är ökningen av sociala transfereringar, som drivs av pensionernas koppling till tidigare inflation, samt högre utgifter för insatsförbrukning. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Spanien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (14). Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom den förstärkta industripolitiken ”España 2030”, planen för bostadsrenovering och stadsförnyelse samt stimulansen till cybersäkerhet och 5G-konnektivitet, vilka finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,0 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar även utfasningen av energiåtgärderna. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 109,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,3 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,1 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,0 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar även utfasningen av energiåtgärderna. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 109,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,3 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,1 % i slutet av 2024.

| (23) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 ska energistödjande åtgärder fasas ut under 2024, med undantag för avgiften på oförutsedda vinster för energiföretag. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödjande åtgärder fasas ut under 2024 (nettoinkomster på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 ska energistödjande åtgärder fasas ut under 2024, med undantag för avgiften på oförutsedda vinster för energiföretag. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödjande åtgärder fasas ut under 2024 (nettoinkomster på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 2,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,6 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 2,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,6 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,4 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,4 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar (exklusive investeringar som finansieras genom faciliteten) minska från 2,7 % av BNP 2023 till 2,6 % av BNP 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inkluderar en permanent ram som säkerställer förbättringar av de offentliga utgifternas kvalitet, åtgärder för att förebygga och bekämpa skattebedrägeri och skatteundandragande och en reform av skattesystemet för att göra det mer inkluderande, hållbart och ändamålsenligt i syfte att främja de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt, vilket också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar (exklusive investeringar som finansieras genom faciliteten) minska från 2,7 % av BNP 2023 till 2,6 % av BNP 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inkluderar en permanent ram som säkerställer förbättringar av de offentliga utgifternas kvalitet, åtgärder för att förebygga och bekämpa skattebedrägeri och skatteundandragande och en reform av skattesystemet för att göra det mer inkluderande, hållbart och ändamålsenligt i syfte att främja de offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt, vilket också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,7 % av BNP 2025 och till 2,5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2025. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 109,1 % i slutet av 2024 till 106,8 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 2,7 % av BNP 2025 och till 2,5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2025. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 109,1 % i slutet av 2024 till 106,8 % till slutet av 2026.

| (28) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan har hittills kommit en god bit på väg. Spanien har lämnat in tre betalningsansökningar som motsvarar 121 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och som resulterar i en total utbetalning om 28 000 000 000 EUR. Spanien har varit bland de medlemsstater som kommit längst med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen. Den 6 juni 2023 lämnade Spanien in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, som nu innehåller nya åtgärder med mer än fördubblad storlek. Detta bör åtföljas av en tillräcklig administrativ kapacitet för att kunna säkerställa ett ändamålsenligt och effektivt utnyttjande av återhämtnings- och resiliensmedel, andra unionsmedel och tillgängliga nationella medel. Spanien kommer framför allt att få en högre bidragstilldelning från faciliteten. Den reviderade planen innehåller ett REPowerEU-kapitel som delvis ska finansieras genom de ytterligare REPowerEU-bidragen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Spaniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 lämnade Spanien också in sin begäran om ytterligare lånestöd på 84 000 000 000 EUR inom ramen för faciliteten. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(28)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Spaniens återhämtnings- och resiliensplan har hittills kommit en god bit på väg. Spanien har lämnat in tre betalningsansökningar som motsvarar 121 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och som resulterar i en total utbetalning om 28 000 000 000 EUR. Spanien har varit bland de medlemsstater som kommit längst med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen. Den 6 juni 2023 lämnade Spanien in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, som nu innehåller nya åtgärder med mer än fördubblad storlek. Detta bör åtföljas av en tillräcklig administrativ kapacitet för att kunna säkerställa ett ändamålsenligt och effektivt utnyttjande av återhämtnings- och resiliensmedel, andra unionsmedel och tillgängliga nationella medel. Spanien kommer framför allt att få en högre bidragstilldelning från faciliteten. Den reviderade planen innehåller ett REPowerEU-kapitel som delvis ska finansieras genom de ytterligare REPowerEU-bidragen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Spaniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 lämnade Spanien också in sin begäran om ytterligare lånestöd på 84 000 000 000 EUR inom ramen för faciliteten. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (29) | Kommissionen godkände alla Spaniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Spanien. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkände alla Spaniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Spanien.

| (30) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Spanien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till den gröna omställningen, sammanlänkningar av energinät samt energieffektiva subventionerade bostäder till överkomligt pris. |
| --- | --- |

(30)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Spanien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till den gröna omställningen, sammanlänkningar av energinät samt energieffektiva subventionerade bostäder till överkomligt pris.

| (31) | Trots en låg direkt exponering för ryska fossila bränslen visar de stigande energipriserna under 2022 att Spanien måste påskynda sin övergång till ren energi. Spanien gör framsteg inom utbyggnaden av förnybar energi och är en av de medlemsstater som har högst installerad kapacitet för vind- och solenergi, med cirka 49,8 GW. Vissa förbättringar av tillståndsförfarandena, särskilt för egenförbrukning, har hjälpt landet att göra ytterligare framsteg när det gäller att bygga ut dessa tekniker. Spanien har dock haft en stor eftersläpning av ansökningar för nya anläggningar för förnybar energi. Begränsningar i nätkapaciteten begränsar den fortsatta integreringen av förnybar energi i elnätet. Spanien är ett av de länder som har störst andel smarta mätare, men ytterligare investeringar i nätinfrastruktur och lagring skulle behövas för att integrera ytterligare förnybar el. Åtgärder för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi skulle kunna omfatta ytterligare effektivisering och digitalisering av tillståndsförfaranden, snabbare tilldelning av nätkapacitet till projekt samt stöd till myndigheternas arbete med att behandla tillstånd genom att säkerställa lämplig kompetens och bemanning vid dessa tillståndsmyndigheter och förbättra samordningen mellan alla förvaltningsnivåer. Spaniens gränsöverskridande elsammanlänkningsnivå år 2022 (5,4 %) ligger dessutom fortfarande betydligt under sammanlänkningsmålen för 2020 (10 %) och 2030 (15 %). |
| --- | --- |

(31)

Trots en låg direkt exponering för ryska fossila bränslen visar de stigande energipriserna under 2022 att Spanien måste påskynda sin övergång till ren energi. Spanien gör framsteg inom utbyggnaden av förnybar energi och är en av de medlemsstater som har högst installerad kapacitet för vind- och solenergi, med cirka 49,8 GW. Vissa förbättringar av tillståndsförfarandena, särskilt för egenförbrukning, har hjälpt landet att göra ytterligare framsteg när det gäller att bygga ut dessa tekniker. Spanien har dock haft en stor eftersläpning av ansökningar för nya anläggningar för förnybar energi. Begränsningar i nätkapaciteten begränsar den fortsatta integreringen av förnybar energi i elnätet. Spanien är ett av de länder som har störst andel smarta mätare, men ytterligare investeringar i nätinfrastruktur och lagring skulle behövas för att integrera ytterligare förnybar el. Åtgärder för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi skulle kunna omfatta ytterligare effektivisering och digitalisering av tillståndsförfaranden, snabbare tilldelning av nätkapacitet till projekt samt stöd till myndigheternas arbete med att behandla tillstånd genom att säkerställa lämplig kompetens och bemanning vid dessa tillståndsmyndigheter och förbättra samordningen mellan alla förvaltningsnivåer. Spaniens gränsöverskridande elsammanlänkningsnivå år 2022 (5,4 %) ligger dessutom fortfarande betydligt under sammanlänkningsmålen för 2020 (10 %) och 2030 (15 %).

| (32) | Spaniens förbrukning av naturgas minskade med 10,8 % (17) under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är över målet om en minskning med 7 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Spanien uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). Ytterligare investeringar i energieffektiva bostäder skulle bidra till att minska problemen kopplade till andelen rimligt prissatta bostäder. Den betydande förlusten av köpkraft, den ihållande ökningen av hyrespriserna och de högre amorteringarna har förvärrat problemen kopplade till andelen rimligt prissatta bostäder, särskilt för utsatta hushåll. Utbudet av subventionerade bostäder till överkomligt pris är fortfarande begränsat och är betydligt lägre än unionsgenomsnittet. I Spaniens nuvarande integrerade nationella energi- och klimatplan planeras 1,2 miljoner renoveringar av bostadshus senast 2030, och planen för återhämtning och resiliens omfattar omkring en tredjedel av dem. Utbyggnad av ytterligare energieffektiva bostäder i områden med uttalad brist och stressade marknader, bland annat genom renovering och elektrifiering, kan bidra till att begränsa energiförbrukningen och hantera den gröna omställningen samt stödja hushåll som är mer utsatta för energifattigdom. Välriktade subventionerade hyresbostäder till överkomligt pris som tillhandahålls i samarbete med den privata sektorn kan bidra till att begränsa de finanspolitiska effekterna. |
| --- | --- |

(32)

Spaniens förbrukning av naturgas minskade med 10,8 % (17) under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är över målet om en minskning med 7 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Spanien uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). Ytterligare investeringar i energieffektiva bostäder skulle bidra till att minska problemen kopplade till andelen rimligt prissatta bostäder. Den betydande förlusten av köpkraft, den ihållande ökningen av hyrespriserna och de högre amorteringarna har förvärrat problemen kopplade till andelen rimligt prissatta bostäder, särskilt för utsatta hushåll. Utbudet av subventionerade bostäder till överkomligt pris är fortfarande begränsat och är betydligt lägre än unionsgenomsnittet. I Spaniens nuvarande integrerade nationella energi- och klimatplan planeras 1,2 miljoner renoveringar av bostadshus senast 2030, och planen för återhämtning och resiliens omfattar omkring en tredjedel av dem. Utbyggnad av ytterligare energieffektiva bostäder i områden med uttalad brist och stressade marknader, bland annat genom renovering och elektrifiering, kan bidra till att begränsa energiförbrukningen och hantera den gröna omställningen samt stödja hushåll som är mer utsatta för energifattigdom. Välriktade subventionerade hyresbostäder till överkomligt pris som tillhandahålls i samarbete med den privata sektorn kan bidra till att begränsa de finanspolitiska effekterna.

| (33) | Transportsektorn är fortfarande starkt beroende av oljebränslen. Sektorn står för en stor del av utsläppen av växthusgaser och bidrar också till luftföroreningar, som ligger över unionsgenomsnittet. Otillräcklig infrastruktur och tillgång till kollektivtrafik är fortfarande ett problem på landsbygden. Utbyggnaden av e-mobilitet är underutvecklad både på utbuds- och efterfrågesidan. Slutförandet av stomnätet för höghastighetståg, även gränsöverskridande, senast 2030 kommer att påskynda omställningen till klimatneutralitet och göra transporterna mindre beroende av fossila bränslen. De åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen har potential att omvandla transporter i städer och storstadsområden och stärka det transeuropeiska transportnätet, vilket bidrar till att införa digitalisering och ny teknik i sektorn. |
| --- | --- |

(33)

Transportsektorn är fortfarande starkt beroende av oljebränslen. Sektorn står för en stor del av utsläppen av växthusgaser och bidrar också till luftföroreningar, som ligger över unionsgenomsnittet. Otillräcklig infrastruktur och tillgång till kollektivtrafik är fortfarande ett problem på landsbygden. Utbyggnaden av e-mobilitet är underutvecklad både på utbuds- och efterfrågesidan. Slutförandet av stomnätet för höghastighetståg, även gränsöverskridande, senast 2030 kommer att påskynda omställningen till klimatneutralitet och göra transporterna mindre beroende av fossila bränslen. De åtgärder som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen har potential att omvandla transporter i städer och storstadsområden och stärka det transeuropeiska transportnätet, vilket bidrar till att införa digitalisering och ny teknik i sektorn.

| (34) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Spanien för flera yrken som krävde särskilda färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen, såsom elektronikingenjörer. |
| --- | --- |

(34)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Spanien för flera yrken som krävde särskilda färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen, såsom elektronikingenjörer.

| (35) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (36) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Spanien bidrar rekommendationerna 1, 2, och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Spanien bidrar rekommendationerna 1, 2, och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning. Rekommendation 2 bidrar till genomförandet av rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 36. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning. Rekommendation 2 bidrar till genomförandet av rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 36.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2,6 % (21).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Bibehålla takten i det stabila genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen och, efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet och begäran om ytterligare lån, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Säkerställa fortsatt tillräcklig administrativ kapacitet med tanke på den planerade ökningen av återhämtnings- och resiliensplanens storlek. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybar energi, bland annat genom att ytterligare effektivisera och digitalisera tillståndsförfaranden, stödja tillståndsmyndigheternas arbete, förbättra tillgången till nätet och investera i energilagring, överföring och distribution av el samt gränsöverskridande elsammanlänkningar. Öka tillgången till energieffektiva subventionerade bostäder till överkomligt pris, bland annat genom renovering, samt påskynda elektrifieringen av byggnader och spridningen av e-mobilitet. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10150/21 INIT, ST 10150/21 ADD 1, ST 10150/21 ADD 1 REV 1, ST 10150/21 ADD 1 REV 2, ST 10150/21 COR 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 38).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP, till följd av en successiv återgång till nivåerna före covid-19-pandemin.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Spaniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 70).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Spaniens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 5,5 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

13

(14)  Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,2 procentenheter. Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

14

(15)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

15

(16)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

16

(17)  Minskningen med 10,8 % innefattar förbrukning av naturgas för produktion av el i Spanien som har exporterats till en grannmedlemsstat.

17

(18)  Spanien har beviljats ett undantag och målet är därför 7 % i stället för 15 % vid en obligatorisk minskning av efterfrågan vid unionsberedskap enligt artikel 5.7 i rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/86 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/86

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Frankrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/10)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Frankrike var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Frankrikes utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Frankrike var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Frankrikes utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 28 april 2021 lämnade Frankrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Frankrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 april 2021 lämnade Frankrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Frankrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 11 maj 2023 lämnade Frankrike in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Frankrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 11 maj 2023 lämnade Frankrike in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Frankrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Frankrike. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Frankrike hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Frankrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Frankrikes framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Frankrike. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Frankrike hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Frankrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Frankrikes framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Frankrike och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Frankrike har makroekonomiska obalanser. Framför allt kvarstår sårbarheter kopplade till hög offentlig skuldsättning, konkurrenskraft och låg produktivitetstillväxt, vilka har gränsöverskridande betydelse, trots vissa tecken på att dessa sårbarheter minskar. Den offentliga sektorns skuldsättning har, efter att ha ökat under covid-19-pandemin, minskat sedan BNP vände uppåt 2021. Under 2022 vidtogs olika finanspolitiska åtgärder som betydligt mildrade effekterna av energikrisen, men som också medförde att statsskulden minskade i långsammare takt. Skuldsättningen förväntas minska ytterligare under detta och nästa år, men kommer enligt prognoserna åter att uppvisa en uppåtgående trend därefter om inga politiska åtgärder vidtas, och förbli hög, på en nivå som ligger över nivån före covid-19-pandemin. Det återstår stora utmaningar i fråga om hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. De politiska åtgärder i syfte att skapa förutsättningar för tillväxt som har vidtagits under de senaste åren kan bidra till att korrigera den förväntade ökningen av den offentliga skuldsättningen på medellång sikt. Ett flertal reformer för att öka kostnadskonkurrenskraften har antagits. En liten positiv effekt på konkurrenskraften kan redan skönjas, och reformernas fulla verkan väntas visa sig under de kommande åren. Ett effektivt genomförande av planerade investeringar och reformer förväntas också öka arbetsproduktiviteten. Den franska ekonomin har uppvisat resiliens under det senaste året, i och med att kostnadskonkurrenskraften påverkades mindre av de stigande energipriserna än i euroområdet i övrigt. Exporten ökar tack vare att återhämtningen fortsätter för den gränsöverskridande turismen och flygindustrin, som påverkade mycket av covid-19-pandemin. Den privata sektorns skuld ökade när covid-19-pandemin var som värst, men företagens högre belåning gick hand i hand med ökningar av eget kapital och uppbyggnad av likviditetsbuffertar. Högre räntenivåer kan försvåra den offentliga och privata skuldnedväxlingen. De politiska åtgärderna har gett resultat, men utmaningar kvarstår, främst när det gäller förvaltningen av de offentliga finanserna. Ett effektivt genomförande av de nyligen antagna reformerna, reformen av förvaltningen av de offentliga finanserna och den nya mekanismen för utvärderingar av de årliga offentliga utgifterna, är viktigt för att ytterligare minska sårbarheterna. Båda åtgärderna är avgörande för att fortsätta en hållbar nedåtgående utveckling för utgifterna och den offentliga skulden. Regeringen har dessutom antagit en reform av det offentliga pensionssystemet som förväntas bidra till en mer hållbar offentlig skuld. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Frankrike och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Frankrike har makroekonomiska obalanser. Framför allt kvarstår sårbarheter kopplade till hög offentlig skuldsättning, konkurrenskraft och låg produktivitetstillväxt, vilka har gränsöverskridande betydelse, trots vissa tecken på att dessa sårbarheter minskar. Den offentliga sektorns skuldsättning har, efter att ha ökat under covid-19-pandemin, minskat sedan BNP vände uppåt 2021. Under 2022 vidtogs olika finanspolitiska åtgärder som betydligt mildrade effekterna av energikrisen, men som också medförde att statsskulden minskade i långsammare takt. Skuldsättningen förväntas minska ytterligare under detta och nästa år, men kommer enligt prognoserna åter att uppvisa en uppåtgående trend därefter om inga politiska åtgärder vidtas, och förbli hög, på en nivå som ligger över nivån före covid-19-pandemin. Det återstår stora utmaningar i fråga om hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. De politiska åtgärder i syfte att skapa förutsättningar för tillväxt som har vidtagits under de senaste åren kan bidra till att korrigera den förväntade ökningen av den offentliga skuldsättningen på medellång sikt. Ett flertal reformer för att öka kostnadskonkurrenskraften har antagits. En liten positiv effekt på konkurrenskraften kan redan skönjas, och reformernas fulla verkan väntas visa sig under de kommande åren. Ett effektivt genomförande av planerade investeringar och reformer förväntas också öka arbetsproduktiviteten. Den franska ekonomin har uppvisat resiliens under det senaste året, i och med att kostnadskonkurrenskraften påverkades mindre av de stigande energipriserna än i euroområdet i övrigt. Exporten ökar tack vare att återhämtningen fortsätter för den gränsöverskridande turismen och flygindustrin, som påverkade mycket av covid-19-pandemin. Den privata sektorns skuld ökade när covid-19-pandemin var som värst, men företagens högre belåning gick hand i hand med ökningar av eget kapital och uppbyggnad av likviditetsbuffertar. Högre räntenivåer kan försvåra den offentliga och privata skuldnedväxlingen. De politiska åtgärderna har gett resultat, men utmaningar kvarstår, främst när det gäller förvaltningen av de offentliga finanserna. Ett effektivt genomförande av de nyligen antagna reformerna, reformen av förvaltningen av de offentliga finanserna och den nya mekanismen för utvärderingar av de årliga offentliga utgifterna, är viktigt för att ytterligare minska sårbarheterna. Båda åtgärderna är avgörande för att fortsätta en hållbar nedåtgående utveckling för utgifterna och den offentliga skulden. Regeringen har dessutom antagit en reform av det offentliga pensionssystemet som förväntas bidra till en mer hållbar offentlig skuld.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Frankrikes underskott i de offentliga finanserna från 6,5 % av BNP 2021 till 4,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 112,9 % av BNP i slutet av 2021 till 111,6 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Frankrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte heller att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Frankrike bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Frankrikes underskott i de offentliga finanserna från 6,5 % av BNP 2021 till 4,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 112,9 % av BNP i slutet av 2021 till 111,6 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Frankrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte heller att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Frankrike bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av den inhemska skatten på slutkundernas elförbrukning (taxe intérieure sur le consommation finale d'électricité eller TICFE), medan de utgiftsökande finanspolitiska åtgärderna omfattade direkta bidrag för att kompensera leverantörerna av gas och elektricitet för pristaket för gas och el, subventioner för att begränsa ökningen av återförsäljningspriserna på transportbränslen och till energiintensiva företag, samt transfereringar till låginkomsthushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på de oförutsedda vinster som producenter och leverantörer av energi har gjort, nämligen en exceptionell solidaritetsskatt på fossila bränslen och raffinaderier och en mekanism för att begränsa inframarginella marknadsintäkter av elproduktion, samt indirekta skatteintäkter från producenter av förnybar energi och lägre subventioner till dem till följd av det positiva gapet mellan marknadspriset och referenspriset på elektricitet. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,9 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 2,6 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av den inhemska skatten på slutkundernas elförbrukning (taxe intérieure sur le consommation finale d'électricité eller TICFE), medan de utgiftsökande finanspolitiska åtgärderna omfattade direkta bidrag för att kompensera leverantörerna av gas och elektricitet för pristaket för gas och el, subventioner för att begränsa ökningen av återförsäljningspriserna på transportbränslen och till energiintensiva företag, samt transfereringar till låginkomsthushåll. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på de oförutsedda vinster som producenter och leverantörer av energi har gjort, nämligen en exceptionell solidaritetsskatt på fossila bränslen och raffinaderier och en mekanism för att begränsa inframarginella marknadsintäkter av elproduktion, samt indirekta skatteintäkter från producenter av förnybar energi och lägre subventioner till dem till följd av det positiva gapet mellan marknadspriset och referenspriset på elektricitet. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,9 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,5 % av BNP 2022, från 2,6 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Frankrike (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Frankrike att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Frankrike (7) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Frankrike att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,0 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Frankrike att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,6 % av BNP 2022 (0,7 % av BNP 2021). Orsaken till den marginella minskningen av utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 var att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen påskyndades under de första två åren. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Frankrike de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 0,8 % av BNP). Indexeringen av pensioner, sociala förmåner och löner i offentlig sektor bidrog också (0,4 % av BNP) till nettoökningen av de primära löpande utgifterna. Frankrike begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Det betydande expansiva bidraget från de nationellt finansierade löpande utgifterna var endast delvis hänförligt till åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna, liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,0 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Frankrike att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,6 % av BNP 2022 (0,7 % av BNP 2021). Orsaken till den marginella minskningen av utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022 var att genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen påskyndades under de första två åren. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Frankrike de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 0,8 % av BNP). Indexeringen av pensioner, sociala förmåner och löner i offentlig sektor bidrog också (0,4 % av BNP) till nettoökningen av de primära löpande utgifterna. Frankrike begränsade därför inte i tillräcklig utsträckning ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. Det betydande expansiva bidraget från de nationellt finansierade löpande utgifterna var endast delvis hänförligt till åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna, liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,0 % under 2023 och 1,6 % under 2024. Som jämförelse förutser kommissionen i sin vårprognos 2023 en mindre realökning av BNP på 0,7 % 2023 och 1,4 % 2024, främst på grund av den inhemska efterfrågan väntas bidra till tillväxten i lägre grad under 2023 beroende på fasta bruttoinvesteringar och lagernivåer, och den externa efterfrågan under 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,0 % under 2023 och 1,6 % under 2024. Som jämförelse förutser kommissionen i sin vårprognos 2023 en mindre realökning av BNP på 0,7 % 2023 och 1,4 % 2024, främst på grund av den inhemska efterfrågan väntas bidra till tillväxten i lägre grad under 2023 beroende på fasta bruttoinvesteringar och lagernivåer, och den externa efterfrågan under 2024.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,9 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar huvudsakligen inbromsningen i den ekonomiska aktiviteten och förväntade intäktsbortfall. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 111,6 % i slutet av 2022 till 109,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det förväntade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av att kommissionen räknar med en högre skatteelasticitet som medför högre intäkter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,6 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,9 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar huvudsakligen inbromsningen i den ekonomiska aktiviteten och förväntade intäktsbortfall. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 111,6 % i slutet av 2022 till 109,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det förväntade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av att kommissionen räknar med en högre skatteelasticitet som medför högre intäkter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,6 %, i slutet av 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa består av förlängda åtgärder från 2022, särskilt minskningen av TICFE och de direkta bidragen för att kompensera leverantörerna av gas och elektricitet för pristaket för gas och el, liksom nya åtgärder som den behovsprövade transportbränslecheck (chèque carburant) för låginkomsthushåll som ersätter den generella rabatt som tillämpades 2022, och subventionerna till mikroföretag, små och medelstora företag som inte omfattas av reglerade eltariffer för att täcka deras ökade elkostnader fram till slutet av 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs fortsatt delvis av skatter på de oförutsedda vinster som producenter och leverantörer av energi har gjort, nämligen en mekanism för att begränsa inframarginella marknadsintäkter av elproduktion, samt indirekta skatteintäkter från producenter av förnybar energi och lägre subventioner till dem till följd av det positiva gapet mellan marknadspriset och referenspriset på elektricitet. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte fokuseras på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten, trots att pristaken för el och gas för hushållen har höjts. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa består av förlängda åtgärder från 2022, särskilt minskningen av TICFE och de direkta bidragen för att kompensera leverantörerna av gas och elektricitet för pristaket för gas och el, liksom nya åtgärder som den behovsprövade transportbränslecheck (chèque carburant) för låginkomsthushåll som ersätter den generella rabatt som tillämpades 2022, och subventionerna till mikroföretag, små och medelstora företag som inte omfattas av reglerade eltariffer för att täcka deras ökade elkostnader fram till slutet av 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs fortsatt delvis av skatter på de oförutsedda vinster som producenter och leverantörer av energi har gjort, nämligen en mekanism för att begränsa inframarginella marknadsintäkter av elproduktion, samt indirekta skatteintäkter från producenter av förnybar energi och lägre subventioner till dem till följd av det positiva gapet mellan marknadspriset och referenspriset på elektricitet. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte fokuseras på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten, trots att pristaken för el och gas för hushållen har höjts. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,5 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Frankrike skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Frankrike vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna till den föränderliga situationen. Frankrike rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Frankrike skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Frankrike vara redo att anpassa de nuvarande utgifterna till den föränderliga situationen. Frankrike rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de ökade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser på 0,1 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (13). Frankrike planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel och att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energisäkerhet, såsom investeringar enligt investeringsplanen France 2030 för att främja investeringar i förstklassig forskning och utveckling och i den digitala sfären, liksom investeringar i förnybar energi i uppvärmningssystem och renovering av offentliga och privata byggnader, åtgärder som stöder utfasning av fossila bränslen i industrin, investeringar i hållbara transporter, hälso- och sjukvård och utbildning, som delvis finansieras via faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de ökade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser på 0,1 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (13). Frankrike planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel och att upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energisäkerhet, såsom investeringar enligt investeringsplanen France 2030 för att främja investeringar i förstklassig forskning och utveckling och i den digitala sfären, liksom investeringar i förnybar energi i uppvärmningssystem och renovering av offentliga och privata byggnader, åtgärder som stöder utfasning av fossila bränslen i industrin, investeringar i hållbara transporter, hälso- och sjukvård och utbildning, som delvis finansieras via faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,4 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst att de flesta energistödåtgärderna upphör, tillsammans med högre skatteelasticitet. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP ligga i stort sett stabilt på 109,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % av BNP 2024. Detta är lägre än underskottsprognosen i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en baseffekt som härrör från att kommissionen har räknat med ett mindre underskott för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,5 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,4 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst att de flesta energistödåtgärderna upphör, tillsammans med högre skatteelasticitet. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP ligga i stort sett stabilt på 109,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,3 % av BNP 2024. Detta är lägre än underskottsprognosen i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en baseffekt som härrör från att kommissionen har räknat med ett mindre underskott för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 109,5 % i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen uppskattar för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,2 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen uppskattar för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,2 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,3 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Baserat på kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som understiger den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,3 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Baserat på kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som understiger den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,1 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade justeringen i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än de besparingar som görs vid en full utfasning av energistödåtgärderna. Orsaken är ökade investeringar inom ramen för programmet France 2030 och ett borttagande av produktionsskatten på det mervärde som företagen genererar. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,1 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den förväntade justeringen i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än de besparingar som görs vid en full utfasning av energistödåtgärderna. Orsaken är ökade investeringar inom ramen för programmet France 2030 och ett borttagande av produktionsskatten på det mervärde som företagen genererar.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga stabilt på 3,8 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper en reformering av förvaltningen av de offentliga finanserna och en ny mekanism för utgiftsöversyn, reformering av pensionssystemet och systemet för arbetslöshetsunderstöd samt investeringar som syftar till att främja den gröna och den digitala omställningen, vilka också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,7 % av BNP 2025, till 3,2 % 2026 och till 2,7 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 109,5 % i slutet av 2024 till 108,3 % till slutet av 2027. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga stabilt på 3,8 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper en reformering av förvaltningen av de offentliga finanserna och en ny mekanism för utgiftsöversyn, reformering av pensionssystemet och systemet för arbetslöshetsunderstöd samt investeringar som syftar till att främja den gröna och den digitala omställningen, vilka också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 3,7 % av BNP 2025, till 3,2 % 2026 och till 2,7 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 109,5 % i slutet av 2024 till 108,3 % till slutet av 2027.

| (27) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan pågår. Frankrike har lämnat in en begäran om utbetalning motsvarande 38 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilken resulterade i en utbetalning på totalt 7 400 000 EUR. Delmålen återspeglar framstegen i genomförandet av reformer på områdena offentliga finanser, bostäder, rörlighet, sysselsättning, kompetens samt hälso- och sjukvård. Ett stort antal av målen är kopplade till stora investeringar i energirenoveringar av byggnader, minskning av industrins koldioxidutsläpp, rena fordon, forskning, ungdomars sysselsättning och utbildning. Den 20 april 2023 lämnade Frankrike in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel. Frankrikes begäran om att ändra återhämtnings- och resiliensplanen grundar sig i behovet av att beakta den höga inflationstakten under 2022, störningar i leveranskedjan och nedjusteringen av det högsta bidrag som är tillgängligt för landet inom ramen för faciliteten. Ett införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Frankrikes strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(27)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Frankrikes återhämtnings- och resiliensplan pågår. Frankrike har lämnat in en begäran om utbetalning motsvarande 38 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilken resulterade i en utbetalning på totalt 7 400 000 EUR. Delmålen återspeglar framstegen i genomförandet av reformer på områdena offentliga finanser, bostäder, rörlighet, sysselsättning, kompetens samt hälso- och sjukvård. Ett stort antal av målen är kopplade till stora investeringar i energirenoveringar av byggnader, minskning av industrins koldioxidutsläpp, rena fordon, forskning, ungdomars sysselsättning och utbildning. Den 20 april 2023 lämnade Frankrike in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel. Frankrikes begäran om att ändra återhämtnings- och resiliensplanen grundar sig i behovet av att beakta den höga inflationstakten under 2022, störningar i leveranskedjan och nedjusteringen av det högsta bidrag som är tillgängligt för landet inom ramen för faciliteten. Ett införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Frankrikes strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (28) | Kommissionen godkände större delen av Frankrikes sammanhållningspolitiska programdokument 2022, med undantag av Saint-Martin-programmet som antogs den 20 mars 2023. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Frankrike. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkände större delen av Frankrikes sammanhållningspolitiska programdokument 2022, med undantag av Saint-Martin-programmet som antogs den 20 mars 2023. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Frankrike.

| (29) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Frankrike inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till kompetensbrist och ojämlikheter i utbildningssystemet samt energipolitiken och den gröna omställningen. Hanteringen av dessa utmaningar kan bidra till att främja arbetstagarnas kompetens, öka arbetsproduktiviteten och göra de franska företagen mer energieffektiva, och därmed göra Frankrikes ekonomi som helhet mer konkurrenskraftig. |
| --- | --- |

(29)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Frankrike inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till kompetensbrist och ojämlikheter i utbildningssystemet samt energipolitiken och den gröna omställningen. Hanteringen av dessa utmaningar kan bidra till att främja arbetstagarnas kompetens, öka arbetsproduktiviteten och göra de franska företagen mer energieffektiva, och därmed göra Frankrikes ekonomi som helhet mer konkurrenskraftig.

| (30) | Bristen på arbetskraft är fortfarande hög i Frankrike. Enligt den undersökning om behoven av arbetskraft som arbetsförmedlingen (Pôle Emploi) genomförde 2023 förväntar sig 61 % av arbetsgivarna fortsatta rekryteringssvårigheter under 2023, särskilt när det gäller kvalificerad arbetskraft inom byggbranschen och industrin – två sektorer som påverkas avsevärt av den gröna och den digitala omställningen. Under de senaste åren har Frankrike kraftigt ökat sina investeringar i kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare, delvis med stöd från faciliteten. Utvärderingar visar emellertid att ett flertal hinder kvarstår när det gäller att höja lågutbildade arbetstagares kompetens, vilket underminerar effektiviteten hos riktade program såsom planen för kompetensinvesteringar. Antalet lågutbildade arbetstagare som deltar i utbildning ökar visserligen, men är fortsatt mycket lägre än för andra arbetstagare, och de lågutbildade tenderar att delta i mindre utsträckning i fortbildning som leder till kvalifikationer. Detta visar att en prioriterad fråga för utbildningssystemet fortsatt bör vara att se till att fler unga människor har tillräckliga grundläggande kunskaper och kvalifikationer när de kommer ut på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

(30)

Bristen på arbetskraft är fortfarande hög i Frankrike. Enligt den undersökning om behoven av arbetskraft som arbetsförmedlingen (Pôle Emploi) genomförde 2023 förväntar sig 61 % av arbetsgivarna fortsatta rekryteringssvårigheter under 2023, särskilt när det gäller kvalificerad arbetskraft inom byggbranschen och industrin – två sektorer som påverkas avsevärt av den gröna och den digitala omställningen. Under de senaste åren har Frankrike kraftigt ökat sina investeringar i kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare, delvis med stöd från faciliteten. Utvärderingar visar emellertid att ett flertal hinder kvarstår när det gäller att höja lågutbildade arbetstagares kompetens, vilket underminerar effektiviteten hos riktade program såsom planen för kompetensinvesteringar. Antalet lågutbildade arbetstagare som deltar i utbildning ökar visserligen, men är fortsatt mycket lägre än för andra arbetstagare, och de lågutbildade tenderar att delta i mindre utsträckning i fortbildning som leder till kvalifikationer. Detta visar att en prioriterad fråga för utbildningssystemet fortsatt bör vara att se till att fler unga människor har tillräckliga grundläggande kunskaper och kvalifikationer när de kommer ut på arbetsmarknaden.

| (31) | Trots att de totala offentliga utgifterna överstiger genomsnittet för OECD och trots goda resultat, kännetecknas det franska utbildningssystemet av en stor andel lågpresterande elever, och den socioekonomiska bakgrunden har fortfarande stor betydelse för skolresultaten. Underpresterande elever och ojämlikhet i fråga om inhämtade kunskaper i matematik ger anledning till särskild oro. Nationella och internationella undersökningar visar att de genomsnittliga resultaten i matematik stadigt har minskat i Frankrike under de senaste 30 åren. En del åtgärder har vidtagits för att främja inhämtandet av grundläggande kunskaper, bland annat i form av den förstärkning av lärarnas fortbildning i matematik och franska som initierades 2019 och genom tillägg av en timmes stödundervisning i matematik och franska under det första året på gymnasiet från och med läsåret 2023–2024. Den planerade halveringen av klasstorlekarna under de tidiga skolåren i offentliga förskolor och låg- och mellanstadieskolor i utsatta områden är nästan slutförd, och den långsiktiga effekten på studieresultaten hos de 300 000 berörda eleverna håller på att utvärderas. En betydande andel mindre gynnade elever från andra områden är de prioriterade omfattas emellertid inte av reformen. Trots investeringar och framsteg kvarstår det också utmaningar i fråga om tillgången till det reguljära utbildningssystemet för elever med funktionsnedsättningar. |
| --- | --- |

(31)

Trots att de totala offentliga utgifterna överstiger genomsnittet för OECD och trots goda resultat, kännetecknas det franska utbildningssystemet av en stor andel lågpresterande elever, och den socioekonomiska bakgrunden har fortfarande stor betydelse för skolresultaten. Underpresterande elever och ojämlikhet i fråga om inhämtade kunskaper i matematik ger anledning till särskild oro. Nationella och internationella undersökningar visar att de genomsnittliga resultaten i matematik stadigt har minskat i Frankrike under de senaste 30 åren. En del åtgärder har vidtagits för att främja inhämtandet av grundläggande kunskaper, bland annat i form av den förstärkning av lärarnas fortbildning i matematik och franska som initierades 2019 och genom tillägg av en timmes stödundervisning i matematik och franska under det första året på gymnasiet från och med läsåret 2023–2024. Den planerade halveringen av klasstorlekarna under de tidiga skolåren i offentliga förskolor och låg- och mellanstadieskolor i utsatta områden är nästan slutförd, och den långsiktiga effekten på studieresultaten hos de 300 000 berörda eleverna håller på att utvärderas. En betydande andel mindre gynnade elever från andra områden är de prioriterade omfattas emellertid inte av reformen. Trots investeringar och framsteg kvarstår det också utmaningar i fråga om tillgången till det reguljära utbildningssystemet för elever med funktionsnedsättningar.

| (32) | Under 2022 fortsatte Frankrike att investera i lärlingssystemet och ytterligare möjligheter till lärande på arbetsplatsen, bland annat genom att reformera yrkesutbildningen på gymnasienivå. Dessa åtgärder kan leda till positiva resultat, men för att effekterna ska visa sig krävs större medverkan av yrkeskunniga och lärare vid utformningen av programmen. Höjda lärarlöner och andra åtgärder har vidtagits för att förbättra undervisningsvillkoren, men läraryrkets bristande attraktionskraft och den höga andelen kontraktsanställd personal, som ofta har lägre kvalifikationer och mindre erfarenhet än de fast anställda och även otillräcklig tillgång till utbildningsmöjligheter, är oroande. Totalt sett är antalet elever per lärare bland de högsta i unionen. |
| --- | --- |

(32)

Under 2022 fortsatte Frankrike att investera i lärlingssystemet och ytterligare möjligheter till lärande på arbetsplatsen, bland annat genom att reformera yrkesutbildningen på gymnasienivå. Dessa åtgärder kan leda till positiva resultat, men för att effekterna ska visa sig krävs större medverkan av yrkeskunniga och lärare vid utformningen av programmen. Höjda lärarlöner och andra åtgärder har vidtagits för att förbättra undervisningsvillkoren, men läraryrkets bristande attraktionskraft och den höga andelen kontraktsanställd personal, som ofta har lägre kvalifikationer och mindre erfarenhet än de fast anställda och även otillräcklig tillgång till utbildningsmöjligheter, är oroande. Totalt sett är antalet elever per lärare bland de högsta i unionen.

| (33) | Andelen fossila bränslen i Frankrikes energimix är visserligen lägre än i andra medlemsstater, men landet är fortsatt beroende av importerade fossila bränslen. Frankrikes förbrukning av naturgas minskade med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Frankrike skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Den nuvarande geopolitiska situationen och de höga energipriserna gör det också ännu mera angeläget för Frankrike att ytterligare intensifiera sina insatser för att uppfylla de mål för förnybar energi som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Under 2020 var andelen förnybar energi av den slutliga energianvändningen (brutto) i Frankrike 19,1 %, lägre än målet på 23 %. Landet är inte heller på rätt spår för att nå målet för förnybar energi 2030 och släpar efter när det gäller användningen av förnybar energi, särskilt för elproduktion och uppvärmning. En snabb utbyggnad av förnybara energikällor såsom sol- och vindkraft skulle bidra till Frankrikes energisäkerhet och göra energiförsörjningen mer diversifierad genom att användningen av fossila bränslen minskar. Den låga andelen förnybar energi kan förklaras med långsamma och komplicerade administrativa tillståndsförfaranden. Bristande politiskt stöd för projekten, otillräcklig planering och långa och komplicerade förfaranden gör att tillståndsgivningen för all teknik (såväl land- och havsbaserad vindkraft som solkraft) tar lång tid. Allmänhetens acceptans och rättsliga utmaningar är också källor till osäkerhet hos investerare och byggherrar. Tillståndsprocessen skulle kunna påskyndas genom att ytterligare personalresurser och ekonomiska resurser avsätts för den i den centrala förvaltningen på regional nivå liksom hos berörda myndigheter och nätoperatörer. Bättre förfaranden för fysisk planering och snabbare tillämpning av upphandlingsförfaranden är också viktiga faktorer när det gäller att se till att projekt som rör förnybar energi kan genomföras.
  Under 2023 har Frankrike antagit en lag om påskyndad produktion av energi från förnybara energikällor, i vilken vikten framhålls av att utveckla förnybar värme och gas betydligt samt att öka andelen förnybar energi för att klara de ökande elektrifieringsbehoven. Om lagen används rätt kan den främja ett snabbare genomförande av projekt som rör förnybar energi. Därmed kan Frankrike slå in på rätt spår för att nå 2030-målen. |
| --- | --- |

(33)

Andelen fossila bränslen i Frankrikes energimix är visserligen lägre än i andra medlemsstater, men landet är fortsatt beroende av importerade fossila bränslen. Frankrikes förbrukning av naturgas minskade med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Frankrike skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Den nuvarande geopolitiska situationen och de höga energipriserna gör det också ännu mera angeläget för Frankrike att ytterligare intensifiera sina insatser för att uppfylla de mål för förnybar energi som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Under 2020 var andelen förnybar energi av den slutliga energianvändningen (brutto) i Frankrike 19,1 %, lägre än målet på 23 %. Landet är inte heller på rätt spår för att nå målet för förnybar energi 2030 och släpar efter när det gäller användningen av förnybar energi, särskilt för elproduktion och uppvärmning. En snabb utbyggnad av förnybara energikällor såsom sol- och vindkraft skulle bidra till Frankrikes energisäkerhet och göra energiförsörjningen mer diversifierad genom att användningen av fossila bränslen minskar. Den låga andelen förnybar energi kan förklaras med långsamma och komplicerade administrativa tillståndsförfaranden. Bristande politiskt stöd för projekten, otillräcklig planering och långa och komplicerade förfaranden gör att tillståndsgivningen för all teknik (såväl land- och havsbaserad vindkraft som solkraft) tar lång tid. Allmänhetens acceptans och rättsliga utmaningar är också källor till osäkerhet hos investerare och byggherrar. Tillståndsprocessen skulle kunna påskyndas genom att ytterligare personalresurser och ekonomiska resurser avsätts för den i den centrala förvaltningen på regional nivå liksom hos berörda myndigheter och nätoperatörer. Bättre förfaranden för fysisk planering och snabbare tillämpning av upphandlingsförfaranden är också viktiga faktorer när det gäller att se till att projekt som rör förnybar energi kan genomföras.

Under 2023 har Frankrike antagit en lag om påskyndad produktion av energi från förnybara energikällor, i vilken vikten framhålls av att utveckla förnybar värme och gas betydligt samt att öka andelen förnybar energi för att klara de ökande elektrifieringsbehoven. Om lagen används rätt kan den främja ett snabbare genomförande av projekt som rör förnybar energi. Därmed kan Frankrike slå in på rätt spår för att nå 2030-målen.

| (34) | För att nå målet om 10 % sammanlänkning 2020 är ytterligare stöd till gränsöverskridande elsammanlänkningar (under utveckling eller planerade) fortfarande av avgörande betydelse för att integrera en stor andel förnybara energikällor. En tidigareläggning av investeringar i energiinfrastruktur, både nationell och gränsöverskridande, kommer att bidra till minskat beroende av fossila bränslen och särskilt rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten, genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Sammanlänkningar är avgörande för att den inre energimarknaden ska fungera effektivt genom att resurser slås samman för att uppnå en övergripande försörjningstrygghet. |
| --- | --- |

(34)

För att nå målet om 10 % sammanlänkning 2020 är ytterligare stöd till gränsöverskridande elsammanlänkningar (under utveckling eller planerade) fortfarande av avgörande betydelse för att integrera en stor andel förnybara energikällor. En tidigareläggning av investeringar i energiinfrastruktur, både nationell och gränsöverskridande, kommer att bidra till minskat beroende av fossila bränslen och särskilt rysk gas. Nya investeringar i infrastruktur och nät bör framtidssäkras där så är möjligt för att stödja den långsiktiga hållbarheten, genom att de i framtiden kan återanvändas för hållbara bränslen. Sammanlänkningar är avgörande för att den inre energimarknaden ska fungera effektivt genom att resurser slås samman för att uppnå en övergripande försörjningstrygghet.

| (35) | Den franska återhämtnings- och resiliensplanen innehåller stora projekt för renovering av subventionerade och enskilda bostäder liksom offentliga byggnader och mindre företags byggnader. De flesta projekt som rör bostadsrenoveringar har inriktat sig på enstaka åtgärder, vilket har resulterat i renoveringar med begränsade omfattningar. Under första halvåret 2022 bestod endast 27 % av arbetena av minst två renoveringssteg, och bara 5 % var totalrenoveringar. Omfattande renoveringar skulle kunna minska energiförbrukningen i byggnadssektorn betydligt. Dessutom skulle större ansträngningar för att kanalisera offentliga och privata investeringar till att hjälpa låginkomsthushåll att renovera byggnader och renovera det byggnadsbestånd som har sämst energiprestanda kunna bidra till att få bort de 5,2 miljoner mest energiineffektiva bostäderna (de som tillhör energiklasserna F och G) till 2030. Genom lagen om klimat och resiliens från 2021 infördes ett antal åtgärder som syftar till att främja omfattande renoveringar av byggnader, till exempel ett förbud mot uthyrning av bostäder i energiklass G från och med 2025, F från och med 2028 och E från och med 2034. För att stimulera till mer omfattande energieffektivitetsvinster skulle den politiska ramen kunna förbättras så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar och hjälper Frankrike att ytterligare öka energieffektiviteten i byggnadsbeståndet, med särskild inriktning på låginkomsthushåll. |
| --- | --- |

(35)

Den franska återhämtnings- och resiliensplanen innehåller stora projekt för renovering av subventionerade och enskilda bostäder liksom offentliga byggnader och mindre företags byggnader. De flesta projekt som rör bostadsrenoveringar har inriktat sig på enstaka åtgärder, vilket har resulterat i renoveringar med begränsade omfattningar. Under första halvåret 2022 bestod endast 27 % av arbetena av minst två renoveringssteg, och bara 5 % var totalrenoveringar. Omfattande renoveringar skulle kunna minska energiförbrukningen i byggnadssektorn betydligt. Dessutom skulle större ansträngningar för att kanalisera offentliga och privata investeringar till att hjälpa låginkomsthushåll att renovera byggnader och renovera det byggnadsbestånd som har sämst energiprestanda kunna bidra till att få bort de 5,2 miljoner mest energiineffektiva bostäderna (de som tillhör energiklasserna F och G) till 2030. Genom lagen om klimat och resiliens från 2021 infördes ett antal åtgärder som syftar till att främja omfattande renoveringar av byggnader, till exempel ett förbud mot uthyrning av bostäder i energiklass G från och med 2025, F från och med 2028 och E från och med 2034. För att stimulera till mer omfattande energieffektivitetsvinster skulle den politiska ramen kunna förbättras så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar och hjälper Frankrike att ytterligare öka energieffektiviteten i byggnadsbeståndet, med särskild inriktning på låginkomsthushåll.

| (36) | Frankrike svarar för nästan 11 % av de totala riskkapitalinvesteringarna i nystartade och expanderande klimatteknikföretag i unionen. Trots ett starkt stöd från allmänheten har emellertid bara 29 % av de franska småföretagen investerat mer än 1 % av sin omsättning i åtgärder för effektivt resursutnyttjande (40 % i genomsnitt i unionen). Ansvariga för tillverkningsprojekt med ren teknik möts av tunga administrativa bördor, långdragna förfaranden och risk för rättstvister. Det tar i genomsnitt 17 månader att få bygglov och miljötillstånd och genomföra den offentliga undersökningen för ett industriprojekt. Förfarandet blockeras i vissa skeden eftersom den projektansvariga måste vänta på svar från olika organ (förvaltningsdomstolen, yttrande från miljömyndigheten, rapport från den offentliga utredaren). Dessutom måste ett offentligt samråd genomföras om stora industriprojekt. Processen kan åtminstone ta sex månader utöver den tid det tar att få bygglov och miljötillstånd och genomföra den offentliga undersökningen. Investeringsprojekt kan också bli föremål för rättstvister som kan pågå i flera år, vilket resulterar i att projekt läggs ned. Tillståndsförfaranden är visserligen nödvändiga för att värna om tyngre vägande allmänna och privata intressen, men de bör förenklas och påskyndas när det gäller tillverkningsprojekt för ren teknik. Att dra i gång administrativa förfaranden parallellt och erbjuda industrianläggningar som är klara att tas i drift kan också bidra till att spara tid. |
| --- | --- |

(36)

Frankrike svarar för nästan 11 % av de totala riskkapitalinvesteringarna i nystartade och expanderande klimatteknikföretag i unionen. Trots ett starkt stöd från allmänheten har emellertid bara 29 % av de franska småföretagen investerat mer än 1 % av sin omsättning i åtgärder för effektivt resursutnyttjande (40 % i genomsnitt i unionen). Ansvariga för tillverkningsprojekt med ren teknik möts av tunga administrativa bördor, långdragna förfaranden och risk för rättstvister. Det tar i genomsnitt 17 månader att få bygglov och miljötillstånd och genomföra den offentliga undersökningen för ett industriprojekt. Förfarandet blockeras i vissa skeden eftersom den projektansvariga måste vänta på svar från olika organ (förvaltningsdomstolen, yttrande från miljömyndigheten, rapport från den offentliga utredaren). Dessutom måste ett offentligt samråd genomföras om stora industriprojekt. Processen kan åtminstone ta sex månader utöver den tid det tar att få bygglov och miljötillstånd och genomföra den offentliga undersökningen. Investeringsprojekt kan också bli föremål för rättstvister som kan pågå i flera år, vilket resulterar i att projekt läggs ned. Tillståndsförfaranden är visserligen nödvändiga för att värna om tyngre vägande allmänna och privata intressen, men de bör förenklas och påskyndas när det gäller tillverkningsprojekt för ren teknik. Att dra i gång administrativa förfaranden parallellt och erbjuda industrianläggningar som är klara att tas i drift kan också bidra till att spara tid.

| (37) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Frankrike inom flera olika yrken som kräver särskilda kompetens eller särskilda kunskaper för den gröna omställningen, såsom byggnadsingenjörer, kraftverksoperatörer och tekniker. |
| --- | --- |

(37)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Frankrike inom flera olika yrken som kräver särskilda kompetens eller särskilda kunskaper för den gröna omställningen, såsom byggnadsingenjörer, kraftverksoperatörer och tekniker.

| (38) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (39) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Frankrike bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Frankrike bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (40) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning, svag konkurrenskraft och låg produktivitetstillväxt. Rekommendationerna 2 och 3 bidrar till att genomföra rekommendation 1. De åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 39. |
| --- | --- |

(40)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning, svag konkurrenskraft och låg produktivitetstillväxt. Rekommendationerna 2 och 3 bidrar till att genomföra rekommendation 1. De åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 39.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Frankrike att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2,3 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Ytterligare förbättra ramvillkoren för att underlätta investeringar och innovation.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen och, efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Åtgärda kompetensbristen, särskilt genom att erbjuda ytterligare möjligheter till lärande på arbetsplatsen och öka andelen människor med grundläggande färdigheter. Anpassa resurser och metoder till de behov som mindre gynnade elever och skolor har, i syfte att göra utbildningssystemet mer rättvist och inkluderande. Förbättra lärarnas arbetsvillkor och grund- och vidareutbildning.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Påskynda utbyggnaden av förnybar energi, med särskild inriktning på vindkraft, solenergi, jordvärme och biogas, bland annat genom småskalig produktion av förnybar energi och främjande av kollektiv egenkonsumtion, och främja teknik för lagring av sådan energi genom ökade offentliga investeringar, genom att underlätta privata investeringar och genom att åtgärda flaskhalsar i tillståndsförfarandena. Uppgradera transmissions- och distributionsnäten för el ytterligare och öka de gränsöverskridande sammanlänkningarna av elnäten. Ytterligare förbättra den politiska ramen så att den skapar incitament för genomgripande renoveringar av byggnader och minskning av koldioxidutsläppen från uppvärmningssystem, med särskild inriktning på låginkomsthushåll och det byggnadsbestånd som har sämst energiprestanda. Bygga upp ett stödjande regelverk för att öka investeringarna när det gäller tillverkning för ren teknik, bland annat genom att förenkla och påskynda tillståndsförfaranden. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10162/21 INIT; ST 10162/21 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 43).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP, vilket främst förklaras med effekten av de kapitaltransfereringar som har gjorts inom ramen för den franska återhämtningsplanen France Relance, vilka inte finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens.

9

France Relance

(10)  Denna siffra motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Frankrikes nationella reformprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 79).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Frankrikes potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 6,3 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP, vilket främst förklaras med effekten av de kapitaltransfereringar som har gjorts inom ramen för den franska återhämtningsplanen France Relance, vilka inte finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens, och investeringsplanen France 2030.

13

France Relance

France 2030

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/97 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/97

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Kroatiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/11)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Kroatiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Kroatiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 14 maj 2021 lämnade Kroatien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Kroatien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 14 maj 2021 lämnade Kroatien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Kroatien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2023 lämnade Kroatien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Kroatiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2023 lämnade Kroatien in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 ska Kroatiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också återspeglas i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Kroatien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Kroatiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Kroatiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Kroatien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Kroatiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Kroatiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Kroatiens saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 2,5 % av BNP under 2021 till ett överskott på 0,4 % under 2022, samtidigt som den offentliga skulden sjönk från 78,4 % av BNP i slutet av 2021 till 68,4 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Kroatiens saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 2,5 % av BNP under 2021 till ett överskott på 0,4 % under 2022, samtidigt som den offentliga skulden sjönk från 78,4 % av BNP i slutet av 2021 till 68,4 % i slutet av 2022.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska inkomstminskande åtgärder omfattade under 2022 sänkningar av mervärdes- och punktskatten, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna bland annat rörde energipristak, bidrag till sårbara konsumenter, stödsystem för företag samt socialt stöd för pensionärer och utsatta hushåll. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,6 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 1,3 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska inkomstminskande åtgärder omfattade under 2022 sänkningar av mervärdes- och punktskatten, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna bland annat rörde energipristak, bidrag till sårbara konsumenter, stödsystem för företag samt socialt stöd för pensionärer och utsatta hushåll. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,6 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 1,3 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Kroatien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade vidare Kroatien att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Kroatien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade vidare Kroatien att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll.

| (15) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till + 0,2 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen (9). I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Kroatien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,6 % av BNP 2022 (2,7 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter (10) till den finanspolitiska inriktningen (11). Kroatien upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Kroatien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till + 0,2 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen (9). I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Kroatien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,6 % av BNP 2022 (2,7 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter (10) till den finanspolitiska inriktningen (11). Kroatien upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Kroatien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognos för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,2 % under 2023 och 2,6 % under 2024. Detta kan jämföras med uppskattningarna i kommissionens vårprognos 2023 på en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % under 2023 och 2,3 % under 2024, främst på grund av mer försiktiga uppskattningar av hushållens konsumtion och den offentliga konsumtionen samt de totala investeringarna. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognos för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,2 % under 2023 och 2,6 % under 2024. Detta kan jämföras med uppskattningarna i kommissionens vårprognos 2023 på en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % under 2023 och 2,3 % under 2024, främst på grund av mer försiktiga uppskattningar av hushållens konsumtion och den offentliga konsumtionen samt de totala investeringarna.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras till en underskottskvot på 0,7 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 återspeglar i första hand en eftersläpande effekt av inflationen på de offentliga utgifterna, särskilt genom indexeringsmekanismerna för löner i den offentliga sektorn, pensioner och sociala förmåner. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 68,4 % i slutet av 2022 till 62,6 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP för 2023. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 63,0 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras till en underskottskvot på 0,7 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 återspeglar i första hand en eftersläpande effekt av inflationen på de offentliga utgifterna, särskilt genom indexeringsmekanismerna för löner i den offentliga sektorn, pensioner och sociala förmåner. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 68,4 % i slutet av 2022 till 62,6 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP för 2023. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 63,0 %, i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängdes från 2022, däribland, på inkomstsidan, sänkningar av mervärdes- och punktskatten samt på utgiftssidan i form av energipristak, bidrag till utsatta konsumenter, stödsystem för företag samt socialt stöd för pensionärer och utsatta hushåll. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,5 % av BNP 2023 (12). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,3 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas ligga på en stabil nivå jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängdes från 2022, däribland, på inkomstsidan, sänkningar av mervärdes- och punktskatten samt på utgiftssidan i form av energipristak, bidrag till utsatta konsumenter, stödsystem för företag samt socialt stöd för pensionärer och utsatta hushåll. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,5 % av BNP 2023 (12). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,3 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas ligga på en stabil nivå jämfört med 2022.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Kroatien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Kroatien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Kroatien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Kroatien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Kroatien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Kroatien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken 2022 (+ 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs även av bibehållandet av oriktade energirelaterade åtgärder, permanenta ökningar av lönerna i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt lägre mervärdesskattesatser på icke-energiprodukter. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 3,1 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,7 procentenheter (15). Kroatien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitryggheten, såsom energirenovering av byggnader, digitalisering av den offentliga förvaltningen, investeringar i digital diagnostik och utrustning på sjukhus, samt stöd för den gröna och den digitala omställningen av näringslivet, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken 2022 (+ 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs även av bibehållandet av oriktade energirelaterade åtgärder, permanenta ökningar av lönerna i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt lägre mervärdesskattesatser på icke-energiprodukter. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 3,1 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,7 procentenheter (15). Kroatien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitryggheten, såsom energirenovering av byggnader, digitalisering av den offentliga förvaltningen, investeringar i digital diagnostik och utrustning på sjukhus, samt stöd för den gröna och den digitala omställningen av näringslivet, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 1,5 % av BNP 2024. Ökningen 2024 återspeglar i första hand ökade kapitalutgifter och en fortfarande relativt hög indexering av utgifter för löner, pensioner och socialt bistånd. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 59,8 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förväntas en högre offentlig skuldkvot, på 61,8 %, vid utgången av 2024, där skillnaden i förhållande till prognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 till stor del förklaras av denominatoreffekten (skillnaden i nominell BNP 2024) och, i mindre utsträckning, olika antaganden om stock-/flödesjusteringen. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 1,5 % av BNP 2024. Ökningen 2024 återspeglar i första hand ökade kapitalutgifter och en fortfarande relativt hög indexering av utgifter för löner, pensioner och socialt bistånd. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 59,8 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förväntas en högre offentlig skuldkvot, på 61,8 %, vid utgången av 2024, där skillnaden i förhållande till prognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 till stor del förklaras av denominatoreffekten (skillnaden i nominell BNP 2024) och, i mindre utsträckning, olika antaganden om stock-/flödesjusteringen.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. För närvarande uppskattar kommissionen nettokostnaden för energistödåtgärder till 0,2 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. För närvarande uppskattar kommissionen nettokostnaden för energistödåtgärder till 0,2 % av BNP 2024. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (16). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (17) under 2024 inte överstiga 5,1 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,5 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattning skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (16). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (17) under 2024 inte överstiga 5,1 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,5 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattning skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 6,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos för 2023 är mindre än besparingarna från den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, vilket beror på en ökad samverkan mellan kapital, löner och sociala utgifter. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 6,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos för 2023 är mindre än besparingarna från den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, vilket beror på en ökad samverkan mellan kapital, löner och sociala utgifter.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,6 % av BNP mellan 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Det rör sig om reformer (hälso- och sjukvårdssektorn samt välfärdssektorn, förbättring av förvaltningen av statsägda företag, förbättring av lagen om finanspolitiskt ansvar) och investeringar (transport- och vatteninfrastruktur, energirenoveringar av flerbostadshus, investeringar i den gröna och den digitala omställningen samt utbildningsmässig infrastruktur) som i första hand även är en del av återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,6 % av BNP mellan 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Det rör sig om reformer (hälso- och sjukvårdssektorn samt välfärdssektorn, förbättring av förvaltningen av statsägda företag, förbättring av lagen om finanspolitiskt ansvar) och investeringar (transport- och vatteninfrastruktur, energirenoveringar av flerbostadshus, investeringar i den gröna och den digitala omställningen samt utbildningsmässig infrastruktur) som i första hand även är en del av återhämtnings- och resiliensplanen.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,8 % av BNP under 2025 och till 0,6 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 59,8 % i slutet av 2024 till 55,6 % till slutet av 2026. Den offentliga skuldkvoten förväntas därmed sjunka och ligga kvar under 60 % under programperioden. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,8 % av BNP under 2025 och till 0,6 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 59,8 % i slutet av 2024 till 55,6 % till slutet av 2026. Den offentliga skuldkvoten förväntas därmed sjunka och ligga kvar under 60 % under programperioden.

| (27) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Kroatien lämnade in två ansökningar om utbetalning motsvarande 59 delmål och mål i planen, vilka resulterade i en total utbetalning på 1,4 miljarder EUR. Kroatien förväntas lämna in en ändring av planen, vilken bör innehålla ett REPowerEU-kapitel samt ytterligare åtgärder på andra områden, som ska finansieras genom lånedelen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Kroatien den 30 mars 2023 sin avsikt att begära 3 612 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Kroatiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(27)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Kroatiens återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Kroatien lämnade in två ansökningar om utbetalning motsvarande 59 delmål och mål i planen, vilka resulterade i en total utbetalning på 1,4 miljarder EUR. Kroatien förväntas lämna in en ändring av planen, vilken bör innehålla ett REPowerEU-kapitel samt ytterligare åtgärder på andra områden, som ska finansieras genom lånedelen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Kroatien den 30 mars 2023 sin avsikt att begära 3 612 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Kroatiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (28) | Kommissionen godkände alla Kroatiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Kroatien. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkände alla Kroatiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Kroatien.

| (29) | Kroatien importerar runt 53 % av den totala energi som förbrukas varje år, samtidigt som landet har stor potential i fråga om förnybar energi, särskilt när det gäller solenergi, vindkraft och geotermisk energi. Hälften av landets el produceras av vattenkraftverk, och andelen vindkraft har ökat och nått 14 %, medan andelen solenergi fortfarande utgör endast 1 %. Viktiga faktorer för att påskynda utbyggnaden av solenergianläggningar och vindkraftverk är att effektivisera tillståndsförfarandena och färdigställa den relevanta lagstiftningsramen för att tillhandahålla producenter och egenanvändare ökad rättssäkerhet. Andra faktorer är bland annat en betydande uppgradering av transmissionsnätet och dess utbyggnad till landets södra del, där den största delen av landets förnybara energi produceras, samt spridningen av smart mätning för små solenergianläggningar. Energiförbrukningen i bostadssektorn är relativt hög i Kroatien (35 % av den totala energiförbrukningen), och beroendet av gas för uppvärmning uppgår till 71 %. Översynen och förenklingen av förfarandena för att installera solenergianläggningar i flerbostadshus samt det påskyndade ibruktagandet av värmepumpar för uppvärmning och kylning är relevanta åtgärder för energirenovering i byggnadssektorn. Andelen förnybara energikällor som används för transporter är låg (7 % jämfört med målet på 14 %), och detsamma gäller andelen järnvägstrafik av persontransporterna (2,5 % jämfört med 8 % i unionen). Moderniseringen av järnvägsinfrastrukturen och rullande järnvägsmateriel samt säkerställandet av en ökad användning av utsläppsfria fordon kan bidra stort till minskningen av koldioxidutsläpp inom transportsektorn. Kroatiens förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Kroatien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(29)

Kroatien importerar runt 53 % av den totala energi som förbrukas varje år, samtidigt som landet har stor potential i fråga om förnybar energi, särskilt när det gäller solenergi, vindkraft och geotermisk energi. Hälften av landets el produceras av vattenkraftverk, och andelen vindkraft har ökat och nått 14 %, medan andelen solenergi fortfarande utgör endast 1 %. Viktiga faktorer för att påskynda utbyggnaden av solenergianläggningar och vindkraftverk är att effektivisera tillståndsförfarandena och färdigställa den relevanta lagstiftningsramen för att tillhandahålla producenter och egenanvändare ökad rättssäkerhet. Andra faktorer är bland annat en betydande uppgradering av transmissionsnätet och dess utbyggnad till landets södra del, där den största delen av landets förnybara energi produceras, samt spridningen av smart mätning för små solenergianläggningar. Energiförbrukningen i bostadssektorn är relativt hög i Kroatien (35 % av den totala energiförbrukningen), och beroendet av gas för uppvärmning uppgår till 71 %. Översynen och förenklingen av förfarandena för att installera solenergianläggningar i flerbostadshus samt det påskyndade ibruktagandet av värmepumpar för uppvärmning och kylning är relevanta åtgärder för energirenovering i byggnadssektorn. Andelen förnybara energikällor som används för transporter är låg (7 % jämfört med målet på 14 %), och detsamma gäller andelen järnvägstrafik av persontransporterna (2,5 % jämfört med 8 % i unionen). Moderniseringen av järnvägsinfrastrukturen och rullande järnvägsmateriel samt säkerställandet av en ökad användning av utsläppsfria fordon kan bidra stort till minskningen av koldioxidutsläpp inom transportsektorn. Kroatiens förbrukning av naturgas minskade med 22 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). Kroatien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19).

| (30) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades om brist på arbetskraft i Kroatien inom 31 yrken som krävde specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, bland annat inom bygg- och tillverkningssektorerna (som båda ligger under unionsgenomsnittet). |
| --- | --- |

(30)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades om brist på arbetskraft i Kroatien inom 31 yrken som krävde specifik kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, bland annat inom bygg- och tillverkningssektorerna (som båda ligger under unionsgenomsnittet).

| (31) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(31)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (32) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Kroatien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(32)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Kroatien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 5,1 % (21).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, särskilt vindkraft, solenergi och geotermisk energi, färdigställa den ofullständiga lagstiftningsramen, effektivisera administrativa förfaranden för tillståndsgivning, förenkla förfarandena för installering av förnybara energikällor (t.ex. solenergianläggningar) i flerbostadshus och tillhandahålla ökad rättssäkerhet. Stödja kapaciteten för småskalig energiproduktion från förnybara energikällor. Ytterligare uppgradera näten för elöverföring och eldistribution, framför allt genom att förbättra transmissionslänkarna mellan landets norra och södra delar, samt öka användningen av smarta mätare. Påskynda genomförandet av energieffektiva åtgärder, bland annat installering av värmepumpar. Minska beroendet av fossila bränslen i transportsektorn genom att främja hållbara lösningar, särskilt järnvägen och elektrifieringen av vägtransporter. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10687/2021 INIT, ST 10687/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 48).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Kroatien upplevde även en stark real BNP-tillväxt 2022.

9

(10)  Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på grund av minskade investeringsutgifter från lokala myndigheter.

10

(11)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,5 procentenheter av BNP. Detta berodde delvis på en engångskostnad i samband med ett internationellt skiljeförfarande.

11

(12)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Kroatiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 88).

13

(14)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Kroatiens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 10,3 % i nominella termer.

14

(15)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter av BNP. Detta beror delvis på en baseffekt av ökade utgifter under 2022 på grund av en engångsåtgärd, medan en minskning av överföringarna till allmännyttiga företag planeras under 2023.

15

(16)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

16

(17)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/105 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/105

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Italiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/12)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i den årliga översikten över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Italien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Den 14 december 2022 antog kommissionen ett yttrande om Italiens utkast till budgetplan för 2023. Den 22 november 2022 antog också kommissionen en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i den årliga översikten över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Italien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Den 14 december 2022 antog kommissionen ett yttrande om Italiens utkast till budgetplan för 2023. Den 22 november 2022 antog också kommissionen en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Italien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Italiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Italien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Italien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Italiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Italien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 2 maj 2023 lämnade Italien in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Italiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 2 maj 2023 lämnade Italien in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Italiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Italien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Italien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Italiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Italiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Italien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Italien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Italiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Italiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Italien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Italien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Trots att det har skett vissa förbättringar kvarstår framför allt sårbarheter i fråga om den höga offentliga skuldsättningen och den svaga produktivitetstillväxten mot bakgrund av en bräcklig arbetsmarknad och vissa svagheter på finansmarknaderna, som har gränsöverskridande betydelse. Italiens långvariga sårbarheter har minskat något under de senaste åren, men är fortfarande betydande och förväntas inte minska snabbt. En envist låg produktivitetstillväxt har varit en viktig faktor bakom Italiens långvarigt svaga ekonomiska tillväxt, som saktar ned den offentliga skuldsaneringen, minskar sysselsättningsmöjligheterna och påverkar bankernas balansräkningar. Den offentliga skuldkvoten minskade ytterligare under 2022 i takt med den ekonomiska återhämtningen. Den är dock fortfarande hög och innebär en betydande utmaning för den finanspolitiska hållbarheten. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska ytterligare fram till 2024 men öka på medellång sikt i avsaknad av konsolideringsåtgärder. Regeringen har vidtagit ytterligare åtgärder för att stödja den finansiella sektorns motståndskraft och de nödlidande lånen har minskat avsevärt, men bankerna är fortfarande kraftigt exponerade mot statspapper. Vissa framsteg har gjorts inom politiken för att ta itu med obalanser, men fortsatta ansträngningar är motiverade och genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen förblir den viktigaste politiska prioriteringen eftersom den omfattar omfattande reformer och betydande investeringar. För att stadigt pressa ner den höga offentliga skulden, mot bakgrund av de stigande lånekostnaderna och kostnaderna kopplade till en åldrande befolkning, krävs en mångfasetterad strategi som bygger på en försiktig finanspolitik med tillräckliga primära överskott, tillväxtfrämjande investeringar och reformer, bättre efterlevnad av skattereglerna samt en effektiv användning av nationella resurser och unionsresurser. Italien står inför utmaningar som, parallellt med ett fortsatt starkt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, skulle gynnas av ytterligare politiska insatser, särskilt på områdena beskattning, finanspolitiskt ramverk och pensionssystem samt på områdena demografi, arbetsmarknad och energi. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Italien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Italien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Trots att det har skett vissa förbättringar kvarstår framför allt sårbarheter i fråga om den höga offentliga skuldsättningen och den svaga produktivitetstillväxten mot bakgrund av en bräcklig arbetsmarknad och vissa svagheter på finansmarknaderna, som har gränsöverskridande betydelse. Italiens långvariga sårbarheter har minskat något under de senaste åren, men är fortfarande betydande och förväntas inte minska snabbt. En envist låg produktivitetstillväxt har varit en viktig faktor bakom Italiens långvarigt svaga ekonomiska tillväxt, som saktar ned den offentliga skuldsaneringen, minskar sysselsättningsmöjligheterna och påverkar bankernas balansräkningar. Den offentliga skuldkvoten minskade ytterligare under 2022 i takt med den ekonomiska återhämtningen. Den är dock fortfarande hög och innebär en betydande utmaning för den finanspolitiska hållbarheten. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska ytterligare fram till 2024 men öka på medellång sikt i avsaknad av konsolideringsåtgärder. Regeringen har vidtagit ytterligare åtgärder för att stödja den finansiella sektorns motståndskraft och de nödlidande lånen har minskat avsevärt, men bankerna är fortfarande kraftigt exponerade mot statspapper. Vissa framsteg har gjorts inom politiken för att ta itu med obalanser, men fortsatta ansträngningar är motiverade och genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen förblir den viktigaste politiska prioriteringen eftersom den omfattar omfattande reformer och betydande investeringar. För att stadigt pressa ner den höga offentliga skulden, mot bakgrund av de stigande lånekostnaderna och kostnaderna kopplade till en åldrande befolkning, krävs en mångfasetterad strategi som bygger på en försiktig finanspolitik med tillräckliga primära överskott, tillväxtfrämjande investeringar och reformer, bättre efterlevnad av skattereglerna samt en effektiv användning av nationella resurser och unionsresurser. Italien står inför utmaningar som, parallellt med ett fortsatt starkt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, skulle gynnas av ytterligare politiska insatser, särskilt på områdena beskattning, finanspolitiskt ramverk och pensionssystem samt på områdena demografi, arbetsmarknad och energi.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Italiens underskott i de offentliga finanserna från 9,0 % av BNP 2021 till 8,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 149,9 % av BNP i slutet av 2021 till 144,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Italiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte efterlevde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Italien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Italiens underskott i de offentliga finanserna från 9,0 % av BNP 2021 till 8,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 149,9 % av BNP i slutet av 2021 till 144,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Italiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte efterlevde riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att underskotts- och skuldkriterierna inte var uppfyllda. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Italien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av den nya statistiska behandlingen av vissa skattelättnader för renovering av bostäder, som nu bokförs som kapitaltransfereringar och till största delen ackumulerats till 2021–2022 (7). Det har också påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande åtgärder omfattade under 2022 åtgärder för att kontrollera de allmänna systemavgifterna inom el- och gassektorerna, en sänkning av momssatsen på gas, en sänkning av punktskatterna på bränslepriser samt en sänkning av socialförsäkringsavgifterna för arbetstagare under en viss inkomstgräns, medan de utgiftsökande åtgärderna omfattade subventioner till el- och gasföretag, en utvidgning av den ”sociala bonusen” för el- och gasräkningar för låginkomsthushåll, behovsprövade bidrag för arbetstagare, pensionärer och arbetslösa och en ökning av ålderspensionen med 2 % i oktober 2022 före den lagstadgade inflationsrelaterade indexuppräkning som normalt ska ske 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster och av intäkter från kompensationsmekanismen för priset på el producerad från förnybara energikällor och från tillämpningen av en kompensationsmekanism inom elsektorn, som ansågs genomföra rådets förordning (EU) 2022/1854 (8) om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga covid-19-relaterade krisåtgärder till 1,1 % av BNP 2022, från 3,4 % 2021, eftersom regeringen fasade ut de flesta av de åtgärder som vidtogs som svar på covid-19-krisen. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av den nya statistiska behandlingen av vissa skattelättnader för renovering av bostäder, som nu bokförs som kapitaltransfereringar och till största delen ackumulerats till 2021–2022 (7). Det har också påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande åtgärder omfattade under 2022 åtgärder för att kontrollera de allmänna systemavgifterna inom el- och gassektorerna, en sänkning av momssatsen på gas, en sänkning av punktskatterna på bränslepriser samt en sänkning av socialförsäkringsavgifterna för arbetstagare under en viss inkomstgräns, medan de utgiftsökande åtgärderna omfattade subventioner till el- och gasföretag, en utvidgning av den ”sociala bonusen” för el- och gasräkningar för låginkomsthushåll, behovsprövade bidrag för arbetstagare, pensionärer och arbetslösa och en ökning av ålderspensionen med 2 % i oktober 2022 före den lagstadgade inflationsrelaterade indexuppräkning som normalt ska ske 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster och av intäkter från kompensationsmekanismen för priset på el producerad från förnybara energikällor och från tillämpningen av en kompensationsmekanism inom elsektorn, som ansågs genomföra rådets förordning (EU) 2022/1854 (8) om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd till fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga covid-19-relaterade krisåtgärder till 1,1 % av BNP 2022, från 3,4 % 2021, eftersom regeringen fasade ut de flesta av de åtgärder som vidtogs som svar på covid-19-krisen.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Italien (9) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Italien att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Italien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Italien (9) att under 2022 utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Dessutom rekommenderade rådet Italien att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Italien att begränsa ökningstakten i nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (10) under 2022 stödjande, – 3,2 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Italien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,9 % av BNP 2022 (0,4 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (11). Därför upprätthöll Italien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2,2 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Italien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (10) under 2022 stödjande, – 3,2 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Italien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,9 % av BNP 2022 (0,4 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (11). Därför upprätthöll Italien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingår de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2,2 % av BNP) och kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Italien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för både 2023 och 2024. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,0 % år 2023 och med 1,5 % år 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något högre real tillväxt i BNP på 1,2 % 2023 och något lägre, 1,1 %, 2024, främst på grund av ett lägre bidrag från investeringar, som regeringen beräknar ska öka med 3,4 % på årsbasis och kommissionen beräknar ska öka med 1,4 %. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för både 2023 och 2024. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,0 % år 2023 och med 1,5 % år 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något högre real tillväxt i BNP på 1,2 % 2023 och något lägre, 1,1 %, 2024, främst på grund av ett lägre bidrag från investeringar, som regeringen beräknar ska öka med 3,4 % på årsbasis och kommissionen beräknar ska öka med 1,4 %.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 4,5 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 återspeglar främst minskningen av kapitaltransfereringar i samband med skattelättnader för privata investeringar i bostadseffektiviseringar, en minskning av ersättningen till anställda till följd av en retroaktiv förnyelse av offentliga kontrakt för perioden 2019–2021, för vilken en betydande del av de utestående skulderna registrerades 2022, en minskning av produktionssubventionerna i kombination med lägre skattelättnader för el- och gasföretag och lägre ränteutgifter, främst på grund av lägre avkastning på statsobligationer som indexerats med hänsyn till inflationen. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 144,4 % i slutet av 2022 till 142,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,5 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 140,4 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en högre tillväxt av BNP i löpande priser i kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 4,5 % av BNP 2023. Minskningen under 2023 återspeglar främst minskningen av kapitaltransfereringar i samband med skattelättnader för privata investeringar i bostadseffektiviseringar, en minskning av ersättningen till anställda till följd av en retroaktiv förnyelse av offentliga kontrakt för perioden 2019–2021, för vilken en betydande del av de utestående skulderna registrerades 2022, en minskning av produktionssubventionerna i kombination med lägre skattelättnader för el- och gasföretag och lägre ränteutgifter, främst på grund av lägre avkastning på statsobligationer som indexerats med hänsyn till inflationen. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 144,4 % i slutet av 2022 till 142,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,5 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 140,4 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en högre tillväxt av BNP i löpande priser i kommissionens vårprognos 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, framför allt subventionerna till el- och gasföretag, åtgärderna för att kontrollera de allmänna systemavgifterna inom gassektorn, sänkningen av momssatsen på gas och sänkningen av socialförsäkringsavgifterna för arbetstagare under en viss inkomstgräns, liksom nya åtgärder, som en värmebonus för alla hushåll för perioden oktober–december 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (12). Merparten av åtgärderna 2023 är inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, även om majoriteten av energistödåtgärderna inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,7 % av BNP 2023 (jämfört med 1,2 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av den fullständiga utfasningen av tillfälliga covid-19-relaterade krisåtgärder, som beräknas uppgå till 1,1 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, framför allt subventionerna till el- och gasföretag, åtgärderna för att kontrollera de allmänna systemavgifterna inom gassektorn, sänkningen av momssatsen på gas och sänkningen av socialförsäkringsavgifterna för arbetstagare under en viss inkomstgräns, liksom nya åtgärder, som en värmebonus för alla hushåll för perioden oktober–december 2023. Kostnaderna för dessa åtgärder fortsätter att delvis uppvägas av skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (12). Merparten av åtgärderna 2023 är inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, även om majoriteten av energistödåtgärderna inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,7 % av BNP 2023 (jämfört med 1,2 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av den fullständiga utfasningen av tillfälliga covid-19-relaterade krisåtgärder, som beräknas uppgå till 1,1 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Italien skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Italien vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Italien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet att Italien skulle säkerställa en försiktig finanspolitik under 2023, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Samtidigt bör Italien vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Italien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 2,6 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 3,2 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter är därmed i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de lägre kostnaderna (med 1,5 procentenheter av BNP) för stödåtgärderna (riktade och oriktade) för hushåll och företag till följd av de höjda energipriserna. De främsta drivkrafterna bakom ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) är ökningen av pensionsutgifterna till följd av den partiella indexeringen för inflationen under föregående år (15) och de ytterligare nyligen antagna sänkningarna av skattekilen för låg- och medelinkomsttagare. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet (16). Italien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Italien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i järnvägsnät, förnybar energi, vätgas, elnät och hållbar mobilitet, skydd av mark- och vattenresurser samt investeringar i molninfrastruktur för den offentliga förvaltningen, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. Mot bakgrund av de förödande översvämningar som drabbade Italien i maj 2023 kommer kostnaderna för direkt krisstöd i samband med dessa översvämningar att beaktas vid bedömningar av efterlevnaden och kommer i princip att betraktas som engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder (17). |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 2,6 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 3,2 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter är därmed i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror i huvudsak på de lägre kostnaderna (med 1,5 procentenheter av BNP) för stödåtgärderna (riktade och oriktade) för hushåll och företag till följd av de höjda energipriserna. De främsta drivkrafterna bakom ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) är ökningen av pensionsutgifterna till följd av den partiella indexeringen för inflationen under föregående år (15) och de ytterligare nyligen antagna sänkningarna av skattekilen för låg- och medelinkomsttagare. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet (16). Italien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Italien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i järnvägsnät, förnybar energi, vätgas, elnät och hållbar mobilitet, skydd av mark- och vattenresurser samt investeringar i molninfrastruktur för den offentliga förvaltningen, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. Mot bakgrund av de förödande översvämningar som drabbade Italien i maj 2023 kommer kostnaderna för direkt krisstöd i samband med dessa översvämningar att beaktas vid bedömningar av efterlevnaden och kommer i princip att betraktas som engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder (17).

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,7 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst minskningen av utgifterna för insatsförbrukning och för skattelättnader för el- och gasföretag. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 141,4 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, även om kommissionens vårprognos 2023 inte omfattar de planerade underskottsökande åtgärderna motsvarande 0,2 % av BNP, för vilka detaljerna ännu inte är kända. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 140,3 %, i slutet av 2024. Skillnaden beror på en högre tillväxt av BNP i löpande priser i kommissionens prognos. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,7 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst minskningen av utgifterna för insatsförbrukning och för skattelättnader för el- och gasföretag. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 141,4 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, även om kommissionens vårprognos 2023 inte omfattar de planerade underskottsökande åtgärderna motsvarande 0,2 % av BNP, för vilka detaljerna ännu inte är kända. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 140,3 %, i slutet av 2024. Skillnaden beror på en högre tillväxt av BNP i löpande priser i kommissionens prognos.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (18). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 1,3 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än vad som rekommenderats för 2024. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (18). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 1,3 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än vad som rekommenderats för 2024.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 0,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Mot bakgrund av de förödande översvämningar som drabbade Italien i maj 2023 kommer kostnaderna för direkt krisstöd i samband med dessa översvämningar att beaktas vid bedömningar av efterlevnaden och kommer i princip att betraktas som engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 0,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Mot bakgrund av de förödande översvämningar som drabbade Italien i maj 2023 kommer kostnaderna för direkt krisstöd i samband med dessa översvämningar att beaktas vid bedömningar av efterlevnaden och kommer i princip att betraktas som engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,3 % av BNP 2023 till 3,8 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, bland annat genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar reformen av upphandlingslagen, som också är en del av återhämtnings- och resiliensplanen och det skattesystem som ingår i lagen från mars 2023 som möjliggör reformen (lagen som möjliggör skattereformen). |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,3 % av BNP 2023 till 3,8 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, bland annat genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar reformen av upphandlingslagen, som också är en del av återhämtnings- och resiliensplanen och det skattesystem som ingår i lagen från mars 2023 som möjliggör reformen (lagen som möjliggör skattereformen).

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,0 % av BNP under 2025 och till 2,5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed inte överskrida 3 % av BNP från och med 2025. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 141,4 % i slutet av 2024 till 140,4 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,0 % av BNP under 2025 och till 2,5 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därmed inte överskrida 3 % av BNP från och med 2025. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 141,4 % i slutet av 2024 till 140,4 % till slutet av 2026.

| (28) | I Italien är skattekilen på arbete fortfarande hög på alla inkomstnivåer jämfört med andra medlemsstater, trots den sänkning av inkomstskatten för privatpersoner som infördes 2022. Utvidgningen av schablonsystemet till att omfatta egenföretagare väcker dessutom farhågor kring skattesystemets rättvisa och effektivitet. Införandet av ett nytt schablonsystem för inkomstökningar för 2023 gjorde dessutom systemet än mer komplicerat. I mars 2023 antog regeringen en ny lag som möjliggör en allmän reform av skattesystemet (lag som möjliggör skattereformen). Den förväntas bidra till att åtgärda vissa långvariga svagheter, bland annat genom att sänka skatterna på arbete och rationalisera och effektivisera skatteutgifterna och bolagsskatterna. Vid genomförandet av denna reform är det avgörande att bevara skattesystemets progressivitet, minska komplexiteten, öka incitamenten att arbeta, stärka efterlevnaden av skattereglerna och säkerställa budgetneutralitet. I detta avseende finns det potential att öka intäkterna från andra källor som är mindre skadliga för tillväxten, såsom från egendom, moms och tillstånd att använda statligt ägda kusttillgångar, för att på så sätt sänka skattetrycket på arbete på ett budgetneutralt sätt. Det finns också utrymme att förbättra miljöskatterna, som trots de relativt stora intäkterna inte i tillräcklig utsträckning främjar övergången till renare teknik, vilket också beror på den utbredda användningen av miljöskadliga subventioner. Vidare är det viktigt att ta itu med en långvarig utmaning som inte behandlas i den lag som möjliggör skattereformen, nämligen de till övervägande delen inaktuella taxeringsvärdena, som används för att beräkna fastighetsskatten. |
| --- | --- |

(28)

I Italien är skattekilen på arbete fortfarande hög på alla inkomstnivåer jämfört med andra medlemsstater, trots den sänkning av inkomstskatten för privatpersoner som infördes 2022. Utvidgningen av schablonsystemet till att omfatta egenföretagare väcker dessutom farhågor kring skattesystemets rättvisa och effektivitet. Införandet av ett nytt schablonsystem för inkomstökningar för 2023 gjorde dessutom systemet än mer komplicerat. I mars 2023 antog regeringen en ny lag som möjliggör en allmän reform av skattesystemet (lag som möjliggör skattereformen). Den förväntas bidra till att åtgärda vissa långvariga svagheter, bland annat genom att sänka skatterna på arbete och rationalisera och effektivisera skatteutgifterna och bolagsskatterna. Vid genomförandet av denna reform är det avgörande att bevara skattesystemets progressivitet, minska komplexiteten, öka incitamenten att arbeta, stärka efterlevnaden av skattereglerna och säkerställa budgetneutralitet. I detta avseende finns det potential att öka intäkterna från andra källor som är mindre skadliga för tillväxten, såsom från egendom, moms och tillstånd att använda statligt ägda kusttillgångar, för att på så sätt sänka skattetrycket på arbete på ett budgetneutralt sätt. Det finns också utrymme att förbättra miljöskatterna, som trots de relativt stora intäkterna inte i tillräcklig utsträckning främjar övergången till renare teknik, vilket också beror på den utbredda användningen av miljöskadliga subventioner. Vidare är det viktigt att ta itu med en långvarig utmaning som inte behandlas i den lag som möjliggör skattereformen, nämligen de till övervägande delen inaktuella taxeringsvärdena, som används för att beräkna fastighetsskatten.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Italiens återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med ökande risk för förseningar. Italien lämnade in tre betalningsansökningar motsvarande 151 delmål och mål i planen, vilka resulterade i en total utbetalning på 42 miljarder EUR (beloppet avser de två första betalningsansökningarna; den tredje håller på att bedömas). Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen och förhandlingarna om ändringar av denna på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Det är viktigt för Italien att stärka den administrativa kapaciteten, framför allt på regional nivå, för att kunna fortsätta att fullgöra åtagandena i återhämtnings- och resiliensplanen, samtidigt som en ändamålsenlig och fullt fungerande styrningsram fortfarande är avgörande för ett smidigt och snabbt genomförande av planen. Det är fortfarande mycket viktigt att i ett tidigt skede identifiera eventuella förseningar och problem med genomförandet och att i god tid vidta åtgärder för att ta itu med detta. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Italien den 31 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Förhandlingarna om tillägget och REPowerEU-kapitlet pågår, men Italien har inte lagt fram något officiellt förslag. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Italiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Italiens återhämtnings- och resiliensplan pågår, dock med ökande risk för förseningar. Italien lämnade in tre betalningsansökningar motsvarande 151 delmål och mål i planen, vilka resulterade i en total utbetalning på 42 miljarder EUR (beloppet avser de två första betalningsansökningarna; den tredje håller på att bedömas). Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen och förhandlingarna om ändringar av denna på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Det är viktigt för Italien att stärka den administrativa kapaciteten, framför allt på regional nivå, för att kunna fortsätta att fullgöra åtagandena i återhämtnings- och resiliensplanen, samtidigt som en ändamålsenlig och fullt fungerande styrningsram fortfarande är avgörande för ett smidigt och snabbt genomförande av planen. Det är fortfarande mycket viktigt att i ett tidigt skede identifiera eventuella förseningar och problem med genomförandet och att i god tid vidta åtgärder för att ta itu med detta. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 meddelade Italien den 31 mars 2023 sin avsikt att begära ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Förhandlingarna om tillägget och REPowerEU-kapitlet pågår, men Italien har inte lagt fram något officiellt förslag. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Italiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Italiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Italien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Italiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Italien.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Italien inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till energipolitiken och den gröna omställningen, särskilt när det gäller användningen av förnybar energi, gasöverföring, energieffektivitet, tillhandahållande och förvärv av grön kompetens och hållbar mobilitet. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Italien inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till energipolitiken och den gröna omställningen, särskilt när det gäller användningen av förnybar energi, gasöverföring, energieffektivitet, tillhandahållande och förvärv av grön kompetens och hållbar mobilitet.

| (32) | Kapaciteten för förnybar energi ökade mycket långsamt under det senaste året, och andelen fossila bränslen i energimixen är fortfarande betydande. För att öka användningen av förnybar energi har Italien antagit vissa ändringar av den befintliga ram som reglerar tillstånds- och godkännandeprocessen för förnybar energi. Ytterligare ansträngningar krävs för att säkerställa samstämmighet mellan den administrativa och rättsliga ramen på både nationell och regional nivå och deras relevans för den senaste energitekniken. Till exempel skulle alla aktuella normer kunna konsolideras till en enda text (Testo unico), samtidigt som de riktlinjer som de lokala och regionala myndigheterna följer för att utvärdera projekt måste uppdateras. Slutligen behövs ytterligare investeringar för att uppgradera det nationella nätet och bygga sammanlänkningar mellan fastlandet, Sicilien och Sardinien för att möjliggöra den högre produktionskapacitet som förväntas och utnyttja den därmed sammanhängande ökningen av utgående förnybar energi. |
| --- | --- |

(32)

Kapaciteten för förnybar energi ökade mycket långsamt under det senaste året, och andelen fossila bränslen i energimixen är fortfarande betydande. För att öka användningen av förnybar energi har Italien antagit vissa ändringar av den befintliga ram som reglerar tillstånds- och godkännandeprocessen för förnybar energi. Ytterligare ansträngningar krävs för att säkerställa samstämmighet mellan den administrativa och rättsliga ramen på både nationell och regional nivå och deras relevans för den senaste energitekniken. Till exempel skulle alla aktuella normer kunna konsolideras till en enda text (Testo unico), samtidigt som de riktlinjer som de lokala och regionala myndigheterna följer för att utvärdera projekt måste uppdateras. Slutligen behövs ytterligare investeringar för att uppgradera det nationella nätet och bygga sammanlänkningar mellan fastlandet, Sicilien och Sardinien för att möjliggöra den högre produktionskapacitet som förväntas och utnyttja den därmed sammanhängande ökningen av utgående förnybar energi.

| (33) | Flaskhalsar i gasnätet kvarstår. Italien överväger investeringar med partner i Nordafrika för att öka importkapaciteten hos befintliga rörledningar och gassammanlänkningar. Detta skulle bidra till att diversifiera importen och därmed stärka försörjningstryggheten. Det krävs dock ytterligare investeringar för att undanröja flaskhalsar i det befintliga inhemska nätet, som inte har den överföringskapacitet som krävs för att distribuera nytt gasintag från de södra till de norra delarna av landet. Investeringar i infrastruktur för fossila bränslen måste begränsas till vad som är absolut nödvändigt och utformas på ett framtidssäkert sätt, för att undvika inlåsning i teknik som inte är förenlig med klimatmålen eller som ökar kostnaderna för energiomställningen. |
| --- | --- |

(33)

Flaskhalsar i gasnätet kvarstår. Italien överväger investeringar med partner i Nordafrika för att öka importkapaciteten hos befintliga rörledningar och gassammanlänkningar. Detta skulle bidra till att diversifiera importen och därmed stärka försörjningstryggheten. Det krävs dock ytterligare investeringar för att undanröja flaskhalsar i det befintliga inhemska nätet, som inte har den överföringskapacitet som krävs för att distribuera nytt gasintag från de södra till de norra delarna av landet. Investeringar i infrastruktur för fossila bränslen måste begränsas till vad som är absolut nödvändigt och utformas på ett framtidssäkert sätt, för att undvika inlåsning i teknik som inte är förenlig med klimatmålen eller som ökar kostnaderna för energiomställningen.

| (34) | Italiens förbrukning av naturgas minskade med 19 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (19). Italien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (20). Åtgärder för att förbättra byggnaders energieffektivitet måste vara riktade. Italiens byggnadsbestånd har betydande energieffektivitetspotential, särskilt med avseende på den stora andelen äldre och energiintensiva byggnader. De befintliga åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen skulle kunna kompletteras med åtgärder såsom riktade incitamentssystem för att öka energieffektiviteten i de byggnader som har sämst energiprestanda, inbegripet kommersiella byggnader och offentliga bostäder, samtidigt som man säkerställer att utsatta hushåll gynnas av dessa åtgärder samt undviker regressiva effekter. Dessa åtgärder skulle särskilt gynna små och medelstora företag och mikroföretag som ofta saknar den tekniska och ekonomiska kapacitet som krävs för att öka energieffektiviteten. Sådana åtgärder skulle också bidra till att minska energifattigdomen, som skulle kunna åtgärdas ytterligare med hjälp av andra åtgärder, till exempel genom gemensamma kontaktpunkter som tillhandahåller individanpassade energibesparingstjänster. Energieffektivitetsvinster skulle också gynnas av en ökad marknadskontroll av ekodesign och energimärkning. |
| --- | --- |

(34)

Italiens förbrukning av naturgas minskade med 19 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (19). Italien skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (20). Åtgärder för att förbättra byggnaders energieffektivitet måste vara riktade. Italiens byggnadsbestånd har betydande energieffektivitetspotential, särskilt med avseende på den stora andelen äldre och energiintensiva byggnader. De befintliga åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen skulle kunna kompletteras med åtgärder såsom riktade incitamentssystem för att öka energieffektiviteten i de byggnader som har sämst energiprestanda, inbegripet kommersiella byggnader och offentliga bostäder, samtidigt som man säkerställer att utsatta hushåll gynnas av dessa åtgärder samt undviker regressiva effekter. Dessa åtgärder skulle särskilt gynna små och medelstora företag och mikroföretag som ofta saknar den tekniska och ekonomiska kapacitet som krävs för att öka energieffektiviteten. Sådana åtgärder skulle också bidra till att minska energifattigdomen, som skulle kunna åtgärdas ytterligare med hjälp av andra åtgärder, till exempel genom gemensamma kontaktpunkter som tillhandahåller individanpassade energibesparingstjänster. Energieffektivitetsvinster skulle också gynnas av en ökad marknadskontroll av ekodesign och energimärkning.

| (35) | Brister i infrastrukturen och miljöskadliga subventioner, bland annat för vägtransporter, förekommer fortfarande i betydande utsträckning och motverkar övergången till hållbarare transportlösningar. Exempelvis ligger det genomsnittliga antalet laddningsställen fortfarande under unionsgenomsnittet. Till miljöskadliga subventioner hör schablonbeskattning av tjänstebilar som kan användas för privat bruk och återbetalning av punktskatt på diesel som används för godstransport. Det är avgörande att fortsätta ansträngningar för att bygga ut laddningsstationer och avskaffa dessa subventioner för att kunna befästa marknaden för utsläppsfria fordon. |
| --- | --- |

(35)

Brister i infrastrukturen och miljöskadliga subventioner, bland annat för vägtransporter, förekommer fortfarande i betydande utsträckning och motverkar övergången till hållbarare transportlösningar. Exempelvis ligger det genomsnittliga antalet laddningsställen fortfarande under unionsgenomsnittet. Till miljöskadliga subventioner hör schablonbeskattning av tjänstebilar som kan användas för privat bruk och återbetalning av punktskatt på diesel som används för godstransport. Det är avgörande att fortsätta ansträngningar för att bygga ut laddningsstationer och avskaffa dessa subventioner för att kunna befästa marknaden för utsläppsfria fordon.

| (36) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. I Italien påverkas både hög- och lågkvalificerade yrken som är centrala för den gröna omställningen av brister. Samtidigt når utbildningsstödet ofta inte ut till de arbetstagare som sannolikt kommer att påverkas mest av den gröna omställningen. Bristen på kompetens för den gröna omställningen inom offentlig sektor, särskilt på lokal nivå, håller också tillbaka gröna investeringar. Italien står inför stora regionala skillnader som riskerar att förvärras om de lokala arbetsmarknaderna inte lyckas tillvarata möjligheterna med den gröna omställningen. Att främja kompetens för den gröna omställningen, bland annat för hållbar markförvaltning, är dessutom avgörande för att bekämpa klimatförändringarnas effekter, särskilt värre översvämningar och ihållande torka. |
| --- | --- |

(36)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. I Italien påverkas både hög- och lågkvalificerade yrken som är centrala för den gröna omställningen av brister. Samtidigt når utbildningsstödet ofta inte ut till de arbetstagare som sannolikt kommer att påverkas mest av den gröna omställningen. Bristen på kompetens för den gröna omställningen inom offentlig sektor, särskilt på lokal nivå, håller också tillbaka gröna investeringar. Italien står inför stora regionala skillnader som riskerar att förvärras om de lokala arbetsmarknaderna inte lyckas tillvarata möjligheterna med den gröna omställningen. Att främja kompetens för den gröna omställningen, bland annat för hållbar markförvaltning, är dessutom avgörande för att bekämpa klimatförändringarnas effekter, särskilt värre översvämningar och ihållande torka.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (38) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Italien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Italien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (39) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter kopplade till den höga offentliga skuldsättningen och den svaga produktivitetstillväxten. Rekommendation 2 bidrar till att följa rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 38. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter kopplade till den höga offentliga skuldsättningen och den svaga produktivitetstillväxten. Rekommendation 2 bidrar till att följa rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 38.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Italien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 1,3 % (22).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Ytterligare sänka skatterna på arbete och effektivisera skattesystemet genom att anta och på ett korrekt sätt genomföra den lag som möjliggör skattereformen, samtidigt som skattesystemets progressivitet bevaras och rättvisan förbättras, särskilt genom att rationalisera och minska skatteutgifterna, inbegripet moms och miljöskadliga subventioner, och genom att minska skattelagens komplexitet. Anpassa taxeringsvärdena till aktuella marknadsvärden.

2.

Säkerställa en effektiv styrning och stärka den administrativa kapaciteten, särskilt på regional nivå, för att möjliggöra ett fortsatt snabbt och stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska beroendet av fossila bränslen. Rationalisera tillståndsförfarandena för att påskynda produktionen av ytterligare förnybar energi och bygga elsammanlänkningar för att kunna utnyttja energin. Öka kapaciteten för inhemsk gasöverföring för att diversifiera energiimporten och stärka försörjningstryggheten. Öka energieffektiviteten i bostads- och företagssektorerna, bland annat genom bättre riktade incitamentssystem som särskilt riktar sig till de mest utsatta hushållen och de byggnader som har sämst energiprestanda. Främja hållbar mobilitet, bland annat genom att avskaffa miljöskadliga subventioner och påskynda utbyggnaden av laddningsstationer. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10160/21 INIT, ST 10160/21 ADD 1, ST 10160/21 ADD 1 REV 1, ST 10160/21 ADD 1 REV 2, ST 10160/21 ADD 1 REV 2 COR 1.

6

(7)  Den nya statistiska behandlingen innebar en uppjustering av underskottet med 1,8 procentenheter av BNP 2021. Under 2022 beräknas de skattelättnader som var föremål för den nya statistiska behandlingen ha haft en underskottsökande effekt på 2,6 procentenheter av BNP.

7

(8)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 261I, 7.10.2022, s. 1).

8

(9)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 53).

9

(10)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

10

(11)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP. Detta beror på de ökade utgifterna för skattelättnader för byggnadsrenoveringsarbeten, som bokförs som en kapitaltransferering.

11

(12)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Italiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 96).

13

(14)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Italiens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 6,4 % i nominella termer.

14

(15)  I lag nr 197/2022 föreskrivs en partiell översyn av indexeringsmekanismen för pensioner som utfärdats under perioden 2023–24 som begränsade inflationens inverkan på budgetprognoserna.

15

(16)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 2,3 procentenheter av BNP. Detta beror på den förväntade minskningen av utgifterna för skattelättnader för byggnadsrenoveringsarbeten.

16

(17)  För definition av engångsåtgärd, se Europeiska kommissionens rapport om de offentliga finanserna i EMU 2015.

17

(18)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

19

(20)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

(22)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

22

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/116 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/116

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Cyperns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/13)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Cypern var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Cyperns utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Cypern var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Cyperns utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 17 maj 2021 lämnade Cypern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Cypern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 17 maj 2021 lämnade Cypern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Cypern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 9 maj 2023 lämnade Cypern in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 2 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Cyperns halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 9 maj 2023 lämnade Cypern in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 2 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Cyperns halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Cypern. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Cyperns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Cyperns framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Cypern. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Cyperns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Cyperns framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Cypern och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Cypern har makroekonomiska obalanser. Framför allt är sårbarheter i fråga om privat och offentlig skuldsättning och hög utlandsskuld fortfarande ett problem, även om de har minskat överlag. I synnerhet den höga skuldsättningen, inbegripet nödlidande lån, har minskat kraftigt och väntas fortsätta att minska, samtidigt som bytesbalansunderskottet fortfarande utgör ett problem. Den privata skuldsättningen har minskat sedan 2015, utom 2020 under covid-19-krisen, och väntas fortsätta att sjunka 2023 och 2024 med stöd av den nominella tillväxten i BNP. Stigande räntor kan dock medföra problem med betalning av räntor och amorteringar, eftersom lån med rörlig ränta dominerar. Den privata skuldsättningen och utlandsskulden påverkas av de specialföretag som finns i Cypern, vilket driver upp skuldnivåerna men innebär en begränsad risk för ekonomin. Bankernas nödlidande lån har minskat markant de senaste åren tack vare avyttring av nödlidande lån, avskrivningar, kontanta återbetalningar, skuldsanering och utbyte av skulder mot tillgångar. Den offentliga skulden har minskat stadigt och är nu lägre än före pandemin, och den väntas minska ytterligare 2023 och 2024. Trots turismens återhämtning växte underskottet i bytesbalansen 2022 till följd av den starka inhemska efterfrågan och de höga energipriserna. Även om underskottet väntas bli lite mindre 2023 och 2024 kommer det att vara fortsatt stort. De politiska åtgärderna har gett resultat. Flera åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till att diversifiera ekonomin, stödja exporttillväxten och minska det alltför stora beroendet av oljeimport. Som ett led i återhämtnings- och resiliensplanen antogs i mitten av 2022 ett paket med lagändringar för företag som köper upp lån och för kreditförvaltare, vilket förbättrade deras arbetsförutsättningar och bidrog till att minska de nödlidande lånen. Stoppet för utmätningsförfaranden, vilket har förlängts flera gånger, upphörde i februari. Effektiva regelverk för utmätning är avgörande för att uppmuntra låntagare att delta i låneomstrukturering, ytterligare minska de nödlidande lånen i ekonomin, bidra till minskad privat skuldsättning och stärka betalningsdisciplinen. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Cypern och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Cypern har makroekonomiska obalanser. Framför allt är sårbarheter i fråga om privat och offentlig skuldsättning och hög utlandsskuld fortfarande ett problem, även om de har minskat överlag. I synnerhet den höga skuldsättningen, inbegripet nödlidande lån, har minskat kraftigt och väntas fortsätta att minska, samtidigt som bytesbalansunderskottet fortfarande utgör ett problem. Den privata skuldsättningen har minskat sedan 2015, utom 2020 under covid-19-krisen, och väntas fortsätta att sjunka 2023 och 2024 med stöd av den nominella tillväxten i BNP. Stigande räntor kan dock medföra problem med betalning av räntor och amorteringar, eftersom lån med rörlig ränta dominerar. Den privata skuldsättningen och utlandsskulden påverkas av de specialföretag som finns i Cypern, vilket driver upp skuldnivåerna men innebär en begränsad risk för ekonomin. Bankernas nödlidande lån har minskat markant de senaste åren tack vare avyttring av nödlidande lån, avskrivningar, kontanta återbetalningar, skuldsanering och utbyte av skulder mot tillgångar. Den offentliga skulden har minskat stadigt och är nu lägre än före pandemin, och den väntas minska ytterligare 2023 och 2024. Trots turismens återhämtning växte underskottet i bytesbalansen 2022 till följd av den starka inhemska efterfrågan och de höga energipriserna. Även om underskottet väntas bli lite mindre 2023 och 2024 kommer det att vara fortsatt stort. De politiska åtgärderna har gett resultat. Flera åtgärder i återhämtnings- och resiliensplanen väntas bidra till att diversifiera ekonomin, stödja exporttillväxten och minska det alltför stora beroendet av oljeimport. Som ett led i återhämtnings- och resiliensplanen antogs i mitten av 2022 ett paket med lagändringar för företag som köper upp lån och för kreditförvaltare, vilket förbättrade deras arbetsförutsättningar och bidrog till att minska de nödlidande lånen. Stoppet för utmätningsförfaranden, vilket har förlängts flera gånger, upphörde i februari. Effektiva regelverk för utmätning är avgörande för att uppmuntra låntagare att delta i låneomstrukturering, ytterligare minska de nödlidande lånen i ekonomin, bidra till minskad privat skuldsättning och stärka betalningsdisciplinen.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Cyperns saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 2,0 % av BNP 2021 till ett överskott på 2,1 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 101,2 % av BNP i slutet av 2021 till 86,5 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Cyperns saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett underskott på 2,0 % av BNP 2021 till ett överskott på 2,1 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 101,2 % av BNP i slutet av 2021 till 86,5 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 vidtogs till exempel finanspolitiska inkomstminskande åtgärder såsom sänkt punktskatt på bränsle (7 cent per liter för bensin och diesel och 5,37 cent per liter för uppvärmningsbränsle) för alla konsumenter liksom sänkt moms på hushållens elförbrukning, från 19 % till 9 % (med en ytterligare sänkning för utsatta hushåll till 5 %). En finanspolitisk utgiftsökande åtgärd som vidtogs var att subventionera de höjda eltarifferna med 50–100 % av höjningen. För att genomföra den subventionerande åtgärden gör regeringen utbetalningar till Cyperns elmyndighet EAC, som är helt och hållet statsägd. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,7 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,3 % av BNP 2022, från 2,9 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 vidtogs till exempel finanspolitiska inkomstminskande åtgärder såsom sänkt punktskatt på bränsle (7 cent per liter för bensin och diesel och 5,37 cent per liter för uppvärmningsbränsle) för alla konsumenter liksom sänkt moms på hushållens elförbrukning, från 19 % till 9 % (med en ytterligare sänkning för utsatta hushåll till 5 %). En finanspolitisk utgiftsökande åtgärd som vidtogs var att subventionera de höjda eltarifferna med 50–100 % av höjningen. För att genomföra den subventionerande åtgärden gör regeringen utbetalningar till Cyperns elmyndighet EAC, som är helt och hållet statsägd. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,7 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,3 % av BNP 2022, från 2,9 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Cypern (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Cypern (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 neutral, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Cypern att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,4 % av BNP 2022 (1,6 % av BNP 2021). Minskningen av utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel 2022 berodde på att den nya programperioden för andra unionsmedel befann sig i sin inledande fas. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Cypern upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen. Cypern hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 neutral, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Cypern att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,4 % av BNP 2022 (1,6 % av BNP 2021). Minskningen av utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel 2022 berodde på att den nya programperioden för andra unionsmedel befann sig i sin inledande fas. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Cypern upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen. Cypern hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognosen i 2023 års stabilitetsprogram är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,8 % 2023 och med 3,0 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real tillväxt i BNP på 2,3 % 2023 och 2,7 % 2024, främst på grund av att den inhemska efterfrågan bidrar mindre till tillväxten. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognosen i 2023 års stabilitetsprogram är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,8 % 2023 och med 3,0 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real tillväxt i BNP på 2,3 % 2023 och 2,7 % 2024, främst på grund av att den inhemska efterfrågan bidrar mindre till tillväxten.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna kommer att minska marginellt från 2,1 % av BNP 2022 till 2,0 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 86,5 % i slutet av 2022 till 81,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett överskott i de offentliga finanserna på 1,8 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 80,4 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna kommer att minska marginellt från 2,1 % av BNP 2022 till 2,0 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 86,5 % i slutet av 2022 till 81,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett överskott i de offentliga finanserna på 1,8 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 80,4 %, i slutet av 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det handlar om åtgärder som förlängts efter 2022 (framför allt sänkt punktskatt på bränsle för alla konsumenter och subventionering av de höjda eltarifferna). Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,4 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte fokusera på de mest utsatta hushållen eller företagen och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,0 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det handlar om åtgärder som förlängts efter 2022 (framför allt sänkt punktskatt på bränsle för alla konsumenter och subventionering av de höjda eltarifferna). Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,4 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte fokusera på de mest utsatta hushållen eller företagen och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,0 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022).

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Cypern att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Cypern bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Cypern rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Cypern att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Cypern bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Cypern rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (‒ 0,1 % av BNP). Detta följer på en neutral finanspolitisk inriktning 2022 (0,0 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2023. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,8 procentenheter (13). Cypern planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Cypern planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom ett system för styrning av Cyperns elmarknad, uppförande av nya energieffektiva byggnader, däribland ett nytt mentalsjukhus, uppgradering av energieffektiviten hos skolbyggnader och tryggad vattenförsörjning för regionerna Nicosia och Larnaca genom uppförande av en reservoar, som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (‒ 0,1 % av BNP). Detta följer på en neutral finanspolitisk inriktning 2022 (0,0 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen 2023. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,1 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,8 procentenheter (13). Cypern planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Cypern planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom ett system för styrning av Cyperns elmarknad, uppförande av nya energieffektiva byggnader, däribland ett nytt mentalsjukhus, uppgradering av energieffektiviten hos skolbyggnader och tryggad vattenförsörjning för regionerna Nicosia och Larnaca genom uppförande av en reservoar, som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,3 % av BNP 2024. Ökningen 2024 återspeglar främst de ökade intäkterna från sociala avgifter från och med den 1 januari 2024. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 72,9 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 2,1 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 72,5 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna öka till 2,3 % av BNP 2024. Ökningen 2024 återspeglar främst de ökade intäkterna från sociala avgifter från och med den 1 januari 2024. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 72,9 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett överskott i de offentliga finanserna på 2,1 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade överskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 72,5 % i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärderna under 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärderna under 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I programmet planerar Cypern att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på 0,0 % av BNP, under 2023, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på +0,9 % av BNP under 2023 och + 1,3 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. En försiktig finanspolitik 2024 kommer också att bidra till att stärka utlandsställningen. |
| --- | --- |

(24)

I programmet planerar Cypern att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på 0,0 % av BNP, under 2023, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på +0,9 % av BNP under 2023 och + 1,3 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. En försiktig finanspolitik 2024 kommer också att bidra till att stärka utlandsställningen.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna (14) öka med 3,6 % under 2024. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna (14) öka med 3,6 % under 2024.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,0 % av BNP 2023 till 2,8 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar en konstant nominell investeringsnivå vid högre BNP. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,0 % av BNP 2023 till 2,8 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar en konstant nominell investeringsnivå vid högre BNP.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,3 % av BNP 2025 och därefter öka till 2,4 % 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 72,9 % i slutet av 2024 till 60,1 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas överskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,3 % av BNP 2025 och därefter öka till 2,4 % 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 72,9 % i slutet av 2024 till 60,1 % till slutet av 2026.

| (28) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan pågår, även om det finns viss risk för förseningar. Cypern lämnade in en betalningsansökan som motsvarade 14 delmål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 85 miljoner euro. Cyperns återhämtnings- och resiliensplan är relativt omfattande och komplex. För att minimera risken för förseningar är stark styrning och fortlöpande övervakning av återhämtnings- och resiliensplanen avgörande. Cyperns återhämtnings- och resiliensplan väntas revideras så att den innefattar REPowerEU-åtgärder och beaktar sänkningen av det högsta ekonomiska bidraget. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Cyperns strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(28)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Cyperns återhämtnings- och resiliensplan pågår, även om det finns viss risk för förseningar. Cypern lämnade in en betalningsansökan som motsvarade 14 delmål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 85 miljoner euro. Cyperns återhämtnings- och resiliensplan är relativt omfattande och komplex. För att minimera risken för förseningar är stark styrning och fortlöpande övervakning av återhämtnings- och resiliensplanen avgörande. Cyperns återhämtnings- och resiliensplan väntas revideras så att den innefattar REPowerEU-åtgärder och beaktar sänkningen av det högsta ekonomiska bidraget. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Cyperns strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (29) | Kommissionen godkände alla Cyperns sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Cypern. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkände alla Cyperns sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Cypern.

| (30) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Cypern inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till företagsklimatet, särskilt när det gäller styrningen av statsägda företag, utbyggnaden av förnybara energikällor samt uppgradering och modernisering av elnätet, sammanlänkning av energinät, energieffektivitet, hållbara transporter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(30)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Cypern inför ett antal ytterligare utmaningar med koppling till företagsklimatet, särskilt när det gäller styrningen av statsägda företag, utbyggnaden av förnybara energikällor samt uppgradering och modernisering av elnätet, sammanlänkning av energinät, energieffektivitet, hållbara transporter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

| (31) | Styrningssystemet uppvisar brister i förhållande till internationella standarder, t.ex. OECD:s riktlinjer för styrning av statsägda företag och Världsbankens verktygslåda för styrning av statsägda företag. Framför allt skulle ökad transparens och större ansvarsskyldighet i fråga om ekonomiska resultat och offentliga mål öka de statsägda företagens effektivitet och ändamålsenlighet, liksom genomförandet av bästa praxis, såsom en meritbaserad och transparent process för nomineringar till statsägda företags ledningsorgan. En överföring av statsägda företags ägarfunktion från politiskt inriktade fackministerier till ett särskilt centralt organ eller åtminstone inrättandet av en centraliserad övervakningsenhet inom Finansministeriet skulle också förbättra den nuvarande situationen. Förbättrad styrning skulle även bidra till att säkerställa att statsägda företags viktiga offentliga investeringsprojekt slutförs i tid, vilket i sin tur skulle underlätta den gröna och den digitala omställningen. Genom att agera i fråga om statsägda företag skulle styrningen i Cypern bli effektivare och marknaden för lokala och utländska företag bli rättvisare och öppnare. Detta är i linje med målen i den långsiktiga strategin för Cypern och den underliggande handlingsplanen (under initiativområdet ”Modernisera halvstatliga organisationer och skapa rätt incitament för innovation och effektivitet”). Politiska åtgärder som syftar till att förbättra styrningen av statsägda företag kan också bidra till att öka den offentliga sektorns effektivitet. Cypern har begärt tekniskt stöd från Internationella valutafonden när det gäller styrningen av statsägda företag. |
| --- | --- |

(31)

Styrningssystemet uppvisar brister i förhållande till internationella standarder, t.ex. OECD:s riktlinjer för styrning av statsägda företag och Världsbankens verktygslåda för styrning av statsägda företag. Framför allt skulle ökad transparens och större ansvarsskyldighet i fråga om ekonomiska resultat och offentliga mål öka de statsägda företagens effektivitet och ändamålsenlighet, liksom genomförandet av bästa praxis, såsom en meritbaserad och transparent process för nomineringar till statsägda företags ledningsorgan. En överföring av statsägda företags ägarfunktion från politiskt inriktade fackministerier till ett särskilt centralt organ eller åtminstone inrättandet av en centraliserad övervakningsenhet inom Finansministeriet skulle också förbättra den nuvarande situationen. Förbättrad styrning skulle även bidra till att säkerställa att statsägda företags viktiga offentliga investeringsprojekt slutförs i tid, vilket i sin tur skulle underlätta den gröna och den digitala omställningen. Genom att agera i fråga om statsägda företag skulle styrningen i Cypern bli effektivare och marknaden för lokala och utländska företag bli rättvisare och öppnare. Detta är i linje med målen i den långsiktiga strategin för Cypern och den underliggande handlingsplanen (under initiativområdet ”Modernisera halvstatliga organisationer och skapa rätt incitament för innovation och effektivitet”). Politiska åtgärder som syftar till att förbättra styrningen av statsägda företag kan också bidra till att öka den offentliga sektorns effektivitet. Cypern har begärt tekniskt stöd från Internationella valutafonden när det gäller styrningen av statsägda företag.

| (32) | De förnybara energikällornas fulla potential skulle kunna frigöras ytterligare i Cypern, framför allt genom att man fortsätter att investera i uppgradering och modernisering av elnätet och genom att man väljer anläggningar för energilagring på nätnivå. Energiköpsavtal och differenskontrakt kan vara lämpliga ekonomiska styrmedel för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor. Cypern använder för närvarande ingen gas, men olja utgör 83,2 % av den totala energiförsörjningsmixen. Med tanke på de kraftigt fluktuerande energipriserna på de globala marknaderna är det avgörande för den cypriotiska ekonomins hållbarhet att minska det kraftiga beroendet av olja, som importeras fullt ut. För att diversifiera energiförsörjningen och minska importberoendet vore det fördelaktigt för Cypern att främja sammanlänkningar av elnät och utbyggnad av förnybara energikällor samt nya investeringar i infrastruktur och nät. Energieffektivitetspolitiken skulle dessutom kunna utökas och påskyndas för att hålla nere ökningen av energiförbrukningen. Energieffektivitetsåtgärder förväntas också bidra till att ta itu med den energifattigdom som en hög andel av befolkningen (19,4 % 2021) upplever, bland annat genom att använda sammanhållningspolitiska fonder när så är lämpligt. En övergång till hållbara transporter skulle gynna Cypern. För närvarande är ön beroende av privata transporter, och hela transportsektorn stod för 21 % av de totala utsläppen av växthusgaser 2020 samtidigt som andelen nyregistrerade elfordon och antalet laddningspunkter per fordon är lägst i unionen. Det krävs högre ambitioner för minskade utsläpp av växthusgaser och en ökad andel förnybar energi och högre energieffektivitet om Cypern ska kunna nå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(32)

De förnybara energikällornas fulla potential skulle kunna frigöras ytterligare i Cypern, framför allt genom att man fortsätter att investera i uppgradering och modernisering av elnätet och genom att man väljer anläggningar för energilagring på nätnivå. Energiköpsavtal och differenskontrakt kan vara lämpliga ekonomiska styrmedel för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor. Cypern använder för närvarande ingen gas, men olja utgör 83,2 % av den totala energiförsörjningsmixen. Med tanke på de kraftigt fluktuerande energipriserna på de globala marknaderna är det avgörande för den cypriotiska ekonomins hållbarhet att minska det kraftiga beroendet av olja, som importeras fullt ut. För att diversifiera energiförsörjningen och minska importberoendet vore det fördelaktigt för Cypern att främja sammanlänkningar av elnät och utbyggnad av förnybara energikällor samt nya investeringar i infrastruktur och nät. Energieffektivitetspolitiken skulle dessutom kunna utökas och påskyndas för att hålla nere ökningen av energiförbrukningen. Energieffektivitetsåtgärder förväntas också bidra till att ta itu med den energifattigdom som en hög andel av befolkningen (19,4 % 2021) upplever, bland annat genom att använda sammanhållningspolitiska fonder när så är lämpligt. En övergång till hållbara transporter skulle gynna Cypern. För närvarande är ön beroende av privata transporter, och hela transportsektorn stod för 21 % av de totala utsläppen av växthusgaser 2020 samtidigt som andelen nyregistrerade elfordon och antalet laddningspunkter per fordon är lägst i unionen. Det krävs högre ambitioner för minskade utsläpp av växthusgaser och en ökad andel förnybar energi och högre energieffektivitet om Cypern ska kunna nå målen i 55 %-paketet.

| (33) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Under 2022 rådde arbetskraftsbrist inom ett antal yrken med specifik kompetens eller kunskap som krävs för den gröna omställningen, och antalet lediga jobb ökade inom nyckelsektorer (t.ex. byggsektorn och tillverkningsindustrin). Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(33)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Under 2022 rådde arbetskraftsbrist inom ett antal yrken med specifik kompetens eller kunskap som krävs för den gröna omställningen, och antalet lediga jobb ökade inom nyckelsektorer (t.ex. byggsektorn och tillverkningsindustrin). Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen.

| (34) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (15) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(34)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (15) återspeglas i rekommendation 1.

| (35) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Cypern bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Cypern bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till den privata och offentliga skuldsättningen och utlandsskulden. Rekommendation 2 bidrar till att hantera rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra de rekommendationer som anges i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 35. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till den privata och offentliga skuldsättningen och utlandsskulden. Rekommendation 2 bidrar till att hantera rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra de rekommendationer som anges i 2023 års rekommendation om euroområdet i enlighet med skäl 35.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Cypern att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Underlätta en minskning av den privata skuldsättningen, inbegripet genom att införa effektiva regelverk för utmätning.

För perioden efter 2024, fortsätta att genomföra investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt och bevara en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Påskynda genomförandet av sin återhämtnings- och resiliensplan, inbegripet genom att säkerställa tillräcklig administrativ kapacitet, och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Vidta åtgärder för att förbättra styrningen av statsägda företag i enlighet med internationella standarder.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen och diversifiera energiförsörjningen. I högre grad använda all outnyttjad potential för produktion av förnybar energi, påskynda utbyggnaden av förnybar energi genom att använda lämpliga ekonomiska styrmedel och göra ytterligare investeringar i uppgradering och modernisering av elnätet, inbegripet anläggningar för energilagring. Påskynda utvecklingen av sammanlänkningar av elnät. Utöka och påskynda energieffektivitetsåtgärder, bland annat för att avhjälpa energifattigdomen. Utöka och påskynda övergången till hållbara transporter. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10686/2021; ST 10686/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 58).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Cyperns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 104).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Cyperns potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 8,2 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

13

(14)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

14

(15)  Enligt artiklarna 5.2 och 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

15

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/125 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/125

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Lettlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/14)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Lettland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Den 24 februari 2023 antog kommissionen också ett yttrande om Lettlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Lettland var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Den 24 februari 2023 antog kommissionen också ett yttrande om Lettlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen också fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen också fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Lettland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Lettland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Lettland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Lettland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 25 april 2023 lämnade Lettland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 17 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Lettlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 25 april 2023 lämnade Lettland in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 17 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Lettlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Lettland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Lettland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Lettlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Lettlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Lettland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Lettland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Lettlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Lettlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Lettland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Lettland inte har makroekonomiska obalanser. I synnerhet är sårbarheterna i fråga om extern utlåning och bostäder fortsatt små, och även om riskerna för konkurrenskraften är relevanta, förväntas de överlag vara under kontroll under den närmaste framtiden. Underskottet i bytesbalansen har på senare tid ökat i stor skala, men det förväntas minska betydligt 2023 och ytterligare under 2024. Lettlands finansiella nettoutlandsställning, som har förbättrats markant under det senaste årtiondet, förväntas förbli i stort sett stabil. Trots detta riskerar inflationen och lönetrycket, om de håller i sig, att göra Lettland mindre konkurrenskraftigt, särskilt som kärninflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Bostadsprisökningarna har spätts på den senaste tiden, men övervärderingen av bostadspriserna verkar inte vara betydande. Dessutom saktade bostadsprisökningarna ner i slutet av 2022, bolånemarknaden har varit svag och hushållens skuldsättning är begränsad och håller på att minska i förhållande till hushållens inkomster. Lettland står inför omfattande strukturella ekonomiska utmaningar på grund av den minskade tillgången på arbetskraft, vilket har lett en snabb ökning av enhetsarbetskostnaderna och riskerar att skada konkurrenskraften på medellång sikt. Den politiska situationen är på det hela taget gynnsam, även om det kan behövas vissa ytterligare ansträngningar för att ta itu med riskerna i samband med de sårbarheter som konstaterats. I detta hänseende är det viktigt att vidta åtgärder för att trygga konkurrenskraften, däribland åtgärder för att öka kvaliteten och kvantiteten på arbetskraftsutbudet. En förkortning av bygglovsförfarandet skulle bidra till att öka utbudet av bostäder och förbättra situationen på bostadsmarknaden. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Lettland och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Lettland inte har makroekonomiska obalanser. I synnerhet är sårbarheterna i fråga om extern utlåning och bostäder fortsatt små, och även om riskerna för konkurrenskraften är relevanta, förväntas de överlag vara under kontroll under den närmaste framtiden. Underskottet i bytesbalansen har på senare tid ökat i stor skala, men det förväntas minska betydligt 2023 och ytterligare under 2024. Lettlands finansiella nettoutlandsställning, som har förbättrats markant under det senaste årtiondet, förväntas förbli i stort sett stabil. Trots detta riskerar inflationen och lönetrycket, om de håller i sig, att göra Lettland mindre konkurrenskraftigt, särskilt som kärninflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Bostadsprisökningarna har spätts på den senaste tiden, men övervärderingen av bostadspriserna verkar inte vara betydande. Dessutom saktade bostadsprisökningarna ner i slutet av 2022, bolånemarknaden har varit svag och hushållens skuldsättning är begränsad och håller på att minska i förhållande till hushållens inkomster. Lettland står inför omfattande strukturella ekonomiska utmaningar på grund av den minskade tillgången på arbetskraft, vilket har lett en snabb ökning av enhetsarbetskostnaderna och riskerar att skada konkurrenskraften på medellång sikt. Den politiska situationen är på det hela taget gynnsam, även om det kan behövas vissa ytterligare ansträngningar för att ta itu med riskerna i samband med de sårbarheter som konstaterats. I detta hänseende är det viktigt att vidta åtgärder för att trygga konkurrenskraften, däribland åtgärder för att öka kvaliteten och kvantiteten på arbetskraftsutbudet. En förkortning av bygglovsförfarandet skulle bidra till att öka utbudet av bostäder och förbättra situationen på bostadsmarknaden.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Lettlands underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 4,4 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 43,7 % av BNP i slutet av 2021 till 40,8 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Lettlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Lettland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Lettlands underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 4,4 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 43,7 % av BNP i slutet av 2021 till 40,8 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Lettlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Lettland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 återfanns bland dessa finanspolitiska utgiftshöjande åtgärder kostnadskompensation för uppvärmning (baserad på använd energikälla) och sänkningar av hushållens elräkningar, månatliga förmåner till utsatta hushåll och barnfamiljer samt tidigarelagd indexuppräkning av pensioner, bidrag till energiintensiva företag och kompensation för de ökade elkostnaderna till företag. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,2 % av BNP 2022, från 5,0 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 återfanns bland dessa finanspolitiska utgiftshöjande åtgärder kostnadskompensation för uppvärmning (baserad på använd energikälla) och sänkningar av hushållens elräkningar, månatliga förmåner till utsatta hushåll och barnfamiljer samt tidigarelagd indexuppräkning av pensioner, bidrag till energiintensiva företag och kompensation för de ökade elkostnaderna till företag. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,2 % av BNP 2022, från 5,0 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Lettland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Lettland att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Lettland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade också Lettland att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 neutral, 0,0 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Lettland att stödja återhämtningen med investeringar finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). På grund av kapacitetsbegränsningar och stigande byggpriser försenades vissa investeringar som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022, vilket var orsaken till de något lägre utgifterna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 1,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Lettland upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte är i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Lettland hade därför kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 neutral, 0,0 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Lettland att stödja återhämtningen med investeringar finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). På grund av kapacitetsbegränsningar och stigande byggpriser försenades vissa investeringar som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel under 2022, vilket var orsaken till de något lägre utgifterna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 1,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Lettland upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte är i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Lettland hade därför kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att stagnera under 2023 och öka med 2,0 % under 2024. Som jämförelse förutspås i kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 1,4 % 2023 och 2,8 % 2024, vilket återspeglar införandet av nya uppgifter som inte ingår i stabilitetsprogrammet för 2023, närmare bestämt reviderade uppgifter dels om BNP-tillväxten 2022, dels om snabbstatistiken för första kvartalet 2023. Båda dessa revideringar resulterade i att BNP-tillväxten blev högre än vad som tidigare väntats. Nominellt sett är dock den beräknade BNP-tillväxten i de båda prognoserna liknande, med en förväntad tillväxt på 11,7 % respektive 5,5 % 2023 och 2024 i stabilitetsprogrammet för 2023 och en tillväxtprognos i kommissionens vårprognos för 2023 på 10,5 % respektive 5,6 % för samma år. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att stagnera under 2023 och öka med 2,0 % under 2024. Som jämförelse förutspås i kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 1,4 % 2023 och 2,8 % 2024, vilket återspeglar införandet av nya uppgifter som inte ingår i stabilitetsprogrammet för 2023, närmare bestämt reviderade uppgifter dels om BNP-tillväxten 2022, dels om snabbstatistiken för första kvartalet 2023. Båda dessa revideringar resulterade i att BNP-tillväxten blev högre än vad som tidigare väntats. Nominellt sett är dock den beräknade BNP-tillväxten i de båda prognoserna liknande, med en förväntad tillväxt på 11,7 % respektive 5,5 % 2023 och 2024 i stabilitetsprogrammet för 2023 och en tillväxtprognos i kommissionens vårprognos för 2023 på 10,5 % respektive 5,6 % för samma år.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 4,0 % av BNP 2023. Anpassningen av underskottet 2023 återspeglar främst utvecklingen i fråga om utgifter. Utfasningen av de flesta pandemirelaterade stödåtgärder förväntas minska underskottet. Planeringen för 2023 omfattar inte heller något engångsbelopp såsom det som gick till att inrätta en nationell gasreserv 2022. Dessa besparingar kommer delvis att uppvägas av utgiftsåtgärder i 2023 års budgetpaket, bland annat en löneökning för personal inom offentlig förvaltning och hälso- och sjukvård, högre löpande utgifter för hälso- och sjukvård, vetenskap, forskning och högre utbildning samt ett omfattande offentligt investeringspaket för försvar och inre säkerhet. Dessutom förväntas högre utgifter för pensioner och ersättningar till följd av högre indexeringskoefficienter. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 40,8 % i slutet av 2022 till 39,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,8 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 39,8 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 4,0 % av BNP 2023. Anpassningen av underskottet 2023 återspeglar främst utvecklingen i fråga om utgifter. Utfasningen av de flesta pandemirelaterade stödåtgärder förväntas minska underskottet. Planeringen för 2023 omfattar inte heller något engångsbelopp såsom det som gick till att inrätta en nationell gasreserv 2022. Dessa besparingar kommer delvis att uppvägas av utgiftsåtgärder i 2023 års budgetpaket, bland annat en löneökning för personal inom offentlig förvaltning och hälso- och sjukvård, högre löpande utgifter för hälso- och sjukvård, vetenskap, forskning och högre utbildning samt ett omfattande offentligt investeringspaket för försvar och inre säkerhet. Dessutom förväntas högre utgifter för pensioner och ersättningar till följd av högre indexeringskoefficienter. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 40,8 % i slutet av 2022 till 39,6 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,8 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 39,8 %, i slutet av 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig huvudsakligen om åtgärder som förlängts från 2022. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,2 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig huvudsakligen om åtgärder som förlängts från 2022. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,0 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,5 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,1 procentenhet av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,2 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Lettland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Lettland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Lettland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Lettland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Lettland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Lettland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,9 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (0,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,5 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de minskade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för de höjda energipriserna med 0,4 % av BNP. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av utgiftsåtgärder som ingår i 2023 års budgetpaket, såsom löneökningar för personal inom förvaltning och hälso- och sjukvård, ytterligare löpande utgifter för finansiering av onkologi, vetenskap och forskning och andra diskretionära löpande utgifter för den nationella förvaltningen samt högre utgifter för pensioner och ersättningar. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 1,0 procentenhet (13).
  Lettland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energitrygghet, bland annat inköp av elfordon för kollektivtrafik, ökad energieffektivitet i flerfamiljshus och affärsfastigheter, modernisering av näten för överföring och distribution av el, förstärkning av räddningstjänstens insatskapacitet, centralisering av styrningen av digitala plattformar och system i den offentliga sektorn, utveckling av digitala färdigheter och digitalisering av processer i företag, utveckling av bredbandsinfrastrukturen samt insatser för digitalisering i utbildningssektorn. Dessa offentliga investeringar finansieras till stor del genom faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,9 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (0,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,5 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de minskade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för de höjda energipriserna med 0,4 % av BNP. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av utgiftsåtgärder som ingår i 2023 års budgetpaket, såsom löneökningar för personal inom förvaltning och hälso- och sjukvård, ytterligare löpande utgifter för finansiering av onkologi, vetenskap och forskning och andra diskretionära löpande utgifter för den nationella förvaltningen samt högre utgifter för pensioner och ersättningar. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 1,0 procentenhet (13).

Lettland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energitrygghet, bland annat inköp av elfordon för kollektivtrafik, ökad energieffektivitet i flerfamiljshus och affärsfastigheter, modernisering av näten för överföring och distribution av el, förstärkning av räddningstjänstens insatskapacitet, centralisering av styrningen av digitala plattformar och system i den offentliga sektorn, utveckling av digitala färdigheter och digitalisering av processer i företag, utveckling av bredbandsinfrastrukturen samt insatser för digitalisering i utbildningssektorn. Dessa offentliga investeringar finansieras till stor del genom faciliteten för återhämtning och resiliens och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,5 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på utfasningen av stödåtgärder för att mildra effekterna av höga energipriser, avsaknaden av befintliga utgifter i samband med covid-19-pandemin och det faktum att investeringar för att stödja återhämtningen från pandemin avslutas under 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka något till 39,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,7 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en högre offentlig skuldkvot på 40,5 % av BNP i slutet av 2024, främst beroende på en lägre BNP i löpande priser. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,5 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på utfasningen av stödåtgärder för att mildra effekterna av höga energipriser, avsaknaden av befintliga utgifter i samband med covid-19-pandemin och det faktum att investeringar för att stödja återhämtningen från pandemin avslutas under 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka något till 39,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,7 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en högre offentlig skuldkvot på 40,5 % av BNP i slutet av 2024, främst beroende på en lägre BNP i löpande priser.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 3,0 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Dessutom, enligt kommissionens vårprognos 2023, ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 3,0 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,0 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än den rekommenderade högsta ökningstakten för 2024. Dessutom, enligt kommissionens vårprognos 2023, ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,3 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,3 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 5,5 % av BNP 2023 till 6,1 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och ökningen av unionsfinansierade investeringar, inbegripet genom faciliteten. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 5,5 % av BNP 2023 till 6,1 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och ökningen av unionsfinansierade investeringar, inbegripet genom faciliteten.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,2 % av BNP 2025 och därefter till 0,7 % 2026. Det offentliga underskottet förväntas därför minska till under 3 % av BNP 2024 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 39,7 % i slutet av 2024 till 38,9 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,2 % av BNP 2025 och därefter till 0,7 % 2026. Det offentliga underskottet förväntas därför minska till under 3 % av BNP 2024 och ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 39,7 % i slutet av 2024 till 38,9 % till slutet av 2026.

| (28) | Lettlands skatteintäkter som andel av BNP är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet, vilket begränsar tillhandahållandet av offentliga tjänster, särskilt på områdena hälso- och sjukvård och socialt skydd. Kapital och egendom är relativt underbeskattade jämfört med unionsgenomsnittet, och här finns potential att öka skatteintäkterna. Lettlands skatteintäkter från arbete är dessutom relativt låga, trots de relativt höga skattesatserna, vilket tyder på att fortsatta ansträngningar krävs för att förbättra efterlevnaden av skattereglerna och ta itu med den svarta ekonomin. Fattigdomen och ojämlikheten förblir höga, särskilt på grund av de låga utgifterna för socialt skydd. Det sociala skyddsnätets tillräcklighet har förbättrats, men risken för fattigdom eller social utestängning är fortfarande hög, särskilt för de mest utsatta. Risken för fattigdom eller social utestängning bland äldre är den högsta i unionen (45,9 % i Lettland jämfört med 19,5 % i unionen 2021) och är fortsatt mycket hög även för personer med funktionsnedsättning (41,2 % i Lettland jämfört med 29,7 % i unionen 2021). Tillgången till och kvaliteten på individuella behovsbaserade sociala tjänster är fortfarande en utmaning på grund av bristen på socialarbetare och deras stora arbetsbörda samt skillnaderna mellan kommunerna. Systemet för långvarig vård och omsorg är fragmenterat, med begränsade framsteg i övergången från institutionsvård till hemtjänst och samhällsbaserade tjänster. Det råder brist på subventionerat boende på grund av den otillräckliga långsiktiga finansieringen. De offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård som andel av BNP är låga jämfört med unionsgenomsnittet, och enligt de medelfristiga budgetplanerna förväntas de minska, från 5,6 % av BNP 2022 till 3,6 % 2026 enligt 2023 års stabilitetsprogram. Detta är också betydligt lägre än den nivå av offentliga finansiering som behövs för hälso- och sjukvården 2027 %, nämligen 6 % av BNP 2027, vilket anges i Lettlands riktlinjer för folkhälsopolitiken 2021–2027. Denna minskning beror visserligen främst på att det tillfälliga covid-19-stödet gradvis fasas ut, men det saknas också planer för hållbar finansiering av hälso- och sjukvård. Lettland står dessutom inför en brist på hälso- och sjukvårdspersonal, särskilt sjuksköterskor. Tillgången till hälso- och sjukvård på lika villkor och i tid är därför begränsad. |
| --- | --- |

(28)

Lettlands skatteintäkter som andel av BNP är avsevärt lägre än unionsgenomsnittet, vilket begränsar tillhandahållandet av offentliga tjänster, särskilt på områdena hälso- och sjukvård och socialt skydd. Kapital och egendom är relativt underbeskattade jämfört med unionsgenomsnittet, och här finns potential att öka skatteintäkterna. Lettlands skatteintäkter från arbete är dessutom relativt låga, trots de relativt höga skattesatserna, vilket tyder på att fortsatta ansträngningar krävs för att förbättra efterlevnaden av skattereglerna och ta itu med den svarta ekonomin. Fattigdomen och ojämlikheten förblir höga, särskilt på grund av de låga utgifterna för socialt skydd. Det sociala skyddsnätets tillräcklighet har förbättrats, men risken för fattigdom eller social utestängning är fortfarande hög, särskilt för de mest utsatta. Risken för fattigdom eller social utestängning bland äldre är den högsta i unionen (45,9 % i Lettland jämfört med 19,5 % i unionen 2021) och är fortsatt mycket hög även för personer med funktionsnedsättning (41,2 % i Lettland jämfört med 29,7 % i unionen 2021). Tillgången till och kvaliteten på individuella behovsbaserade sociala tjänster är fortfarande en utmaning på grund av bristen på socialarbetare och deras stora arbetsbörda samt skillnaderna mellan kommunerna. Systemet för långvarig vård och omsorg är fragmenterat, med begränsade framsteg i övergången från institutionsvård till hemtjänst och samhällsbaserade tjänster. Det råder brist på subventionerat boende på grund av den otillräckliga långsiktiga finansieringen. De offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård som andel av BNP är låga jämfört med unionsgenomsnittet, och enligt de medelfristiga budgetplanerna förväntas de minska, från 5,6 % av BNP 2022 till 3,6 % 2026 enligt 2023 års stabilitetsprogram. Detta är också betydligt lägre än den nivå av offentliga finansiering som behövs för hälso- och sjukvården 2027 %, nämligen 6 % av BNP 2027, vilket anges i Lettlands riktlinjer för folkhälsopolitiken 2021–2027. Denna minskning beror visserligen främst på att det tillfälliga covid-19-stödet gradvis fasas ut, men det saknas också planer för hållbar finansiering av hälso- och sjukvård. Lettland står dessutom inför en brist på hälso- och sjukvårdspersonal, särskilt sjuksköterskor. Tillgången till hälso- och sjukvård på lika villkor och i tid är därför begränsad.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Lettland har lämnat in en betalningsansökan som motsvarar 9 delmål och som resulterar i en total utbetalning på 201 miljoner EUR. Till följd av objektiva omständigheter knutna till de stigande priserna på energi och byggmaterial, och begränsningar i leveranskedjan på grund av Rysslands anfallskrig mot Ukraina, har Lettland för avsikt att lämna in ändringar av planen och att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i ekonomin och minska beroendet av dem. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Lettlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Lettlands återhämtnings- och resiliensplan är på god väg. Lettland har lämnat in en betalningsansökan som motsvarar 9 delmål och som resulterar i en total utbetalning på 201 miljoner EUR. Till följd av objektiva omständigheter knutna till de stigande priserna på energi och byggmaterial, och begränsningar i leveranskedjan på grund av Rysslands anfallskrig mot Ukraina, har Lettland för avsikt att lämna in ändringar av planen och att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i ekonomin och minska beroendet av dem. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Lettlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Lettlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Lettland. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Lettlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Lettland.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Lettland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till tillgången till finansiering, energi och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Lettland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till tillgången till finansiering, energi och den gröna omställningen.

| (32) | Den privata sektorns kreditflöde uppgick till 1 % av BNP 2021, vilket var betydligt lägre än ekonomins tillväxttakt. Det leder till att den privata sektorns skuld, som är bland de lägsta i unionen, minskar ytterligare. Denna svaga kredittillväxt återspeglar i viss mån den svaga efterfrågan men påverkas också av ett antal utmaningar på utbudssidan. För små och medelstora företag har det varit särskilt svårt att få kredit, framför allt för att de har en högre kreditrisk, men även på grund av höga kreditkostnader och betungande pappersarbete. Dessutom var det särskilt svårt att få kredit utanför regionen Riga på grund av dålig likviditet för de tillgångar som erbjuds som säkerhet. Det här är ett stort hinder för både bolån och lån till företag. De politiska insatserna har främst varit inriktade på att stödja lån genom att kombinera dem med offentliga bidrag. Detta medför emellertid stora kostnader i statsbudgeten och är därför inte ett hållbart sätt att stimulera utlåning på. För att kreditbegränsningarna ska kunna luckras upp krävs en allmän förbättring av transparensen och förtroendet inom näringslivet, inbegripet en minskning av den svarta ekonomins storlek. Att förbättra insolvensförfarandet för att uppnå en hög nivå av företagsomstrukturering och möjligtvis en ökad skuldindrivningsgrad skulle dessutom minska den upplevda risken för banker och främja utlåningen. Riktade låne- och garantisystem skulle kunna bidra till att minska bankernas likviditetsrisker vid mottagande av säkerheter på relativt illikvida marknader. Offentliga lånesystem för strategiskt viktiga investeringsområden, som för den gröna omställningen och regional utveckling, skulle kunna göra konkurrensen på bankmarknaden mer effektiv eller åtgärda en brist på marknaden där bankfinansiering är antingen för dyrt eller inte tillgängligt. Dessutom är offentliga garanti- och lånesystem mycket mer kostnadseffektiva än bidragssystem om man vill stödja privat upplåning. Förutom hindren för bankfinansiering är den lettiska marknaden för alternativa finansieringskällor underutvecklad och har potential att förbättra företags tillgång till finansiering. |
| --- | --- |

(32)

Den privata sektorns kreditflöde uppgick till 1 % av BNP 2021, vilket var betydligt lägre än ekonomins tillväxttakt. Det leder till att den privata sektorns skuld, som är bland de lägsta i unionen, minskar ytterligare. Denna svaga kredittillväxt återspeglar i viss mån den svaga efterfrågan men påverkas också av ett antal utmaningar på utbudssidan. För små och medelstora företag har det varit särskilt svårt att få kredit, framför allt för att de har en högre kreditrisk, men även på grund av höga kreditkostnader och betungande pappersarbete. Dessutom var det särskilt svårt att få kredit utanför regionen Riga på grund av dålig likviditet för de tillgångar som erbjuds som säkerhet. Det här är ett stort hinder för både bolån och lån till företag. De politiska insatserna har främst varit inriktade på att stödja lån genom att kombinera dem med offentliga bidrag. Detta medför emellertid stora kostnader i statsbudgeten och är därför inte ett hållbart sätt att stimulera utlåning på. För att kreditbegränsningarna ska kunna luckras upp krävs en allmän förbättring av transparensen och förtroendet inom näringslivet, inbegripet en minskning av den svarta ekonomins storlek. Att förbättra insolvensförfarandet för att uppnå en hög nivå av företagsomstrukturering och möjligtvis en ökad skuldindrivningsgrad skulle dessutom minska den upplevda risken för banker och främja utlåningen. Riktade låne- och garantisystem skulle kunna bidra till att minska bankernas likviditetsrisker vid mottagande av säkerheter på relativt illikvida marknader. Offentliga lånesystem för strategiskt viktiga investeringsområden, som för den gröna omställningen och regional utveckling, skulle kunna göra konkurrensen på bankmarknaden mer effektiv eller åtgärda en brist på marknaden där bankfinansiering är antingen för dyrt eller inte tillgängligt. Dessutom är offentliga garanti- och lånesystem mycket mer kostnadseffektiva än bidragssystem om man vill stödja privat upplåning. Förutom hindren för bankfinansiering är den lettiska marknaden för alternativa finansieringskällor underutvecklad och har potential att förbättra företags tillgång till finansiering.

| (33) | Lettland har gjort sig oberoende av rysk gas efter parlamentets beslut i juli 2022 om att sluta köpa rysk naturgas från och med den 1 januari 2023. De inhemska gasleverantörerna har lyckats hitta alternativa källor till naturgas tack vare import av flytande naturgas från terminalen för flytande naturgas i Klaipėda i Litauen och den nya terminalen för flytande naturgas i Ingå i Finland. Den nuvarande situationen har visat att det är nödvändigt att påskynda den långsamma utbyggnaden av anläggningar för elproduktion från förnybara källor. Lettland har en av de högsta andelarna förnybar energi i unionen, men denna andel stagnerade dock mellan 2020 och 2021. Lettland skulle gynnas av att påskynda sitt arbete med att bygga ut vindkraft och solenergi, vilket är den mest genomförbara och långsiktiga lösningen för att öka andelen förnybar energi. Lettlands återhämtnings- och resiliensplan omfattar redan åtgärder för att undanröja rättsliga hinder för utbyggnaden av landbaserad vindkraft, men ytterligare ansträngningar skulle kunna göras för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi för elproduktion, uppvärmning och kylning. Detta skulle inbegripa modernisering av elnätet, främjande av decentraliserad produktion av förnybar el, flexibilitet i kraftsystemet (efterfrågeflexibilitet och lagring), ytterligare förbättring av tillståndsförfarandena och inrättande av en rättslig ram och incitament för att främja energigemenskaper. Om Lettlands synkronisering med unionens elnät färdigställdes skulle överföringskapaciteten öka, så att en växande andel havsbaserad och landbaserad förnybar energi skulle kunna integreras i nätet. Elnätet i Lettland är, på samma sätt som i övriga Baltikum, fortsatt sårbart eftersom det är synkroniserat med Brell-nätet (Belarus, Ryssland, Estland, Litauen och Lettland). Den regionala synkroniseringen av elnätet med resten av unionen går framåt men har inte slutförts ännu. För detta ändamål krävs samarbete med Estland och Litauen. Lettlands förbrukning av naturgas minskade med 30 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Lettland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(33)

Lettland har gjort sig oberoende av rysk gas efter parlamentets beslut i juli 2022 om att sluta köpa rysk naturgas från och med den 1 januari 2023. De inhemska gasleverantörerna har lyckats hitta alternativa källor till naturgas tack vare import av flytande naturgas från terminalen för flytande naturgas i Klaipėda i Litauen och den nya terminalen för flytande naturgas i Ingå i Finland. Den nuvarande situationen har visat att det är nödvändigt att påskynda den långsamma utbyggnaden av anläggningar för elproduktion från förnybara källor. Lettland har en av de högsta andelarna förnybar energi i unionen, men denna andel stagnerade dock mellan 2020 och 2021. Lettland skulle gynnas av att påskynda sitt arbete med att bygga ut vindkraft och solenergi, vilket är den mest genomförbara och långsiktiga lösningen för att öka andelen förnybar energi. Lettlands återhämtnings- och resiliensplan omfattar redan åtgärder för att undanröja rättsliga hinder för utbyggnaden av landbaserad vindkraft, men ytterligare ansträngningar skulle kunna göras för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi för elproduktion, uppvärmning och kylning. Detta skulle inbegripa modernisering av elnätet, främjande av decentraliserad produktion av förnybar el, flexibilitet i kraftsystemet (efterfrågeflexibilitet och lagring), ytterligare förbättring av tillståndsförfarandena och inrättande av en rättslig ram och incitament för att främja energigemenskaper. Om Lettlands synkronisering med unionens elnät färdigställdes skulle överföringskapaciteten öka, så att en växande andel havsbaserad och landbaserad förnybar energi skulle kunna integreras i nätet. Elnätet i Lettland är, på samma sätt som i övriga Baltikum, fortsatt sårbart eftersom det är synkroniserat med Brell-nätet (Belarus, Ryssland, Estland, Litauen och Lettland). Den regionala synkroniseringen av elnätet med resten av unionen går framåt men har inte slutförts ännu. För detta ändamål krävs samarbete med Estland och Litauen. Lettlands förbrukning av naturgas minskade med 30 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Lettland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16).

| (34) | Lettland bör påskynda sina ansträngningar för att öka energieffektiviteten för att fasa ut fossila bränslen i sitt byggnadsbestånd liksom inom transporter och industri och införa nya finansierings- och stödåtgärder för att uppnå renoveringsmålen i sin långsiktiga renoveringsstrategi. |
| --- | --- |

(34)

Lettland bör påskynda sina ansträngningar för att öka energieffektiviteten för att fasa ut fossila bränslen i sitt byggnadsbestånd liksom inom transporter och industri och införa nya finansierings- och stödåtgärder för att uppnå renoveringsmålen i sin långsiktiga renoveringsstrategi.

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i 25 av 436 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland elektriker och maskiningenjörer. Bristen på arbetskraft rapporterades vara en produktionshämmande faktor för industrin och byggsektorn. |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i 25 av 436 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland elektriker och maskiningenjörer. Bristen på arbetskraft rapporterades vara en produktionshämmande faktor för industrin och byggsektorn.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1.

| (37) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Lettland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Lettland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Lettland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 3,0 % (18).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Bredda skatteuppbörden, även när det gäller egendom och kapital, och stärka hälso- och sjukvårdens och det sociala skyddets tillräcklighet.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra små och medelstora företags tillgång till finansiering genom offentliga låne- och garantisystem som syftar till att underlätta strategiskt viktiga investeringar, särskilt på områdena grön omställning och regional utveckling.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, särskilt landbaserad och havsbaserad vindenergi samt solenergi, och stärka energieffektivitetsåtgärderna, till exempel genom nya finansierings- och stödåtgärder för att uppnå målen i den långsiktiga renoveringsstrategin. Säkerställa en tillräcklig sammanlänkningskapacitet för att öka försörjningstryggheten och fortsätta synkroniseringen med unionens elnät. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10157/2021 INIT, ST 10157/2021 ADD 1, ST 10157/2021 ADD 1 COR 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 63).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Detta kontraktiva bidrag orsakas främst av de minskade utgifterna för investeringsprojekt som samfinansieras genom unionsmedel, vilket även har påverkat den nationella utvecklingen i fråga om samfinansiering (särskilt på den lokala förvaltningsnivån), samt av överföringen av militär utrustning till Ukraina, som registreras som en negativ fast bruttoinvestering som kompenseras genom en kapitalöverföring.

9

Samtidigt gav övriga nationellt finansierade kapitalutgifter ett expansivt bidrag på 1,7 procentenheter av BNP. Ökningen av de övriga kapitalutgifterna förklaras till stor del av två faktorer: inrättande av naturgasreserver för att trygga den nationella energiförsörjningen samt överföring av militär utrustning till Ukraina.

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Lettlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 112).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Lettlands potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 11,5 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,7 procentenheter av BNP. Det beror på att kommissionens prognos för 2023 inte omfattar inrättande av naturgasreserver för energitrygghet och militärt stöd till Ukraina.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

17

(18)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

18

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/135 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/135

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Litauens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/15)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Litauen var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Litauens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Litauen var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Litauens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 14 maj 2021 lämnade Litauen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Litauens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Litauen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 14 maj 2021 lämnade Litauen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 20 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Litauens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Litauen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 27 april 2023 lämnade Litauen in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Litauens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2023 lämnade Litauen in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Litauens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Litauen. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Litauens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Litauens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Litauen. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Litauens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Litauens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Litauen och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Litauen inte har makroekonomiska obalanser. På senare tid har sårbarheterna ökat i synnerhet när det gäller priskonkurrens, utrikessaldon och utvecklingen av huspriser, men de verkar för närvarande vara under kontroll. Ekonomin påverkades kraftigt av energiprischocken, med snabbt stigande inflation, men Litauens konkurrenskraft beräknas långsamt återhämta sig i takt med att energipriserna sjunker. Bytesbalansen försämrades markant 2022 genom de stigande energiimportpriserna, men beräknas återställa sig detta år. Framöver kommer lätta underskott i bytesbalansen inte att äventyra den finansiella nettoutlandsställningen, med tanke på landets sunda stockuppgifter. Trots detta riskerar inflationen och lönetrycket, om de håller i sig, att göra Litauen mindre konkurrenskraftigt, särskilt som kärninflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Huspriserna har stigit kraftigt sedan pandemin, men det finns inga belägg för övervärdering och priserna håller nu på att dämpas genom räntehöjningarna och den pågående ekonomiska recessionen. Vidare är hushållens skuldsättning låg, och banksektorn är välkapitaliserad, mycket lönsam och har låga nödlidande lån. Den politiska miljön är på det hela taget gynnsam, även om en del politiska strategier skulle kunna vara till nytta för att bemöta riskerna från de sårbarheter som konstaterats. Här skulle fortsatt kontracyklisk finanspolitik och makrotillsyn, förstärkt vid behov, kunna spela en stor roll. Samtidigt kan mer fokus på att gynna konkurrenskraften på den inhemska marknaden, och politik för att höja kvaliteten och kvantiteten på arbetskraften, bidra till hanteringen av trycket på priser och enhetsarbetskostnader. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Litauen och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Litauen inte har makroekonomiska obalanser. På senare tid har sårbarheterna ökat i synnerhet när det gäller priskonkurrens, utrikessaldon och utvecklingen av huspriser, men de verkar för närvarande vara under kontroll. Ekonomin påverkades kraftigt av energiprischocken, med snabbt stigande inflation, men Litauens konkurrenskraft beräknas långsamt återhämta sig i takt med att energipriserna sjunker. Bytesbalansen försämrades markant 2022 genom de stigande energiimportpriserna, men beräknas återställa sig detta år. Framöver kommer lätta underskott i bytesbalansen inte att äventyra den finansiella nettoutlandsställningen, med tanke på landets sunda stockuppgifter. Trots detta riskerar inflationen och lönetrycket, om de håller i sig, att göra Litauen mindre konkurrenskraftigt, särskilt som kärninflationen ligger långt över genomsnittet i euroområdet. Huspriserna har stigit kraftigt sedan pandemin, men det finns inga belägg för övervärdering och priserna håller nu på att dämpas genom räntehöjningarna och den pågående ekonomiska recessionen. Vidare är hushållens skuldsättning låg, och banksektorn är välkapitaliserad, mycket lönsam och har låga nödlidande lån. Den politiska miljön är på det hela taget gynnsam, även om en del politiska strategier skulle kunna vara till nytta för att bemöta riskerna från de sårbarheter som konstaterats. Här skulle fortsatt kontracyklisk finanspolitik och makrotillsyn, förstärkt vid behov, kunna spela en stor roll. Samtidigt kan mer fokus på att gynna konkurrenskraften på den inhemska marknaden, och politik för att höja kvaliteten och kvantiteten på arbetskraften, bidra till hanteringen av trycket på priser och enhetsarbetskostnader.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Litauens underskott i de offentliga finanserna från 1,2 % av BNP 2021 till 0,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 43,7 % av BNP i slutet av 2021 till 38,4 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Litauens underskott i de offentliga finanserna från 1,2 % av BNP 2021 till 0,6 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 43,7 % av BNP i slutet av 2021 till 38,4 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade de finanspolitiska inkomstminskande åtgärderna momsersättningar för fjärrvärme för hushåll, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna inbegrep pristak på eltaxor för både hushållskonsumenter och andra konsumenter än hushåll och på naturgastaxor för hushållskonsumenter, samt subventioner till företag verksamma i sektorer som drabbades av höga energipriser. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,3 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,4 % av BNP 2022, från 0,6 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade de finanspolitiska inkomstminskande åtgärderna momsersättningar för fjärrvärme för hushåll, medan de finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna inbegrep pristak på eltaxor för både hushållskonsumenter och andra konsumenter än hushåll och på naturgastaxor för hushållskonsumenter, samt subventioner till företag verksamma i sektorer som drabbades av höga energipriser. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,3 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,4 % av BNP 2022, från 0,6 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Litauen (7) att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade vidare Litauen att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Litauen (7) att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. Rådet rekommenderade vidare Litauen att hålla ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under kontroll.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stram, 0,9 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Litauen att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Litauen de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Litauen hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stram, 0,9 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Litauen att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,1 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Litauen de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Litauen hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,5 % under 2023 och 3,0 % under 2024. I jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 samma tillväxt i BNP i fasta priser på 0,5 % 2023 men en lägre tillväxt i BNP i fasta priser på 2,7 % 2024, främst på grund av en konsumtions- och investeringstillväxt som beräknas vara relativt långsammare 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,5 % under 2023 och 3,0 % under 2024. I jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 samma tillväxt i BNP i fasta priser på 0,5 % 2023 men en lägre tillväxt i BNP i fasta priser på 2,7 % 2024, främst på grund av en konsumtions- och investeringstillväxt som beräknas vara relativt långsammare 2024.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 2,2 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på utgiftshöjande åtgärder som syftar till att stödja låginkomsthushåll (t.ex. höjda sociala förmåner och pensioner), plus beräknade lägre intäkter från skatter och sociala avgifter (som andel av BNP). Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 38,4 % i slutet av 2022 till 37,8 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det underskott som beräknats i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av högre beräknade intäkter från sociala avgifter och något lägre beräknade offentliga utgifter för insatsförbrukning och investeringar. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 37,1 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre beräknat offentligt underskott. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 2,2 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på utgiftshöjande åtgärder som syftar till att stödja låginkomsthushåll (t.ex. höjda sociala förmåner och pensioner), plus beräknade lägre intäkter från skatter och sociala avgifter (som andel av BNP). Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 38,4 % i slutet av 2022 till 37,8 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är lägre än det underskott som beräknats i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av högre beräknade intäkter från sociala avgifter och något lägre beräknade offentliga utgifter för insatsförbrukning och investeringar. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 37,1 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på ett lägre beräknat offentligt underskott.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022, framför allt pristak på el- och naturgastaxor för både hushållskonsumenter och andra konsumenter. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,7 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta finns det inga riktade stödåtgärder som ska beaktas vid bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil under 2023: 0,3 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022, framför allt pristak på el- och naturgastaxor för både hushållskonsumenter och andra konsumenter. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,7 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta finns det inga riktade stödåtgärder som ska beaktas vid bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli stabil under 2023: 0,3 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Litauen att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Litauen bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Litauen rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Litauen att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Litauen bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Litauen rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 0,9 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,0 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet (13). Litauen planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i att utveckla lokala förnybara energikällor och installera infrastruktur för lagring av el, vilket kommer att underlätta Litauens arbete med att koppla loss sig från elnätet som fungerar synkront med de ryska och belarusiska systemen. Dessa investeringsprojekt finansieras delvis av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 0,9 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,0 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet (13). Litauen planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i att utveckla lokala förnybara energikällor och installera infrastruktur för lagring av el, vilket kommer att underlätta Litauens arbete med att koppla loss sig från elnätet som fungerar synkront med de ryska och belarusiska systemen. Dessa investeringsprojekt finansieras delvis av faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 1,7 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst utfasningen av de åtgärder som antogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 37,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,4 % av BNP 2024. Detta är lägre än den underskottskvot som beräknades i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av lägre offentliga utgifter för insatsförbrukning och högre nominell BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 36,6 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 1,7 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst utfasningen av de åtgärder som antogs för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 37,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,4 % av BNP 2024. Detta är lägre än den underskottskvot som beräknades i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av lägre offentliga utgifter för insatsförbrukning och högre nominell BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 36,6 %, i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder fasas ut (nettokostnad på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder fasas ut (nettokostnad på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I stabilitetsprogrammet för 2023 planerar Litauen att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 1,0 % av BNP (14), under 2023, och att upprätthålla det under resten av programperioden. Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på – 0,6 % av BNP under 2023 och – 0,3 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. En försiktig finanspolitik 2024 kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig. |
| --- | --- |

(24)

I stabilitetsprogrammet för 2023 planerar Litauen att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 1,0 % av BNP (14), under 2023, och att upprätthålla det under resten av programperioden. Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på – 0,6 % av BNP under 2023 och – 0,3 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. En försiktig finanspolitik 2024 kommer också att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, och som kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,7 % under 2024. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,7 % under 2024.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 4,0 % av BNP 2023 till 3,9 % av BNP 2024. Den lägre investeringen återspeglar lägre nationellt finansierade investeringar och investeringar finansierade av unionen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 4,0 % av BNP 2023 till 3,9 % av BNP 2024. Den lägre investeringen återspeglar lägre nationellt finansierade investeringar och investeringar finansierade av unionen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % av BNP 2025 och till 0,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 37,7 % i slutet av 2024 till 38,6 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % av BNP 2025 och till 0,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 37,7 % i slutet av 2024 till 38,6 % till slutet av 2026.

| (28) | Litauens skatteintäkter som en del av BNP ligger markant under unionsgenomsnittet, vilket begränsar den finansiering som finns att tillgå för offentliga utgifter för hälso- och sjukvård, socialt skydd och allmänna offentliga tjänster. Momsgapet (skillnaden mellan förväntade momsintäkter och det belopp som uppburits) är fortfarande bland de högsta i unionen, även om preliminära uppskattningar visar att det kan ha minskat rejält 2021. Intäkterna från fastighetsskatter, som är bland de skatter som gör minst skada för tillväxten, uppgick 2021 till omkring 0,3 % av BNP, omkring sju gånger lägre än unionsgenomsnittet. Från bolagsskatt uppbar Litauen hälften av unionsgenomsnittet (som andel av BNP), man hade några av de lägsta transportskatterna i unionen och är en av få medlemsstater utan någon årlig fordonsskatt. De offentliga utgifterna för socialt skydd ökade 2015–2021, men ligger fortfarande långt under unionsgenomsnittet. Detta tar sig uttryck i att de sociala förmånerna ligger på låga nivåer och har begränsad täckning, och ålderspensionerna är bland de lägsta i unionen i förhållande till inkomst av tjänst. Utgifterna för allmänna offentliga tjänster är särskilt låga, då dessa får knappt hälften så mycket i finansiering (som procent av BNP) som unionsgenomsnittet. Otillräckliga finansiella resurser till hälso- och sjukvård leder till långa väntetider och en hög grad av otillfredsställda behov för sjukvården, höga egna kostnader för patienterna och oförmåga att erbjuda sjukvårdspersonalen konkurrenskraftiga löner. Under 2021–2023 införde Litauen flera större permanenta åtgärder på utgiftssidan (t.ex. löneökningar i den offentliga sektorn, höjningar av pensioner och andra sociala förmåner), som inte i tillräcklig utsträckning kompenseras av motsvarande åtgärder på intäktssidan, och detta kan på lång sikt utgöra en risk för Litauens finanspolitiska hållbarhet. |
| --- | --- |

(28)

Litauens skatteintäkter som en del av BNP ligger markant under unionsgenomsnittet, vilket begränsar den finansiering som finns att tillgå för offentliga utgifter för hälso- och sjukvård, socialt skydd och allmänna offentliga tjänster. Momsgapet (skillnaden mellan förväntade momsintäkter och det belopp som uppburits) är fortfarande bland de högsta i unionen, även om preliminära uppskattningar visar att det kan ha minskat rejält 2021. Intäkterna från fastighetsskatter, som är bland de skatter som gör minst skada för tillväxten, uppgick 2021 till omkring 0,3 % av BNP, omkring sju gånger lägre än unionsgenomsnittet. Från bolagsskatt uppbar Litauen hälften av unionsgenomsnittet (som andel av BNP), man hade några av de lägsta transportskatterna i unionen och är en av få medlemsstater utan någon årlig fordonsskatt. De offentliga utgifterna för socialt skydd ökade 2015–2021, men ligger fortfarande långt under unionsgenomsnittet. Detta tar sig uttryck i att de sociala förmånerna ligger på låga nivåer och har begränsad täckning, och ålderspensionerna är bland de lägsta i unionen i förhållande till inkomst av tjänst. Utgifterna för allmänna offentliga tjänster är särskilt låga, då dessa får knappt hälften så mycket i finansiering (som procent av BNP) som unionsgenomsnittet. Otillräckliga finansiella resurser till hälso- och sjukvård leder till långa väntetider och en hög grad av otillfredsställda behov för sjukvården, höga egna kostnader för patienterna och oförmåga att erbjuda sjukvårdspersonalen konkurrenskraftiga löner. Under 2021–2023 införde Litauen flera större permanenta åtgärder på utgiftssidan (t.ex. löneökningar i den offentliga sektorn, höjningar av pensioner och andra sociala förmåner), som inte i tillräcklig utsträckning kompenseras av motsvarande åtgärder på intäktssidan, och detta kan på lång sikt utgöra en risk för Litauens finanspolitiska hållbarhet.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Litauens återhämtnings- och resiliensplan pågår. Den 30 november 2022 lämnade Litauen in en första ansökan om utbetalning, och kommissionen antog en positiv bedömning för 31 av 33 delmål som omfattade sex av planens sju delar, medan två delmål som gäller skattereformer bedömdes inte vara uppfyllda på ett tillfredsställande sätt. Kommissionen har därför aktiverat förfarandet för innehållande av betalningar som ger Litauen extra tid att uppfylla dessa delmål, samtidigt som landet får en delbetalning på 542,3 miljoner EUR (exklusive förfinansiering) kopplad till de delmål som uppfyllts på ett tillfredsställande sätt. Till följd av objektiva omständigheter knutna till de ökande priserna på energi och byggmaterial, och begränsningar i leveranskedjan på grund av Rysslands anfallskrig mot Ukraina, har Litauen för avsikt att lämna in ändringar av planen, plus ett RePowerEU-kapitel för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i ekonomin och minska beroendet av dem. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Litauen den 30 mars 2023 sin avsikt att begära 1 800 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Litauens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Litauens återhämtnings- och resiliensplan pågår. Den 30 november 2022 lämnade Litauen in en första ansökan om utbetalning, och kommissionen antog en positiv bedömning för 31 av 33 delmål som omfattade sex av planens sju delar, medan två delmål som gäller skattereformer bedömdes inte vara uppfyllda på ett tillfredsställande sätt. Kommissionen har därför aktiverat förfarandet för innehållande av betalningar som ger Litauen extra tid att uppfylla dessa delmål, samtidigt som landet får en delbetalning på 542,3 miljoner EUR (exklusive förfinansiering) kopplad till de delmål som uppfyllts på ett tillfredsställande sätt. Till följd av objektiva omständigheter knutna till de ökande priserna på energi och byggmaterial, och begränsningar i leveranskedjan på grund av Rysslands anfallskrig mot Ukraina, har Litauen för avsikt att lämna in ändringar av planen, plus ett RePowerEU-kapitel för att påskynda utfasningen av fossila bränslen i ekonomin och minska beroendet av dem. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Litauen den 30 mars 2023 sin avsikt att begära 1 800 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Litauens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Litauens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Litauen. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Litauens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Litauen.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Litauen inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till hälso- och sjukvårdssystemet, sociala tjänster och subventionerat boende, energi och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Litauen inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till hälso- och sjukvårdssystemet, sociala tjänster och subventionerat boende, energi och den gröna omställningen.

| (32) | Hälsoresultaten i Litauen visar en av de lägsta förväntade livslängderna i unionen. Litauen har jämfört med unionsgenomsnittet fortfarande höga nivåer av dödsfall i sjukdomar som hade gått att förebygga och behandla. Litauen har en hög nivå av sjukhusinläggningar som hade gått att undvika, och det högsta antalet självmord i EU. Det visar att det är nödvändigt att få sjukvården att fungera bättre och att det behövs fler förebyggande åtgärder i den litauiska hälso- och sjukvårdsstrategin. Utmaningarna i sjukvårdssektorn förvärras av arbetsbrist, kompetensglapp och en ojämn fördelning av vårdpersonal, vilket begränsar tillgången till och tillhandahållandet av primärvård. Litauens återhämtnings- och resiliensplan innehåller betydande åtgärder, t.ex. en reform som kommer att omvandla nätverket av sjukhus och akutsjukvården, och investeringar i att modernisera vårdinrättningar och bygga upp en infrastruktur för expertcentrum för gruppen infektionsssjukdomar. När dessa åtgärder väl är genomförda väntas de kunna lösa vissa av de viktigaste utmaningarna. Utöver åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen behövs det emellertid också ytterligare insatser för att ytterligare stärka primärvården och utöka den förebyggande vården, däribland göra sjukvårdssystemet mer resilient. |
| --- | --- |

(32)

Hälsoresultaten i Litauen visar en av de lägsta förväntade livslängderna i unionen. Litauen har jämfört med unionsgenomsnittet fortfarande höga nivåer av dödsfall i sjukdomar som hade gått att förebygga och behandla. Litauen har en hög nivå av sjukhusinläggningar som hade gått att undvika, och det högsta antalet självmord i EU. Det visar att det är nödvändigt att få sjukvården att fungera bättre och att det behövs fler förebyggande åtgärder i den litauiska hälso- och sjukvårdsstrategin. Utmaningarna i sjukvårdssektorn förvärras av arbetsbrist, kompetensglapp och en ojämn fördelning av vårdpersonal, vilket begränsar tillgången till och tillhandahållandet av primärvård. Litauens återhämtnings- och resiliensplan innehåller betydande åtgärder, t.ex. en reform som kommer att omvandla nätverket av sjukhus och akutsjukvården, och investeringar i att modernisera vårdinrättningar och bygga upp en infrastruktur för expertcentrum för gruppen infektionsssjukdomar. När dessa åtgärder väl är genomförda väntas de kunna lösa vissa av de viktigaste utmaningarna. Utöver åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen behövs det emellertid också ytterligare insatser för att ytterligare stärka primärvården och utöka den förebyggande vården, däribland göra sjukvårdssystemet mer resilient.

| (33) | Planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster förhindras av att kommunerna inte i tillräcklig utsträckning har involverat icke-statliga organisationer, och socialt bistånd och utbildningsåtgärder införlivas fortfarande inte i tillräcklig utsträckning i den aktiva arbetsmarknadspolitiken, särskilt inte när det gäller arbetslösa. Litauen har uppnått vissa framsteg genom att i vissa kommuner ha slutfört pilotprojekt om integrerade tjänster för de arbetslösa, och det har utfärdats en rekommendation till alla kommunerna om att börja tillämpa metodiken i dessa projekt i sina sysselsättningsfrämjande program under 2023. Det är ett steg i rätt riktning, men det återstår fortfarande att se effekten, och det behövs ytterligare insatser. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår betydande åtgärder som reformen av minimiinkomstsystemet och skatteförmånssystemet samt en ökning av arbetslöshetsförsäkringens omfattning. Dessa åtgärder förväntas lösa vissa av de viktigaste utmaningarna när det gäller socialt skydd när de väl är genomförda. Utöver åtgärderna i planen behövs det emellertid ytterligare insatser för att förbättra planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster. |
| --- | --- |

(33)

Planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster förhindras av att kommunerna inte i tillräcklig utsträckning har involverat icke-statliga organisationer, och socialt bistånd och utbildningsåtgärder införlivas fortfarande inte i tillräcklig utsträckning i den aktiva arbetsmarknadspolitiken, särskilt inte när det gäller arbetslösa. Litauen har uppnått vissa framsteg genom att i vissa kommuner ha slutfört pilotprojekt om integrerade tjänster för de arbetslösa, och det har utfärdats en rekommendation till alla kommunerna om att börja tillämpa metodiken i dessa projekt i sina sysselsättningsfrämjande program under 2023. Det är ett steg i rätt riktning, men det återstår fortfarande att se effekten, och det behövs ytterligare insatser. I återhämtnings- och resiliensplanen ingår betydande åtgärder som reformen av minimiinkomstsystemet och skatteförmånssystemet samt en ökning av arbetslöshetsförsäkringens omfattning. Dessa åtgärder förväntas lösa vissa av de viktigaste utmaningarna när det gäller socialt skydd när de väl är genomförda. Utöver åtgärderna i planen behövs det emellertid ytterligare insatser för att förbättra planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster.

| (34) | Tillgången till subventionerat boende är begränsad i Litauen. Omkring 9 700 familjer (nästan 19 000 personer) väntade på subventionerat boende i slutet av 2022, och den genomsnittliga väntetiden var då 5,85 år. De subventionerade boendena är fortfarande överlag av låg kvalitet. Även om Litauen har åtagit sig vissa reformåtgärder kring subventionerat boende, däribland att införa rätten att prioritera familjer med ensamstående föräldrar, höja inkomst- och tillgångsgränserna vid behörighetsbedömningen och lägga till särskilda villkor vid nationellt nödläge eller karantän, saknas det just nu en övergripande strategi för hur man hanterar dessa kroniska brister och höjer de subventionerade boendenas kvalitet. |
| --- | --- |

(34)

Tillgången till subventionerat boende är begränsad i Litauen. Omkring 9 700 familjer (nästan 19 000 personer) väntade på subventionerat boende i slutet av 2022, och den genomsnittliga väntetiden var då 5,85 år. De subventionerade boendena är fortfarande överlag av låg kvalitet. Även om Litauen har åtagit sig vissa reformåtgärder kring subventionerat boende, däribland att införa rätten att prioritera familjer med ensamstående föräldrar, höja inkomst- och tillgångsgränserna vid behörighetsbedömningen och lägga till särskilda villkor vid nationellt nödläge eller karantän, saknas det just nu en övergripande strategi för hur man hanterar dessa kroniska brister och höjer de subventionerade boendenas kvalitet.

| (35) | Efter Rysslands invasion av Ukraina har Litauen med framgång upphört att importera gas, olja, el och kol från Ryssland, genom att omdirigera energiimporten genom terminalen för flytande naturgas (LNG) i Klaipėda, oljeterminalen i Būtingė, den nya gassammanlänkningen med Polen, den förbättrade sammanlänkningen med Lettland och de befintliga elsammanlänkningarna med Polen, Lettland och Sverige. Litauens förbrukning av naturgas minskade med 41 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (15). Denna minskning beror främst på den minskade efterfrågan på gas från den kemiska industrin, till följd av de kraftigt stigande energipriserna. Litauen skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (16). Trots detta är Litauen fortfarande högst beroende av import för sin energiförsörjning. Man importerar omkring två tredjedelar av bruttoelbehovet och nästan all olja och gas. Olja och gas står dessutom för tre fjärdedelar av landets energimix. |
| --- | --- |

(35)

Efter Rysslands invasion av Ukraina har Litauen med framgång upphört att importera gas, olja, el och kol från Ryssland, genom att omdirigera energiimporten genom terminalen för flytande naturgas (LNG) i Klaipėda, oljeterminalen i Būtingė, den nya gassammanlänkningen med Polen, den förbättrade sammanlänkningen med Lettland och de befintliga elsammanlänkningarna med Polen, Lettland och Sverige. Litauens förbrukning av naturgas minskade med 41 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (15). Denna minskning beror främst på den minskade efterfrågan på gas från den kemiska industrin, till följd av de kraftigt stigande energipriserna. Litauen skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (16). Trots detta är Litauen fortfarande högst beroende av import för sin energiförsörjning. Man importerar omkring två tredjedelar av bruttoelbehovet och nästan all olja och gas. Olja och gas står dessutom för tre fjärdedelar av landets energimix.

| (36) | Den höga efterfrågan på energi drivs av en stor och gammal transportflotta, med kollektivtrafik och järnväg som används för lite, ett stort bestånd av energiineffektiva byggnader och kraftigt energiintensiva industrier. Industrin stod för 58 % av Litauens totala gasförbrukning före energikrisen. Ytterligare ansträngningar för att minska energiintensiteten inom dessa sektorer, genom att främja industriell omvandling, bland annat innovativa produktionsprocesser, och därutöver främja användningen av förnybara energikällor, skulle minska Litauens beroende av energiimport. Incitamenten att välja mindre förorenande fordon är alltjämt låga i Litauen, samtidigt som kollektivtrafiksystemet är splittrat och lider av bristande samordning. Att främja mindre förorenande transportmedel är därför fortfarande en prioriterad fråga. Samtidigt är renoveringsfrekvenserna för flerfamiljshus alltjämt för låga för att kunna nå klimatneutralitetsmålen i den sektorn till 2050. Det visar att det behövs förbättrade förfaranden och incitament för renoveringar, och stöd till den privata sektorn så att den kan driva renoveringsprojekt. Litauen är fortfarande bland de sämst presterande i unionen när det gäller energifattigdom, och läget kan försämras ytterligare om det uppstår ytterligare ihållande energiprisökningar och om renoveringarna fortsätter att gå långsamt. |
| --- | --- |

(36)

Den höga efterfrågan på energi drivs av en stor och gammal transportflotta, med kollektivtrafik och järnväg som används för lite, ett stort bestånd av energiineffektiva byggnader och kraftigt energiintensiva industrier. Industrin stod för 58 % av Litauens totala gasförbrukning före energikrisen. Ytterligare ansträngningar för att minska energiintensiteten inom dessa sektorer, genom att främja industriell omvandling, bland annat innovativa produktionsprocesser, och därutöver främja användningen av förnybara energikällor, skulle minska Litauens beroende av energiimport. Incitamenten att välja mindre förorenande fordon är alltjämt låga i Litauen, samtidigt som kollektivtrafiksystemet är splittrat och lider av bristande samordning. Att främja mindre förorenande transportmedel är därför fortfarande en prioriterad fråga. Samtidigt är renoveringsfrekvenserna för flerfamiljshus alltjämt för låga för att kunna nå klimatneutralitetsmålen i den sektorn till 2050. Det visar att det behövs förbättrade förfaranden och incitament för renoveringar, och stöd till den privata sektorn så att den kan driva renoveringsprojekt. Litauen är fortfarande bland de sämst presterande i unionen när det gäller energifattigdom, och läget kan försämras ytterligare om det uppstår ytterligare ihållande energiprisökningar och om renoveringarna fortsätter att gå långsamt.

| (37) | Det litauiska elnätet är precis som i de övriga baltiska medlemsstaterna alltjämt utsatt, då det är synkroniserat med kraftnätet BRELL. Den regionala synkroniseringen av elnätet med resten av EU går framåt men har inte slutförts ännu (den förväntas vara färdig 2025). För detta är det nödvändigt med samarbete med Lettland och Estland. Litauen håller på att öka den inhemska energiproduktionen; man har vidtagit åtgärder för att rationalisera tillståndsförfarandena och främja elproduktion från förnybara energikällor, vilket har lett till kraftigt ökad produktionskapacitet för sol- och vindkraft mellan 2020 och 2021. Det är dock nödvändigt med en ytterligare höjning av ambitionerna att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten om Litauen ska uppnå målen i 55 %-paketet. |
| --- | --- |

(37)

Det litauiska elnätet är precis som i de övriga baltiska medlemsstaterna alltjämt utsatt, då det är synkroniserat med kraftnätet BRELL. Den regionala synkroniseringen av elnätet med resten av EU går framåt men har inte slutförts ännu (den förväntas vara färdig 2025). För detta är det nödvändigt med samarbete med Lettland och Estland. Litauen håller på att öka den inhemska energiproduktionen; man har vidtagit åtgärder för att rationalisera tillståndsförfarandena och främja elproduktion från förnybara energikällor, vilket har lett till kraftigt ökad produktionskapacitet för sol- och vindkraft mellan 2020 och 2021. Det är dock nödvändigt med en ytterligare höjning av ambitionerna att minska utsläppen av växthusgaser, öka andelen förnybar energi och öka energieffektiviteten om Litauen ska uppnå målen i 55 %-paketet.

| (38) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Sedan 2015 har antalet lediga tjänster ökat i de flesta nyckelsektorer, t.ex. byggindustrin (från 0,8 % till 1,5 % år 2021) och tillverkningsindustrin (från 1,4 % till 1,8 % år 2021). Dock låg siffran 2021 fortfarande under unionsgenomsnittet på 3,6 % respektive 1,9 %. På senare år har brist på arbetskraft rapporterats i Litauen för 28 yrken som kräver särskild kompetens eller kunskap för den gröna omställningen. Arbetsbristen rapporterades som en särskild faktor som begränsade produktionen inom industri och byggverksamhet 2022. |
| --- | --- |

(38)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Sedan 2015 har antalet lediga tjänster ökat i de flesta nyckelsektorer, t.ex. byggindustrin (från 0,8 % till 1,5 % år 2021) och tillverkningsindustrin (från 1,4 % till 1,8 % år 2021). Dock låg siffran 2021 fortfarande under unionsgenomsnittet på 3,6 % respektive 1,9 %. På senare år har brist på arbetskraft rapporterats i Litauen för 28 yrken som kräver särskild kompetens eller kunskap för den gröna omställningen. Arbetsbristen rapporterades som en särskild faktor som begränsade produktionen inom industri och byggverksamhet 2022.

| (39) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1.

| (40) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Litauen bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(40)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Litauen bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Litauen att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Upprätthålla sunda offentliga finanser under 2024 och samtidigt bevara nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att genomföra investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt och bevara en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Göra hälso- och sjukvården och det sociala skyddet mer adekvat och förbättra de allmänna offentliga tjänsterna.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Stärka primärvården och utöka den förebyggande vården, bland annat i syfte att göra vårdsystemet mer resilient. Förbättra planeringen och tillhandahållandet av sociala tjänster. Förbättra kvaliteten på och tillgången till subventionerat boende.

4.

Ytterligare minska beroendet av fossila bränslen och importerad energi genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, i synnerhet genom att säkerställa tillräcklig kapacitet i elnätet och tillgång till det, säkerställa omvandling av och utfasning av fossila bränslen i den industriella produktionen, öka användandet av hållbar kollektivtrafik och göra byggnader mer energieffektiva, bland annat i syfte att minska energifattigdomen. Säkerställa att elsammanlänkningarna har tillräcklig kapacitet för att öka försörjningstryggheten, och då fortsätta den tidsmässigt lägliga synkroniseringen med unionens elnät. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10477/2021 INIT, ST 10477/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 68).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Litauens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 120).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Litauens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 14,0 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

13

(14)  Det strukturella saldot (konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder) omräknat av kommissionen med hjälp av den allmänt vedertagna metoden pekar på ett strukturellt underskott på 0,6 % av BNP 2023 och 0,2 % 2024.

14

(15)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

16

(17)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

17

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/145 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/145

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Luxemburgs nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/16)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Luxemburgs utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Luxemburgs utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 21 april 2021 lämnade Luxemburg in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Luxemburg på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 21 april 2021 lämnade Luxemburg in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Luxemburg på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2023 lämnade Luxemburg in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 27 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Luxemburgs halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2023 lämnade Luxemburg in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 27 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Luxemburgs halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Luxemburg. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Luxemburgs genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Luxemburgs framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Luxemburg. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Luxemburgs genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Luxemburgs framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Luxemburg och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Luxemburg inte har makroekonomiska obalanser. I synnerhet har sårbarheterna när det gäller höga bostadspriser och hushållens höga skuldsättning nyligen ökat, men totalt sett verkar de vara begränsade och förväntas minska på medellång sikt. En stark befolkningstillväxt tillsammans med ökade bolån, som stimulerats av skattestöd, har pressat upp efterfrågan på bostäder, samtidigt som utbudet har hämmats av begränsad tillgång till mark för byggnation och hamstring av mark. Den växande klyftan mellan tillgång och efterfrågan på bostäder har lett till kraftiga bostadsprisökningar med ökande risk för övervärdering av bostadspriserna och mindre överkomliga priser. Bostadspriserna sjönk tydligt i slutet av 2022, och antalet bostadstransaktioner minskade kraftigt, eftersom ränteuppgången har lett till en svängning på marknaden. Det förväntas dock ingen kraftig korrigering av bostadspriserna eftersom inkomsterna håller jämna steg och utbudet förväntas vara fortsatt bristande. Hushållens skuldsättning är mycket hög sett till disponibel inkomst och har ökat samtidigt som upplåningen minskade något i slutet av 2022. Hushållen har också betydande finansiella tillgångar, skuldsättningen ökar i riktning mot högre inkomst- och förmögenhetsnivåer och banksektorn är sund, vilket på det hela taget minskar de makroekonomiska riskerna. Ytterligare politiska insatser, såsom att intensifiera och prioritera antagandet och genomförandet av de senaste åtgärderna, däribland återkommande skatter för att öka tillgången till byggbar mark, i kombination med den pågående reformen av markanvändningsplaneringen, skulle kunna bidra till att öka utbudet av bostäder, i synnerhet genom att tillhandahålla bostäder till överkomliga priser och subventionerat boende som riktar sig till de mest behövande. Hyresmarknadens effektivitet skulle också kunna förbättras. Dessutom skulle en minskning av avdragsrätten för bolåneräntor, som nyligen höjdes avsevärt, minska de skatteincitament att låna som bidrar till höga bostadspriser. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Luxemburg och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Luxemburg inte har makroekonomiska obalanser. I synnerhet har sårbarheterna när det gäller höga bostadspriser och hushållens höga skuldsättning nyligen ökat, men totalt sett verkar de vara begränsade och förväntas minska på medellång sikt. En stark befolkningstillväxt tillsammans med ökade bolån, som stimulerats av skattestöd, har pressat upp efterfrågan på bostäder, samtidigt som utbudet har hämmats av begränsad tillgång till mark för byggnation och hamstring av mark. Den växande klyftan mellan tillgång och efterfrågan på bostäder har lett till kraftiga bostadsprisökningar med ökande risk för övervärdering av bostadspriserna och mindre överkomliga priser. Bostadspriserna sjönk tydligt i slutet av 2022, och antalet bostadstransaktioner minskade kraftigt, eftersom ränteuppgången har lett till en svängning på marknaden. Det förväntas dock ingen kraftig korrigering av bostadspriserna eftersom inkomsterna håller jämna steg och utbudet förväntas vara fortsatt bristande. Hushållens skuldsättning är mycket hög sett till disponibel inkomst och har ökat samtidigt som upplåningen minskade något i slutet av 2022. Hushållen har också betydande finansiella tillgångar, skuldsättningen ökar i riktning mot högre inkomst- och förmögenhetsnivåer och banksektorn är sund, vilket på det hela taget minskar de makroekonomiska riskerna. Ytterligare politiska insatser, såsom att intensifiera och prioritera antagandet och genomförandet av de senaste åtgärderna, däribland återkommande skatter för att öka tillgången till byggbar mark, i kombination med den pågående reformen av markanvändningsplaneringen, skulle kunna bidra till att öka utbudet av bostäder, i synnerhet genom att tillhandahålla bostäder till överkomliga priser och subventionerat boende som riktar sig till de mest behövande. Hyresmarknadens effektivitet skulle också kunna förbättras. Dessutom skulle en minskning av avdragsrätten för bolåneräntor, som nyligen höjdes avsevärt, minska de skatteincitament att låna som bidrar till höga bostadspriser.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Luxemburgs överskott i de offentliga finanserna från 0,7 % av BNP 2021 till 0,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade något från 24,5 % av BNP i slutet av 2021 till 24,6 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Luxemburgs överskott i de offentliga finanserna från 0,7 % av BNP 2021 till 0,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade något från 24,5 % av BNP i slutet av 2021 till 24,6 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av produktskatterna för att få ner konsumentpriserna på bensin, diesel och eldningsolja med 7,5 cent per liter, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade införandet av en skattelättnad på energi (7), stöd till företag som påverkas av stigande energipriser och begränsning av prisökningar på gas. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,2 % av BNP 2022, från 1,0 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av produktskatterna för att få ner konsumentpriserna på bensin, diesel och eldningsolja med 7,5 cent per liter, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade införandet av en skattelättnad på energi (7), stöd till företag som påverkas av stigande energipriser och begränsning av prisökningar på gas. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,2 % av BNP 2022, från 1,0 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Luxemburg (8) att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Luxemburg (8) att under 2022 eftersträva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stödjande och uppgick till – 0,9 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Luxemburg att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,1 % av BNP 2022 (0,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Luxemburg de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de ytterligare effekterna av åtgärder för att begränsa de ekonomiska och sociala konsekvenserna av högre energipriser (ytterligare nettobudgetkostnad på 0,5 % av BNP), samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt bidrog även subventioner, andra löpande utgifter och insatsförbrukning (0,3 % av BNP) till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Luxemburg hade därmed inte ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under tillräcklig kontroll. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stödjande och uppgick till – 0,9 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Luxemburg att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,1 % av BNP 2022 (0,1 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Luxemburg de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de ytterligare effekterna av åtgärder för att begränsa de ekonomiska och sociala konsekvenserna av högre energipriser (ytterligare nettobudgetkostnad på 0,5 % av BNP), samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Samtidigt bidrog även subventioner, andra löpande utgifter och insatsförbrukning (0,3 % av BNP) till ökningen av de primära löpande nettoutgifterna. Luxemburg hade därmed inte ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter under tillräcklig kontroll. Det betydande expansiva bidraget från nationellt finansierade löpande utgifter berodde endast delvis på åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala effekterna av de höjda energipriserna samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,4 % under 2023 och med 3,8 % under 2024. I jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2023 och 2,4 % 2024, främst på grund av lägre tillväxtbidrag från nettoexporten 2023 och inhemsk efterfrågan 2024 (11). |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,4 % under 2023 och med 3,8 % under 2024. I jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2023 och 2,4 % 2024, främst på grund av lägre tillväxtbidrag från nettoexporten 2023 och inhemsk efterfrågan 2024 (11).

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras till en underskottskvot på 1,5 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 beror främst på ytterligare åtgärder för att stödja hushållens och företagens inkomster till följd av höga energipriser och inflation. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 24,6 % i slutet av 2022 till 26,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är något högre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av något lägre skatteintäkter enligt kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 25,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en högre nominell BNP-tillväxt 2023 enligt kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras till en underskottskvot på 1,5 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 beror främst på ytterligare åtgärder för att stödja hushållens och företagens inkomster till följd av höga energipriser och inflation. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 24,6 % i slutet av 2022 till 26,1 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP för 2023. Detta är något högre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av något lägre skatteintäkter enligt kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en något lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 25,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en högre nominell BNP-tillväxt 2023 enligt kommissionens vårprognos 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022, framför allt att begränsa ökningen av gaspriserna genom att subventionera hushållens energikostnader och nätavgifter, stabilisera elpriserna genom subventioner till hushållen och åtgärder för att stödja företag, samt nya åtgärder. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,1 % av BNP 2023 (12). Vissa åtgärder 2023 är riktade mot de mest utsatta hushållen eller företagen, samtidigt som de flesta åtgärderna inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska energiefterfrågan och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,6 % av BNP 2023 (jämfört med 0,4 % av BNP 2022). |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som förlängts från 2022, framför allt att begränsa ökningen av gaspriserna genom att subventionera hushållens energikostnader och nätavgifter, stabilisera elpriserna genom subventioner till hushållen och åtgärder för att stödja företag, samt nya åtgärder. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,1 % av BNP 2023 (12). Vissa åtgärder 2023 är riktade mot de mest utsatta hushållen eller företagen, samtidigt som de flesta åtgärderna inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska energiefterfrågan och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (13) för 2023 till 0,6 % av BNP 2023 (jämfört med 0,4 % av BNP 2022).

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Luxemburg att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Luxemburg bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Luxemburg rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Luxemburg att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (14), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Luxemburg bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Luxemburg rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,9 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser med 0,3 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs också av, bland andra faktorer, sociala förmåner av annat slag än naturaförmåner, subventioner kopplade till icke riktade energiåtgärder, permanenta löneökningar inom den offentliga sektorn, ett engångsbidrag till unionens budget och sänkta momssatser. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter. Luxemburg planerar att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och förväntas upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna (15). Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom elektrifiering av kollektivtrafiken, förstärkning av spårvagns- och järnvägsnätet, en klimat- och energifond för att stödja inköp av solcellspaneler, digitalisering av offentliga tjänster och digital kommunikationssäkerhet (kvantteknik), som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,5 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,9 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser med 0,3 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs också av, bland andra faktorer, sociala förmåner av annat slag än naturaförmåner, subventioner kopplade till icke riktade energiåtgärder, permanenta löneökningar inom den offentliga sektorn, ett engångsbidrag till unionens budget och sänkta momssatser. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter. Luxemburg planerar att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och förväntas upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna (15). Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom elektrifiering av kollektivtrafiken, förstärkning av spårvagns- och järnvägsnätet, en klimat- och energifond för att stödja inköp av solcellspaneler, digitalisering av offentliga tjänster och digital kommunikationssäkerhet (kvantteknik), som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 1,7 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 beror främst på en utökning av stödåtgärderna så att hushållens och företagens inkomster står emot effekterna av inflationsuppgången. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 27,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,5 % av BNP 2024. Detta är något lägre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en mindre ökning av löner och sociala transfereringar enligt kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 27,0 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 1,7 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 beror främst på en utökning av stödåtgärderna så att hushållens och företagens inkomster står emot effekterna av inflationsuppgången. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 27,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,5 % av BNP 2024. Detta är något lägre än det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av en mindre ökning av löner och sociala transfereringar enligt kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 27,0 %, i slutet av 2024.

| (23) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 ska energistödåtgärderna förlängas till slutet av 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,5 % av BNP 2024 (16), jämfört med 1,1 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De flesta av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska energiefterfrågan och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 ska energistödåtgärderna förlängas till slutet av 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,5 % av BNP 2024 (16), jämfört med 1,1 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De flesta av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska energiefterfrågan och öka energieffektiviteten.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (17). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (18) under 2024 inte överstiga 4,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,1 % av BNP 2023) fasas ut under 2023, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (17). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (18) under 2024 inte överstiga 4,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,1 % av BNP 2023) fasas ut under 2023, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,9 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,9 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,5 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till en hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar för att främja energiomställningen och den digitala omställningen, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,5 % av BNP 2023 och 2024. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till en hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar för att främja energiomställningen och den digitala omställningen, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,0 % av BNP under 2025 och till 0,8 % under 2026, för att sedan öka något till 0,9 % 2027. Det offentliga underskottet planeras därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 27,5 % i slutet av 2024 till 29,0 % till slutet av 2027. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,0 % av BNP under 2025 och till 0,8 % under 2026, för att sedan öka något till 0,9 % 2027. Det offentliga underskottet planeras därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 27,5 % i slutet av 2024 till 29,0 % till slutet av 2027.

| (28) | Den demografiska utvecklingen kommer att få en mer akut inverkan på de offentliga utgifterna under de kommande årtiondena, då antalet pensionärer per arbetstagare förväntas stiga stadigt på grund av den åldrande befolkningen och nedgången i nettomigrationsflödena. I ett scenario utan politiska förändringar kommer Luxemburg att stå inför en av unionens kraftigaste ökningar av pensionsutgifter som andel av BNP, en andel som väntas fördubblas till omkring 18 % av BNP 2070, den högsta i unionen. Detta kommer att leda till en betydande ökning av statsskulden och äventyra de offentliga finansernas hållbarhet. I återhämtnings- och resiliensplanen behandlas inte pensionssystemets hållbarhet på lång sikt. Närmare bestämt nämns inte i planen de negativa effekterna av förtidspensionssystem och finansiella incitament att lämna arbetsmarknaden tidigt, något som bidrar till den låga sysselsättningssiffran bland äldre arbetstagare. En höjning av den faktiska pensionsåldern skulle få en förmånlig makroekonomisk effekt och potential att minska pensionsutgifterna, då en högre andel sysselsatta äldre arbetstagare skulle underlätta den ekonomiska tillväxten. Kampen mot aggressiv skatteplanering i unionen är väsentlig för att i) förebygga snedvridningen av konkurrensen mellan företag, ii) säkerställa rättvis behandling av skattebetalare, och iii) skydda de offentliga finanserna. Luxemburg är en liten, öppen ekonomi, med en stor internationell finanssektor, vilket i hög utsträckning förklarar de stora finansiella flödena. Dessa flöden återspeglar dock också den stora närvaron av utländskt ägda företag i landet, vilka är involverade i koncernintern finansierings- och likviditetsverksamhet. Ett särskilt orosmoment är det faktum att ingen källskatt eller motsvarande avgift tas ut på ränte- och royaltybetalningar som görs till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt, andra än de länder som står med på unionens förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner (19). Utgående ränte- och royaltybetalningar från Luxemburgbaserade företag till jurisdiktioner i tredjeländer kan omfattas av låg eller ingen beskattning om dessa betalningar inte beskattas eller beskattas på låg nivå i mottagande jurisdiktion. Luxemburg har vidtagit vissa åtgärder för att bekämpa aggressiv skatteplanering. Hittills har dock dessa åtgärder varit otillräckliga för att behandla dessa egenheter i skattesystemet, som multinationella aktörer kan utnyttja för att syssla med aggressiv skatteplanering. |
| --- | --- |

(28)

Den demografiska utvecklingen kommer att få en mer akut inverkan på de offentliga utgifterna under de kommande årtiondena, då antalet pensionärer per arbetstagare förväntas stiga stadigt på grund av den åldrande befolkningen och nedgången i nettomigrationsflödena. I ett scenario utan politiska förändringar kommer Luxemburg att stå inför en av unionens kraftigaste ökningar av pensionsutgifter som andel av BNP, en andel som väntas fördubblas till omkring 18 % av BNP 2070, den högsta i unionen. Detta kommer att leda till en betydande ökning av statsskulden och äventyra de offentliga finansernas hållbarhet. I återhämtnings- och resiliensplanen behandlas inte pensionssystemets hållbarhet på lång sikt. Närmare bestämt nämns inte i planen de negativa effekterna av förtidspensionssystem och finansiella incitament att lämna arbetsmarknaden tidigt, något som bidrar till den låga sysselsättningssiffran bland äldre arbetstagare. En höjning av den faktiska pensionsåldern skulle få en förmånlig makroekonomisk effekt och potential att minska pensionsutgifterna, då en högre andel sysselsatta äldre arbetstagare skulle underlätta den ekonomiska tillväxten. Kampen mot aggressiv skatteplanering i unionen är väsentlig för att i) förebygga snedvridningen av konkurrensen mellan företag, ii) säkerställa rättvis behandling av skattebetalare, och iii) skydda de offentliga finanserna. Luxemburg är en liten, öppen ekonomi, med en stor internationell finanssektor, vilket i hög utsträckning förklarar de stora finansiella flödena. Dessa flöden återspeglar dock också den stora närvaron av utländskt ägda företag i landet, vilka är involverade i koncernintern finansierings- och likviditetsverksamhet. Ett särskilt orosmoment är det faktum att ingen källskatt eller motsvarande avgift tas ut på ränte- och royaltybetalningar som görs till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt, andra än de länder som står med på unionens förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner (19). Utgående ränte- och royaltybetalningar från Luxemburgbaserade företag till jurisdiktioner i tredjeländer kan omfattas av låg eller ingen beskattning om dessa betalningar inte beskattas eller beskattas på låg nivå i mottagande jurisdiktion. Luxemburg har vidtagit vissa åtgärder för att bekämpa aggressiv skatteplanering. Hittills har dock dessa åtgärder varit otillräckliga för att behandla dessa egenheter i skattesystemet, som multinationella aktörer kan utnyttja för att syssla med aggressiv skatteplanering.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan pågår. Luxemburg lämnade sin första betalningsansökan den 28 december 2022, vilken motsvarade 26 delmål och mål i rådets genomförandebeslut, om utbetalning av 20 miljoner euro inom ramen för faciliteten. Kommissionen offentliggjorde en positiv preliminär bedömning den 28 april 2023. Rådet håller på att diskutera betalningsansökan. Bland de berörda delmålen och målen finns ikraftträdandet av reformen ”Housing Pact 2.0”, som är tänkt att öka tillgången till kommunalt erbjudna hyresbostäder till överkomligt pris, investeringar i att digitalisera den offentliga sektorn och utveckla ultrasäker kommunikation, kompetensutveckling för arbetskraften genom uppstarten av programmet ”FutureSkills” samt en reform om upphandling av rena fordon. Luxemburg lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan den 11 november 2022, vilken godkändes av rådet den 17 januari 2023. Luxemburg förväntas lämna in ett REPowerEU-kapitel och har redan beslutat att finansiera det genom att överföra 128,5 miljoner euro från brexitjusteringsreserven till faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Luxemburgs strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Luxemburgs återhämtnings- och resiliensplan pågår. Luxemburg lämnade sin första betalningsansökan den 28 december 2022, vilken motsvarade 26 delmål och mål i rådets genomförandebeslut, om utbetalning av 20 miljoner euro inom ramen för faciliteten. Kommissionen offentliggjorde en positiv preliminär bedömning den 28 april 2023. Rådet håller på att diskutera betalningsansökan. Bland de berörda delmålen och målen finns ikraftträdandet av reformen ”Housing Pact 2.0”, som är tänkt att öka tillgången till kommunalt erbjudna hyresbostäder till överkomligt pris, investeringar i att digitalisera den offentliga sektorn och utveckla ultrasäker kommunikation, kompetensutveckling för arbetskraften genom uppstarten av programmet ”FutureSkills” samt en reform om upphandling av rena fordon. Luxemburg lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan den 11 november 2022, vilken godkändes av rådet den 17 januari 2023. Luxemburg förväntas lämna in ett REPowerEU-kapitel och har redan beslutat att finansiera det genom att överföra 128,5 miljoner euro från brexitjusteringsreserven till faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Luxemburgs strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Luxemburgs sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Luxemburg. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Luxemburgs sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Luxemburg.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Luxemburg inför ett antal ytterligare utmaningar, i synnerhet de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt med tanke på i huvudsak pensionssystemet, juridiska kryphål som kan användas av multinationella företag som ägnar sig åt aggressiv skatteplanering, sårbarheter i fråga om höga huspriser och hushållens skuldsättning, svagheter i utbildningssystemet som bidrar till ojämlikhet samt frågor om energipolitik och den gröna omställningen, däribland potentiella hinder mot omställningen från fossila bränslen och problem med transportnätet. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som tas upp i återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Luxemburg inför ett antal ytterligare utmaningar, i synnerhet de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt med tanke på i huvudsak pensionssystemet, juridiska kryphål som kan användas av multinationella företag som ägnar sig åt aggressiv skatteplanering, sårbarheter i fråga om höga huspriser och hushållens skuldsättning, svagheter i utbildningssystemet som bidrar till ojämlikhet samt frågor om energipolitik och den gröna omställningen, däribland potentiella hinder mot omställningen från fossila bränslen och problem med transportnätet.

| (32) | Elevernas grundläggande färdigheter och allmänna prestation beror i hög grad på deras socioekonomiska och språkliga bakgrund. De genomsnittliga viktiga kunskaps- och kompetensnivåerna vid 15 års ålder är i Luxemburg markant lägre än unionsgenomsnittet enligt mätningen i OECD:s program för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisa). Klyftan mellan gynnade och mindre gynnade elever är större i Luxemburg än i något annat medlemsland. Utbildningssystemet utrustar inte alla elever med de grundläggande färdigheter de behöver för att tillgodose behoven på landets arbetsmarknad. Det språk som talas på grundskolenivå i landets utbildningssystem är luxemburgiska, samtidigt som eleverna lär sig läsa och skriva på tyska. Tyska är undervisningsspråk i samtliga ämnen (utom franska). Det innebär en mycket hög efterfrågan på språkkunskaper i ett land där bara en av tre elever talar luxemburgiska som förstaspråk. Andelen unga personer mellan 18 och 24 år med högst grundskoleutbildning ökade från 6,3 % år 2018 till 8,2 % år 2022. I september 2022 inledde Luxemburg ett pilotprojekt i fyra grundskolor, där eleverna först undervisades på franska och sedan på tyska. Om detta utökades till fler skolor skulle den metoden kunna förbättra resultaten för elever som inte har franska som förstaspråk. Luxemburg ökade också tillgången till offentliga internationella skolor: läsåret 2022–2023 var 4 % av eleverna på förskole- och grundskolenivå inskrivna på sådana skolor, där de kan välja mellan engelska, franska eller tyska som undervisningsspråk. Om denna möjlighet att välja undervisning på ett huvudspråk utökades till skolorna i stort, skulle det avsevärt kunna förbättra elevernas chanser att erhålla bättre studieresultat. |
| --- | --- |

(32)

Elevernas grundläggande färdigheter och allmänna prestation beror i hög grad på deras socioekonomiska och språkliga bakgrund. De genomsnittliga viktiga kunskaps- och kompetensnivåerna vid 15 års ålder är i Luxemburg markant lägre än unionsgenomsnittet enligt mätningen i OECD:s program för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisa). Klyftan mellan gynnade och mindre gynnade elever är större i Luxemburg än i något annat medlemsland. Utbildningssystemet utrustar inte alla elever med de grundläggande färdigheter de behöver för att tillgodose behoven på landets arbetsmarknad. Det språk som talas på grundskolenivå i landets utbildningssystem är luxemburgiska, samtidigt som eleverna lär sig läsa och skriva på tyska. Tyska är undervisningsspråk i samtliga ämnen (utom franska). Det innebär en mycket hög efterfrågan på språkkunskaper i ett land där bara en av tre elever talar luxemburgiska som förstaspråk. Andelen unga personer mellan 18 och 24 år med högst grundskoleutbildning ökade från 6,3 % år 2018 till 8,2 % år 2022. I september 2022 inledde Luxemburg ett pilotprojekt i fyra grundskolor, där eleverna först undervisades på franska och sedan på tyska. Om detta utökades till fler skolor skulle den metoden kunna förbättra resultaten för elever som inte har franska som förstaspråk. Luxemburg ökade också tillgången till offentliga internationella skolor: läsåret 2022–2023 var 4 % av eleverna på förskole- och grundskolenivå inskrivna på sådana skolor, där de kan välja mellan engelska, franska eller tyska som undervisningsspråk. Om denna möjlighet att välja undervisning på ett huvudspråk utökades till skolorna i stort, skulle det avsevärt kunna förbättra elevernas chanser att erhålla bättre studieresultat.

| (33) | Luxemburgs energisystem kännetecknas av ett högt importberoende av fossila bränslen. Landet är en stor nettoimportör av energi. Det är nästan helt beroende av import av primärenergi med en beroendegrad på 92 % år 2021. Luxemburgs energimix bestod av 69 % olja och 18 % naturgas, medan 12 % kom från förnybara energikällor, vilka nådde en kapacitet på 572 MW år 2022. Luxemburg importerar ingen olja från Ryssland. När det gäller gas är landet endast i begränsad utsträckning beroende av Ryssland, då nästan 100 % av den gas Luxemburg förbrukade importerades från Norge och Nederländerna via ledningar genom Belgien och Tyskland. Luxemburgs förbrukning av naturgas minskade med 26 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (20). Luxemburg skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (21). |
| --- | --- |

(33)

Luxemburgs energisystem kännetecknas av ett högt importberoende av fossila bränslen. Landet är en stor nettoimportör av energi. Det är nästan helt beroende av import av primärenergi med en beroendegrad på 92 % år 2021. Luxemburgs energimix bestod av 69 % olja och 18 % naturgas, medan 12 % kom från förnybara energikällor, vilka nådde en kapacitet på 572 MW år 2022. Luxemburg importerar ingen olja från Ryssland. När det gäller gas är landet endast i begränsad utsträckning beroende av Ryssland, då nästan 100 % av den gas Luxemburg förbrukade importerades från Norge och Nederländerna via ledningar genom Belgien och Tyskland. Luxemburgs förbrukning av naturgas minskade med 26 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (20). Luxemburg skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (21).

| (34) | Luxemburg är i hög grad sammanlänkat när det gäller både el och gas, men det behövs vidare investeringar i och med den ökande produktionen av förnybar energi och energibehovet. Luxemburg måste hantera utmaningen med det otillräckliga bostadsutbudet och samtidigt uppnå sina energi- och klimatmål. Det befintliga bostadsbeståndet behöver också renoveras. Med 20,8 % av den totala energibesparingspotentialen (i GWh) utgör sektorn för bostadsbyggande och renovering den näst största källan till sammanlagd energibesparingspotential fram till 2030. I omkring 89 % av bostadshusen används uppvärmningssystem med fossila bränslen (eldningsolja och naturgas). Kommunerna har en viktig roll i detta avseende. Trafikstockningar inverkar negativt på ekonomin och på miljöhållbarheten. Transporter står för en betydande andel av oljeförbrukningen och för 59 % av de totala utsläppen av växthusgaser, vilket kan jämföras med ett unionsgenomsnitt på 24 % 2019. Luxemburg har antagit vissa relevanta åtgärder för bättre hållbarhet inom transport, men fler och mer målinriktade insatser skulle bidra avsevärt till att minska oljeberoendet och växthusgasutsläppen. Detta återspeglas i Luxemburgs integrerade nationella energi- och klimatplan, som innehåller målet att 40 % av landets fordonspark ska vara elfordon och laddhybridfordon år 2030. Luxemburg har satt som mål att bli klimatneutralt till senast 2050. Landet har på senare år gjort avsevärda framsteg avseende förnybar energi, men är fortfarande en av de medlemsstater som har lägst andel av denna typ av energi. Det behövs ytterligare höjda ambitioner att minska växthusgasutsläppen och öka den förnybara energin och energieffektiviteten om Luxemburg ska kunna nå sina energimål för 2030 – att 25 % av landets energi ska komma från förnybara källor och att den slutliga energianvändningen ska minskas med 40 % till 44 % jämfört med 2007. |
| --- | --- |

(34)

Luxemburg är i hög grad sammanlänkat när det gäller både el och gas, men det behövs vidare investeringar i och med den ökande produktionen av förnybar energi och energibehovet. Luxemburg måste hantera utmaningen med det otillräckliga bostadsutbudet och samtidigt uppnå sina energi- och klimatmål. Det befintliga bostadsbeståndet behöver också renoveras. Med 20,8 % av den totala energibesparingspotentialen (i GWh) utgör sektorn för bostadsbyggande och renovering den näst största källan till sammanlagd energibesparingspotential fram till 2030. I omkring 89 % av bostadshusen används uppvärmningssystem med fossila bränslen (eldningsolja och naturgas). Kommunerna har en viktig roll i detta avseende. Trafikstockningar inverkar negativt på ekonomin och på miljöhållbarheten. Transporter står för en betydande andel av oljeförbrukningen och för 59 % av de totala utsläppen av växthusgaser, vilket kan jämföras med ett unionsgenomsnitt på 24 % 2019. Luxemburg har antagit vissa relevanta åtgärder för bättre hållbarhet inom transport, men fler och mer målinriktade insatser skulle bidra avsevärt till att minska oljeberoendet och växthusgasutsläppen. Detta återspeglas i Luxemburgs integrerade nationella energi- och klimatplan, som innehåller målet att 40 % av landets fordonspark ska vara elfordon och laddhybridfordon år 2030. Luxemburg har satt som mål att bli klimatneutralt till senast 2050. Landet har på senare år gjort avsevärda framsteg avseende förnybar energi, men är fortfarande en av de medlemsstater som har lägst andel av denna typ av energi. Det behövs ytterligare höjda ambitioner att minska växthusgasutsläppen och öka den förnybara energin och energieffektiviteten om Luxemburg ska kunna nå sina energimål för 2030 – att 25 % av landets energi ska komma från förnybara källor och att den slutliga energianvändningen ska minskas med 40 % till 44 % jämfört med 2007.

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Luxemburg har utökat insatserna för kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare i sektorer på tillbakagång eller i omvandling, men det råder fortfarande brist på arbetskraft i vissa yrken, däribland förvaltnings- och planeringschefer. Denna brist på arbetskraft kan bli en potentiell flaskhals i den gröna omställningen och i genomförandet av REPowerEU. |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Luxemburg har utökat insatserna för kompetensutveckling och omskolning av arbetstagare i sektorer på tillbakagång eller i omvandling, men det råder fortfarande brist på arbetskraft i vissa yrken, däribland förvaltnings- och planeringschefer. Denna brist på arbetskraft kan bli en potentiell flaskhals i den gröna omställningen och i genomförandet av REPowerEU.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (22) återspeglas i rekommendation 1.

| (37) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Luxemburg bidrar rekommendationerna 1, 2 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Luxemburg bidrar rekommendationerna 1, 2 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 4,8 % (23).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Minska riskerna på bostadsmarknaden, särskilt genom att minska avdragsrätten för bolåneräntor och genom att vidta åtgärder för att öka utbudet av byggbar mark. Gripa sig an pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, särskilt genom att begränsa möjligheterna till förtidspension och öka sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare. Utöka insatserna för att ändamålsenligt hantera aggressiv skatteplanering, särskilt genom att säkerställa tillräcklig beskattning av utgående ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av den reviderade återhämtnings- och resiliensplanen och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Höja resultaten i skolutbildningen och främja lika möjligheter för alla elever, i synnerhet genom att anpassa undervisningen efter behoven hos mindre gynnade elever och elever med olika språklig bakgrund.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen genom att påskynda införandet av förnybar energi, öka elöverföringskapaciteten, förenkla tillståndsförfaranden och investera i energieffektivitet inom såväl bostadssektorn som andra sektorer. Stödja kommunerna med att ta fram detaljerade lokala planer för att införa förnybar energi, inbegripet vindkraft och solceller, och system för fjärrvärme och fjärrkyla. Ytterligare främja elektrifieringen av transporter och investera i kollektivtrafiknät och infrastruktur. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10155/21 INIT; ST 10155/21 ADD 1.

6

(7)  Skattekrediter som ska betalas kan överstiga skatteskulden och påverka såväl icke skattskyldiga som skattskyldiga; de klassificeras därför som utgifter i nationalräkenskaperna (ENS 2010, artiklarna 20.167 och 20.168).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 73).

8

(9)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

9

(10)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP, på grund av en minskning av ”Andra kapitaltransfereringar”, främst kopplade till utfasningen av företagsstöd och återhämtningsstöd i samband med covid-19-pandemin (återhämtnings- och solidaritetsfonden för företag).

10

(11)  För BNP i löpande priser är bilden något annorlunda; i stabilitetsprogrammet för 2023 förutspås en nominell tillväxt i BNP på 4,7 % 2023 och 6,0 % 2024, medan kommissionens vårprognos 2023 visar på en högre takt på 7,1 % 2023 och en jämförbar takt på 5,9 % 2024.

11

(12)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

12

(13)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Luxemburgs nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2022, EUT C 334, 1.9.2022, s. 128.

13

(14)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Luxemburgs potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 7,8 % i nominella termer.

14

(15)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett neutralt bidrag till BNP.

15

(16)  Kommissionens definition av energiåtgärder omfattar endast finanspolitiska åtgärder som direkt påverkar energipriserna eller ger tillfälligt inkomststöd för energiförbrukning. Allmänna stödåtgärder mot inflation klassificeras inte som energiåtgärder, vilket förklarar varför de beräknade budgetkostnaderna för energistödåtgärder skiljer sig mellan stabilitetsprogrammet för 2023 och kommissionens vårprognos 2023.

16

(17)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

17

(18)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

18

(19)  Rådets slutsatser om EU:s reviderade förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner på skatteområdet (EUT C 64, 21.2.2023, s. 17).

19

(20)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

20

(21)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

21

(22)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

22

(23)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

23

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/155 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/155

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Ungerns nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2023

(2023/C 312/17)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Ungern var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Ungern var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 11 maj 2021 lämnade Ungern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 15 december 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Ungern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 11 maj 2021 lämnade Ungern in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 15 december 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Ungern på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 2 maj 2023 lämnade Ungern in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Ungerns halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. En ny lag om rättsväsendet trädde i kraft den 1 juni 2023. |
| --- | --- |

(10)

Den 2 maj 2023 lämnade Ungern in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Ungerns halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. En ny lag om rättsväsendet trädde i kraft den 1 juni 2023.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Ungern. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Ungerns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Ungerns framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Ungern. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Ungerns genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Ungerns framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Ungern och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Ungern har makroekonomiska obalanser. I synnerhet har sårbarheter kopplade till ett mycket kraftigt pristryck och behoven av utländsk och offentlig finansiering ökat och är betydande. Inflationen har ökat avsevärt och har ännu inte börjat dämpas på ett synbart sätt. Om inflationen skulle ligga kvar på en hög nivå under en längre tid skulle det ytterligare urholka konkurrenskraften och det skulle kunna leda till att finansieringskostnaderna förblev höga. Det nuvarande stora underskottet i bytesbalansen ökade kraftigt av de högre energipriserna 2022 och de utländska kortfristiga skulderna har ökat. Förbättringen av bytesbalansen 2023 och 2024 är beroende av den förväntade ytterligare avmattningen av energipriserna, men det nuvarande underskottet i bytesbalansen förväntas ändå förbli icke försumbart 2023 och 2024. Ekonomins höga energiintensitet är viktig för den nuvarande utvecklingen av bytesbalansen. Underskottet i de offentliga finanserna har varit stort, till viss del beroende på de politiska åtgärderna för att hantera pandemin och energikriserna, och står för en stor del av den externa upplåningen i ekonomin. Den offentliga skuldkvoten sjönk till följd av en markant nominell BNP-tillväxt men det kan hotas av en avmattning i aktiviteten och fortsatt höga underskott. Statens lånekostnader har ökat sedan 2021 och regeringen står inför en ökad räntebörda, medan skuldlöptiden är relativt kort. Bostadspriserna fördubblades under fem år men prisökningarna stannade upp i slutet av 2022. Sannolikheten för ett betydande nominellt prisfall tycks dock begränsad mot bakgrund av hushållens låga skuldsättning, och även med tanke på den nuvarande höginflationsekonomin. De identifierade sårbarheterna har förvärrats av inkonsekvent politik. Effektiv samordning och klar avgränsning av den makroekonomiska politiken, understött av en stark institutionell politisk ram, är ytterst viktigt både för att skydda den finanspolitiska och externa hållbarheten och för att förankra förväntningarna. Ett punktligt och fullständigt genomförande av de strukturreformer som ingår i Ungerns återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till att minska den makroekonomiska sårbarheten och stödja tillväxt och anpassning på medellång sikt. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Ungern och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Ungern har makroekonomiska obalanser. I synnerhet har sårbarheter kopplade till ett mycket kraftigt pristryck och behoven av utländsk och offentlig finansiering ökat och är betydande. Inflationen har ökat avsevärt och har ännu inte börjat dämpas på ett synbart sätt. Om inflationen skulle ligga kvar på en hög nivå under en längre tid skulle det ytterligare urholka konkurrenskraften och det skulle kunna leda till att finansieringskostnaderna förblev höga. Det nuvarande stora underskottet i bytesbalansen ökade kraftigt av de högre energipriserna 2022 och de utländska kortfristiga skulderna har ökat. Förbättringen av bytesbalansen 2023 och 2024 är beroende av den förväntade ytterligare avmattningen av energipriserna, men det nuvarande underskottet i bytesbalansen förväntas ändå förbli icke försumbart 2023 och 2024. Ekonomins höga energiintensitet är viktig för den nuvarande utvecklingen av bytesbalansen. Underskottet i de offentliga finanserna har varit stort, till viss del beroende på de politiska åtgärderna för att hantera pandemin och energikriserna, och står för en stor del av den externa upplåningen i ekonomin. Den offentliga skuldkvoten sjönk till följd av en markant nominell BNP-tillväxt men det kan hotas av en avmattning i aktiviteten och fortsatt höga underskott. Statens lånekostnader har ökat sedan 2021 och regeringen står inför en ökad räntebörda, medan skuldlöptiden är relativt kort. Bostadspriserna fördubblades under fem år men prisökningarna stannade upp i slutet av 2022. Sannolikheten för ett betydande nominellt prisfall tycks dock begränsad mot bakgrund av hushållens låga skuldsättning, och även med tanke på den nuvarande höginflationsekonomin. De identifierade sårbarheterna har förvärrats av inkonsekvent politik. Effektiv samordning och klar avgränsning av den makroekonomiska politiken, understött av en stark institutionell politisk ram, är ytterst viktigt både för att skydda den finanspolitiska och externa hållbarheten och för att förankra förväntningarna. Ett punktligt och fullständigt genomförande av de strukturreformer som ingår i Ungerns återhämtnings- och resiliensplan förväntas bidra till att minska den makroekonomiska sårbarheten och stödja tillväxt och anpassning på medellång sikt.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Ungerns underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 6,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 76,6 % av BNP i slutet av 2021 till 73,3 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Ungerns budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Ungern bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när budgeten för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Ungerns underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 6,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 76,6 % av BNP i slutet av 2021 till 73,3 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Ungerns budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Ungern bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när budgeten för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bränslen, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade subventioner till allmännyttiga företag för förluster till följd av tak på hushållens energipriser, och stödsystem för energiintensiva företag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på oförutsedda vinster för energiproducenter och energileverantörer, nämligen en tillfällig skatt på spridningen mellan Brent-olja och Uralolja, en tillfällig skatt på energileverantörers inkomst och en tillfällig ökning av gruvdriftsavgifter. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,0 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 1,9 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en sänkning av punktskatterna på bränslen, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade subventioner till allmännyttiga företag för förluster till följd av tak på hushållens energipriser, och stödsystem för energiintensiva företag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på oförutsedda vinster för energiproducenter och energileverantörer, nämligen en tillfällig skatt på spridningen mellan Brent-olja och Uralolja, en tillfällig skatt på energileverantörers inkomst och en tillfällig ökning av gruvdriftsavgifter. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,0 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,1 % av BNP 2022, från 1,9 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Ungern (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Ungern (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 0,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Ungern att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,5 % av BNP 2022 (2,1 % av BNP 2021). Minskningen av utgifter som finansieras av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på ett lägre utnyttjande av de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Ungern upprätthöll därför inte nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i överensstämmelse med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Ungern hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 0,4 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Ungern att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,5 % av BNP 2022 (2,1 % av BNP 2021). Minskningen av utgifter som finansieras av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på ett lägre utnyttjande av de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Ungern upprätthöll därför inte nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i överensstämmelse med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Ungern hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och tiden därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,5 % under 2023 och med 4,0 % under 2024. I kommissionens vårprognos 2023 förutses som jämförelse en lägre real BNP-tillväxt på 0,5 % 2023 och 2,8 % 2024, främst till följd av lägre förväntad tillväxt inom privat konsumtion beroende på lägre förväntad tillväxt av nominella löner och en något högre arbetslöshetsnivå. Kommissionen förutser även att den offentliga konsumtionen och nettoexporten kommer att öka mindre. Den nominella BNP-tillväxt som förväntas enligt kommissionens vårprognos 2023 är lägre under prognosperioden beroende på den lägre förväntade BNP-tillväxten och BNP-deflatorn. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och tiden därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,5 % under 2023 och med 4,0 % under 2024. I kommissionens vårprognos 2023 förutses som jämförelse en lägre real BNP-tillväxt på 0,5 % 2023 och 2,8 % 2024, främst till följd av lägre förväntad tillväxt inom privat konsumtion beroende på lägre förväntad tillväxt av nominella löner och en något högre arbetslöshetsnivå. Kommissionen förutser även att den offentliga konsumtionen och nettoexporten kommer att öka mindre. Den nominella BNP-tillväxt som förväntas enligt kommissionens vårprognos 2023 är lägre under prognosperioden beroende på den lägre förväntade BNP-tillväxten och BNP-deflatorn.

| (18) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,9 % av BNP 2023. Minskningen 2023 avspeglar främst högre skatteintäkter som drivs av den höga inflationen och tillfälliga skatter på oförutsedda vinster och sektorsskatter som beräknas uppgå till 1,5 % av BNP 2023. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 73,3 % i slutet av 2022 till 69,7 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,0 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 70,7 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på den lägre BNP-tillväxten och BNP-deflatorn i kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 3,9 % av BNP 2023. Minskningen 2023 avspeglar främst högre skatteintäkter som drivs av den höga inflationen och tillfälliga skatter på oförutsedda vinster och sektorsskatter som beräknas uppgå till 1,5 % av BNP 2023. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 73,3 % i slutet av 2022 till 69,7 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,0 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 70,7 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på den lägre BNP-tillväxten och BNP-deflatorn i kommissionens vårprognos 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt subventioner till allmännyttiga företag för förluster till följd av tak på hushållens energipriser, och stödsystem för energiintensiva företag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenseras fortfarande delvis av skatter på oförutsedda vinster för energileverantörer. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,2 % av BNP 2023 (10). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och de flesta av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta ska inga riktade stödåtgärder beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11). |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt subventioner till allmännyttiga företag för förluster till följd av tak på hushållens energipriser, och stödsystem för energiintensiva företag. Kostnaden för dessa åtgärder kompenseras fortfarande delvis av skatter på oförutsedda vinster för energileverantörer. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,2 % av BNP 2023 (10). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och de flesta av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta ska inga riktade stödåtgärder beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11).

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Ungern att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Ungern bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Ungerns rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Ungern att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Ungern bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Ungerns rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en stram inriktning på finanspolitiken (+ 4,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,4 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 2,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,6 procentenheter (13). Ungern planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, även om de nationellt finansierade investeringarna inte förväntas upprätthållas. Ungern planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom utveckling av elnätet, modernisering av förortståg, stöd till användning av solpaneler på bostadshus, tillhandahållande av bärbara datorer till lärare och elever i grund- och gymnasieskolor och digitaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvården, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en stram inriktning på finanspolitiken (+ 4,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,4 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 2,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,6 procentenheter (13). Ungern planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, även om de nationellt finansierade investeringarna inte förväntas upprätthållas. Ungern planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom utveckling av elnätet, modernisering av förortståg, stöd till användning av solpaneler på bostadshus, tillhandahållande av bärbara datorer till lärare och elever i grund- och gymnasieskolor och digitaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvården, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024. Minskningen 2024 avspeglar främst en avsevärd minskning av offentliga utgifter som andel av GDP, i synnerhet för fasta bruttoinvesteringar, insatsförbrukning och ersättningar till anställda. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 66,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2024. Detta är högre än det underskott som beräknats in konvergensprogrammet för 2023, främst till följd av högre förväntade utgifter för fasta bruttoinvesteringar i linje med den senaste utvecklingen och högre insatsförbrukning beroende på kvardröjande inflationstryck. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 71,1 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024. Minskningen 2024 avspeglar främst en avsevärd minskning av offentliga utgifter som andel av GDP, i synnerhet för fasta bruttoinvesteringar, insatsförbrukning och ersättningar till anställda. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 66,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2024. Detta är högre än det underskott som beräknats in konvergensprogrammet för 2023, främst till följd av högre förväntade utgifter för fasta bruttoinvesteringar i linje med den senaste utvecklingen och högre insatsförbrukning beroende på kvardröjande inflationstryck. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 71,1 %, i slutet av 2024.

| (23) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av en del av energistödåtgärderna under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en nettokostnad för energistödåtgärder på 0,4 % av BNP 2024, jämfört med 1,2 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte helt prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av en del av energistödåtgärderna under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en nettokostnad för energistödåtgärder på 0,4 % av BNP 2024, jämfört med 1,2 % av BNP 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte helt prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 4,4 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska den underliggande inflationen, som är långt över EU-genomsnittet och som skulle kunna leda till förlorad konkurrenskraft om den blir bestående, och till att skydda utlandsställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattning skulle detta leda till en lägre ökning av de primära nettoutgifterna än vad som rekommenderats för 2024. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 4,4 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer också att bidra till att minska den underliggande inflationen, som är långt över EU-genomsnittet och som skulle kunna leda till förlorad konkurrenskraft om den blir bestående, och till att skydda utlandsställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattning skulle detta leda till en lägre ökning av de primära nettoutgifterna än vad som rekommenderats för 2024.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 7,0 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som planeras enligt kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödåtgärder vilket beror på högre utgifter för insatsförbrukning och för fasta bruttoinvesteringar och den förväntade utfasningen av tillfälliga skatter på oförutsedda vinster och sektorsskatter. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 7,0 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som planeras enligt kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från en fullständig utfasning av energistödåtgärder vilket beror på högre utgifter för insatsförbrukning och för fasta bruttoinvesteringar och den förväntade utfasningen av tillfälliga skatter på oförutsedda vinster och sektorsskatter.

| (26) | Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 5,1 % av BNP 2023 till 3,7 % av BNP 2024. Den minskade investeringsnivån avspeglar minskade nationellt finansierade investeringar och minskade investeringar finansierade av unionen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 5,1 % av BNP 2023 till 3,7 % av BNP 2024. Den minskade investeringsnivån avspeglar minskade nationellt finansierade investeringar och minskade investeringar finansierade av unionen.

| (27) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,9 % av BNP 2025, 1,4 % 2026 och 0,9 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 66,7 % i slutet av 2024 till 56,3 % till slutet av 2027. |
| --- | --- |

(27)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,9 % av BNP 2025, 1,4 % 2026 och 0,9 % 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 66,7 % i slutet av 2024 till 56,3 % till slutet av 2027.

| (28) | Penning-, finans- och den ekonomiska utvecklingspolitiken bemötte inte den senaste tidens ekonomiska utmaningar på ett samordnat sätt, vilket minskade de övergripande politiska åtgärdernas effektivitet. Penningpolitiken började stramas åt 2021 men den finanspolitiska expansionen fortsatte fram till början av 2022. Ett flertal tillfälliga politiska åtgärder som införts sedan 2021 har haft som syfte att upprätthålla hushållens köpkraft på ett oriktat sätt, genom pris- och räntetak och genom energisubventioner som är betungande för de offentliga finanserna. Pristak infördes på motorbränslen och vissa baslivsmedel. Räntetak infördes på hypotekslån med rörlig ränta, lån till små och medelstora företag, vissa studielån och stora bankinsättningar. Majoriteten av dessa avvecklas 2023. Kostnaden för åtgärderna har främst burits av företag och finanssektorn, genom högre indirekta skatter, och deras snedvridande effekter har bidragit till minskad inhemsk produktion och högre priser bland produkter som inte direkt påverkas av taken. De har även hindrat justeringen av efterfrågan till de nya ekonomiska förutsättningarna. Ekonomisk utvecklingspolitik har grundats på system för subventionerade lån för att hjälpa företag att anpassa sig till ekonomiska chocker. Ett omfattande system för subventionerade lån med fast ränta infördes i februari 2023 för att stödja företag som står inför ökande energikostnader. Pris- och räntetaken och de subventionerade lånen har motverkat de penningpolitiska åtgärderna för att minska inflationen, bland annat genom att göra centralbankens instrument mindre effektiva. Europeiska centralbanken har konstaterat att vissa lagstiftningsåtgärder, inbegripet taket på bankinlåningsräntor, hindrar bedrivandet av en effektiv penningpolitik. |
| --- | --- |

(28)

Penning-, finans- och den ekonomiska utvecklingspolitiken bemötte inte den senaste tidens ekonomiska utmaningar på ett samordnat sätt, vilket minskade de övergripande politiska åtgärdernas effektivitet. Penningpolitiken började stramas åt 2021 men den finanspolitiska expansionen fortsatte fram till början av 2022. Ett flertal tillfälliga politiska åtgärder som införts sedan 2021 har haft som syfte att upprätthålla hushållens köpkraft på ett oriktat sätt, genom pris- och räntetak och genom energisubventioner som är betungande för de offentliga finanserna. Pristak infördes på motorbränslen och vissa baslivsmedel. Räntetak infördes på hypotekslån med rörlig ränta, lån till små och medelstora företag, vissa studielån och stora bankinsättningar. Majoriteten av dessa avvecklas 2023. Kostnaden för åtgärderna har främst burits av företag och finanssektorn, genom högre indirekta skatter, och deras snedvridande effekter har bidragit till minskad inhemsk produktion och högre priser bland produkter som inte direkt påverkas av taken. De har även hindrat justeringen av efterfrågan till de nya ekonomiska förutsättningarna. Ekonomisk utvecklingspolitik har grundats på system för subventionerade lån för att hjälpa företag att anpassa sig till ekonomiska chocker. Ett omfattande system för subventionerade lån med fast ränta infördes i februari 2023 för att stödja företag som står inför ökande energikostnader. Pris- och räntetaken och de subventionerade lånen har motverkat de penningpolitiska åtgärderna för att minska inflationen, bland annat genom att göra centralbankens instrument mindre effektiva. Europeiska centralbanken har konstaterat att vissa lagstiftningsåtgärder, inbegripet taket på bankinlåningsräntor, hindrar bedrivandet av en effektiv penningpolitik.

| (29) | Brister i planeringen och genomförandet av budgeten har ökat den expansiva snedvridningen av finanspolitiken och har därför bidragit till många av Ungerns nuvarande makroekonomiska utmaningar. Sedan 2016 har det mycket tidiga antagandet av årliga budgetar försämrat kvaliteten på de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna. Olika regler om budgetär flexibilitet och stora budgetreserver möjliggjorde högre diskretionära utgifter, vilket ökade finanspolitikens konjunkturförstärkande egenskaper. Ad hoc-beslut om utgifter fattades ofta vid slutet av budgetåret eller antogs genom regeringsdekret under året utan adekvat parlamentarisk tillsyn och offentligt samråd, vilket i sin tur ledde till minskad insyn i budgeten. Det nationella finanspolitiska ramverket har inte förhindrat höga underskott i de offentliga finanserna på grund av brister i utformningen av landets finanspolitiska regler, däribland en skuldregel med konjunkturförstärkande egenskaper, det bristande genomförandet av budgetplaneringen på medellång sikt, som undergrävts ytterligare av de särskilda bestämmelserna i ordningen för ”risktillstånd”, och den begränsade rollen och resurserna för det finanspolitiska rådet. Det nationella finanspolitiska rådets begränsade mandat och resurser hindrar dess effektivitet när det gäller att styra offentliga diskussioner om finanspolitiska frågor. |
| --- | --- |

(29)

Brister i planeringen och genomförandet av budgeten har ökat den expansiva snedvridningen av finanspolitiken och har därför bidragit till många av Ungerns nuvarande makroekonomiska utmaningar. Sedan 2016 har det mycket tidiga antagandet av årliga budgetar försämrat kvaliteten på de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna. Olika regler om budgetär flexibilitet och stora budgetreserver möjliggjorde högre diskretionära utgifter, vilket ökade finanspolitikens konjunkturförstärkande egenskaper. Ad hoc-beslut om utgifter fattades ofta vid slutet av budgetåret eller antogs genom regeringsdekret under året utan adekvat parlamentarisk tillsyn och offentligt samråd, vilket i sin tur ledde till minskad insyn i budgeten. Det nationella finanspolitiska ramverket har inte förhindrat höga underskott i de offentliga finanserna på grund av brister i utformningen av landets finanspolitiska regler, däribland en skuldregel med konjunkturförstärkande egenskaper, det bristande genomförandet av budgetplaneringen på medellång sikt, som undergrävts ytterligare av de särskilda bestämmelserna i ordningen för ”risktillstånd”, och den begränsade rollen och resurserna för det finanspolitiska rådet. Det nationella finanspolitiska rådets begränsade mandat och resurser hindrar dess effektivitet när det gäller att styra offentliga diskussioner om finanspolitiska frågor.

| (30) | Bostadspriserna har ökat kraftigt i Ungern under det senaste årtiondet, medan bostadsutbudet har förblivit begränsat. Dåligt riktade subventionsordningar för bostadsköp, även tillgängliga för hushåll med högre inkomst som redan äger en bostad, har bidragit till den senaste tidens prisökningar. Subventioner för bostadsbyggande, inbegripet bidrag, subventionerade lån och förmånliga mervärdesskattesatser, är på samma sätt oriktade. |
| --- | --- |

(30)

Bostadspriserna har ökat kraftigt i Ungern under det senaste årtiondet, medan bostadsutbudet har förblivit begränsat. Dåligt riktade subventionsordningar för bostadsköp, även tillgängliga för hushåll med högre inkomst som redan äger en bostad, har bidragit till den senaste tidens prisökningar. Subventioner för bostadsbyggande, inbegripet bidrag, subventionerade lån och förmånliga mervärdesskattesatser, är på samma sätt oriktade.

| (31) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Ungern sin avsikt att begära upp till 6 600 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Det är lika viktigt för Ungern att säkerställa en adekvat administrativ kapacitet för att fullgöra åtagandena enligt återhämtnings- och resiliensplanen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Ungerns strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. Genomförandet av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan har försenats avsevärt på grund av det sena antagandet av rådets genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan i december 2022. Ett snabbt och stabilt genomförande av planen skulle kräva att 27 delmål som rör stärkandet av rättsväsendets oberoende och skyddet av unionens ekonomiska intressen uppfylls. Ingen betalning inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen är möjlig innan dessa delmål har genomförts korrekt och till fullo. Ungerns REPowerEU-bidrag uppgår till 701,6 miljoner EUR. Ungern planerar att använda REPowerEU-bidraget och ytterligare lån till energirelaterade investeringar. |
| --- | --- |

(31)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Ungern sin avsikt att begära upp till 6 600 000 000 EUR i ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen på grund av den tillfälliga karaktären hos faciliteten som gäller fram till 2026. Det är lika viktigt för Ungern att säkerställa en adekvat administrativ kapacitet för att fullgöra åtagandena enligt återhämtnings- och resiliensplanen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Ungerns strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. Genomförandet av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan har försenats avsevärt på grund av det sena antagandet av rådets genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Ungerns återhämtnings- och resiliensplan i december 2022. Ett snabbt och stabilt genomförande av planen skulle kräva att 27 delmål som rör stärkandet av rättsväsendets oberoende och skyddet av unionens ekonomiska intressen uppfylls. Ingen betalning inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen är möjlig innan dessa delmål har genomförts korrekt och till fullo. Ungerns REPowerEU-bidrag uppgår till 701,6 miljoner EUR. Ungern planerar att använda REPowerEU-bidraget och ytterligare lån till energirelaterade investeringar.

| (32) | Kommissionen godkände alla Ungerns sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Ungern. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen godkände alla Ungerns sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Ungern.

| (33) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Ungern inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till fattigdom och arbetsmarknadskonkurrens inom tjänste- och energisektorn. |
| --- | --- |

(33)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Ungern inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till fattigdom och arbetsmarknadskonkurrens inom tjänste- och energisektorn.

| (34) | Även om fattigdomsindikatorerna överlag har förbättrats under det senaste årtiondet har den relativa situationen försämrats för vissa utsatta grupper, såsom låginkomsthushåll, barn, personer med funktionsnedsättning, romer och människor som bor i avlägsna samhällen på landsbygden. Den allvarliga materiella och sociala fattigdomen är en av de högsta i unionen och skillnaderna mellan olika regioner är betydande. Den är särskilt hög bland barn och romer. Utsatta grupper har svårt att få tillgång till socialt bistånd, utbildning, hälso- och sjukvård och tjänster för att söka arbete. Hushåll utan en stabil inkomst har ett försvagat socialt skyddsnät. Skattesystemet belastar lågavlönade arbetstagare på ett oproportionerligt sätt. De viktigaste inkomstkällorna för låginkomsthushåll har inte hållit jämna steg med levnadskostnaderna under det senaste årtiondet. Tillräckligheten för minimiinkomst är en av de lägsta i EU. Den senaste tidens ökade energi- och livsmedelspriser medför en oproportionerligt tung börda för låginkomsttagare, medan stödåtgärder i huvudsak är oriktade. Den senaste ändringen av lagstiftningen om socialt skydd minskade statens ansvar att tillhandahålla social omsorg. |
| --- | --- |

(34)

Även om fattigdomsindikatorerna överlag har förbättrats under det senaste årtiondet har den relativa situationen försämrats för vissa utsatta grupper, såsom låginkomsthushåll, barn, personer med funktionsnedsättning, romer och människor som bor i avlägsna samhällen på landsbygden. Den allvarliga materiella och sociala fattigdomen är en av de högsta i unionen och skillnaderna mellan olika regioner är betydande. Den är särskilt hög bland barn och romer. Utsatta grupper har svårt att få tillgång till socialt bistånd, utbildning, hälso- och sjukvård och tjänster för att söka arbete. Hushåll utan en stabil inkomst har ett försvagat socialt skyddsnät. Skattesystemet belastar lågavlönade arbetstagare på ett oproportionerligt sätt. De viktigaste inkomstkällorna för låginkomsthushåll har inte hållit jämna steg med levnadskostnaderna under det senaste årtiondet. Tillräckligheten för minimiinkomst är en av de lägsta i EU. Den senaste tidens ökade energi- och livsmedelspriser medför en oproportionerligt tung börda för låginkomsttagare, medan stödåtgärder i huvudsak är oriktade. Den senaste ändringen av lagstiftningen om socialt skydd minskade statens ansvar att tillhandahålla social omsorg.

| (35) | Den övergripande sysselsättningsgraden är relativt hög men vissa utsatta grupper, såsom romer, lågutbildade, kvinnor med omsorgsansvar och personer med funktionsnedsättningar, har svårt att komma in på den öppna arbetsmarknaden på grund av svagheter när det gäller skolgång, utbildning, sociala trygghetssystem och stödstrukturer för arbetssökande. Skillnaderna i sysselsättningsgrad för lågutbildade, romer och personer med funktionsnedsättningar är ihållande höga. En av fem kvinnor som söker anställning stängs ute från arbetsmarknaden på grund av omsorgsansvar för barn eller anhöriga med funktionsnedsättningar. Förmånerna och tillgången till effektiva aktiva arbetsmarknadsåtgärder för utsatta grupper är otillräckliga. Arbetslöshetsersättningens varaktighet är tre månader, medan den genomsnittliga längden på arbetslösheten var 9,4 månader, baserat på data från arbetskraftsundersökningen 2022. Fyra av tio registrerade arbetslösa är utan förmåner. Den långa genomsnittliga registreringstiden tyder på kapacitetsutmaningar hos den offentliga arbetsförmedlingen. Andelen arbetssökande med låg grundkompetens är mer än dubbelt så mycket jämfört med det nationella genomsnittet. Andelen vuxna som deltar i utbildning är fortsatt låg, i synnerhet bland lågutbildade och arbetslösa. |
| --- | --- |

(35)

Den övergripande sysselsättningsgraden är relativt hög men vissa utsatta grupper, såsom romer, lågutbildade, kvinnor med omsorgsansvar och personer med funktionsnedsättningar, har svårt att komma in på den öppna arbetsmarknaden på grund av svagheter när det gäller skolgång, utbildning, sociala trygghetssystem och stödstrukturer för arbetssökande. Skillnaderna i sysselsättningsgrad för lågutbildade, romer och personer med funktionsnedsättningar är ihållande höga. En av fem kvinnor som söker anställning stängs ute från arbetsmarknaden på grund av omsorgsansvar för barn eller anhöriga med funktionsnedsättningar. Förmånerna och tillgången till effektiva aktiva arbetsmarknadsåtgärder för utsatta grupper är otillräckliga. Arbetslöshetsersättningens varaktighet är tre månader, medan den genomsnittliga längden på arbetslösheten var 9,4 månader, baserat på data från arbetskraftsundersökningen 2022. Fyra av tio registrerade arbetslösa är utan förmåner. Den långa genomsnittliga registreringstiden tyder på kapacitetsutmaningar hos den offentliga arbetsförmedlingen. Andelen arbetssökande med låg grundkompetens är mer än dubbelt så mycket jämfört med det nationella genomsnittet. Andelen vuxna som deltar i utbildning är fortsatt låg, i synnerhet bland lågutbildade och arbetslösa.

| (36) | Den sociala dialogen är fortfarande bland de svagaste i unionen och har nyligen försämrats ytterligare. Det huvudsakliga trepartsorganet fungerar huvudsakligen som ett forum för informationsutbyte och samråd och har ingen formell rättslig ram, och det saknas även en meningsfull dialog med undantag för fastställande av minimilön. Medan bristen på lärare är en växande utmaning har nya rättsliga bestämmelser begränsat lärares rättigheter till kollektiva åtgärder och vidgat möjligheterna för arbetsgivare att retroaktivt säga upp lärare som deltar i civil olydnad för att protestera mot arbetsförhållanden. Nyligen genomförda reformer, införda utan meningsfull dialog med de relevanta fackförbunden, påverkade arbetsvillkoren negativt och försvagade hälso- och sjukvårdspersonals möjligheter att föra sin egen talan. |
| --- | --- |

(36)

Den sociala dialogen är fortfarande bland de svagaste i unionen och har nyligen försämrats ytterligare. Det huvudsakliga trepartsorganet fungerar huvudsakligen som ett forum för informationsutbyte och samråd och har ingen formell rättslig ram, och det saknas även en meningsfull dialog med undantag för fastställande av minimilön. Medan bristen på lärare är en växande utmaning har nya rättsliga bestämmelser begränsat lärares rättigheter till kollektiva åtgärder och vidgat möjligheterna för arbetsgivare att retroaktivt säga upp lärare som deltar i civil olydnad för att protestera mot arbetsförhållanden. Nyligen genomförda reformer, införda utan meningsfull dialog med de relevanta fackförbunden, påverkade arbetsvillkoren negativt och försvagade hälso- och sjukvårdspersonals möjligheter att föra sin egen talan.

| (37) | Under den senaste tiden har det förekommit inblandning från de offentliga myndigheterna i ett flertal marknader, med resultatet att rättssäkerheten har försvagats. Denna inblandning tenderade att avskräcka från eller begränsa unionsinvesteringar och utländska investeringar i vissa marknader, vilket har möjliggjort uppköp av företag av statsägda eller privata företag med nära band till regeringen. Inblandningen får även allvarliga följder för den inre marknadens grundläggande principer och rättsstatsprincipen, genom att minska möjligheterna till hållbar ekonomisk tillväxt. Till exempel utsätts specifika företag och industrier för diskriminerande behandling genom anpassade skatter, pristak och föreskrifter som införs med kort varsel och utan föregående samråd. Sedan 2020 har regeringen även utnyttjat sina extraordinära befogenheter enligt ”risktillståndet” för att införa sådana åtgärder. Budgetintäkterna från sektorsspecifika skatter är betydande. Nyligen införde regeringen till exempel administrativa pristak och en vinstskatt på 90 % på tillverkningen av cement och keramiska material. Detta är industrier med en hög andel utländskt ägande. I december 2022 höjde regeringen plötsligt skatten för försäkringsbolag och läkemedelsföretag. Bankerna var belastade med ett flexibelt bolånetak, vilket påverkade både deras kapacitet att erbjuda lån och deras lönsamhet. Selektiva och godtyckliga administrativa kontroller, böter och avslag av tillstånd har använts för att utöva otillbörliga påtryckningar på vissa företag, i synnerhet inom detaljhandel och transport. Effektiva rättsmedel tycks saknas mot godtyckliga åtgärder som vidtas av myndigheterna. Detaljhandeln står fortsatt inför oförutsägbara regleringar. Villkoren för att godkänna etableringen av eller ändringar av butiker på över 400 kvadratmeter förefaller inte vara transparenta och tillgången till domstolskontroll kan ifrågasättas. Skatten på detaljhandeln medför en oproportionerlig börda för större företag som inte har sina huvudkontor i Ungern. Regeringen använder regelbundet sin befogenhet för att undanta transaktioner från koncentrationskontroll.
  Effekterna av sådana transaktioner på ekonomin, konkurrensen och den inre marknaden bedöms inte. Kriterierna för undantagen har inte fastställts på ett öppet sätt och det finns inget formellt förfarande för att bestrida dessa kriterier eller själva beslutet. Som ett resultat av interventionerna har statligt eller statsvänligt inhemskt ägande ökat inom bankverksamhet, telekommunikation, allmännyttiga företag, media och radio- och TV-sändningar, till nackdel för utländskt ägande. Baserat på tillkännagivanden från medlemmar av regeringen kan liknande transaktioner förväntas inom försäkring, detaljhandel och transport, i synnerhet när det gäller Budapest Airport. Den minskade förekomsten av utländskt kapital och kunnande, i synnerhet i industrier med högt mervärde såsom bankverksamhet och telekommunikation, riskerar att minska Ungerns möjligheter till produktivitetstillväxt och innovation. |
| --- | --- |

(37)

Under den senaste tiden har det förekommit inblandning från de offentliga myndigheterna i ett flertal marknader, med resultatet att rättssäkerheten har försvagats. Denna inblandning tenderade att avskräcka från eller begränsa unionsinvesteringar och utländska investeringar i vissa marknader, vilket har möjliggjort uppköp av företag av statsägda eller privata företag med nära band till regeringen. Inblandningen får även allvarliga följder för den inre marknadens grundläggande principer och rättsstatsprincipen, genom att minska möjligheterna till hållbar ekonomisk tillväxt. Till exempel utsätts specifika företag och industrier för diskriminerande behandling genom anpassade skatter, pristak och föreskrifter som införs med kort varsel och utan föregående samråd. Sedan 2020 har regeringen även utnyttjat sina extraordinära befogenheter enligt ”risktillståndet” för att införa sådana åtgärder. Budgetintäkterna från sektorsspecifika skatter är betydande. Nyligen införde regeringen till exempel administrativa pristak och en vinstskatt på 90 % på tillverkningen av cement och keramiska material. Detta är industrier med en hög andel utländskt ägande. I december 2022 höjde regeringen plötsligt skatten för försäkringsbolag och läkemedelsföretag. Bankerna var belastade med ett flexibelt bolånetak, vilket påverkade både deras kapacitet att erbjuda lån och deras lönsamhet. Selektiva och godtyckliga administrativa kontroller, böter och avslag av tillstånd har använts för att utöva otillbörliga påtryckningar på vissa företag, i synnerhet inom detaljhandel och transport. Effektiva rättsmedel tycks saknas mot godtyckliga åtgärder som vidtas av myndigheterna. Detaljhandeln står fortsatt inför oförutsägbara regleringar. Villkoren för att godkänna etableringen av eller ändringar av butiker på över 400 kvadratmeter förefaller inte vara transparenta och tillgången till domstolskontroll kan ifrågasättas. Skatten på detaljhandeln medför en oproportionerlig börda för större företag som inte har sina huvudkontor i Ungern. Regeringen använder regelbundet sin befogenhet för att undanta transaktioner från koncentrationskontroll.

Effekterna av sådana transaktioner på ekonomin, konkurrensen och den inre marknaden bedöms inte. Kriterierna för undantagen har inte fastställts på ett öppet sätt och det finns inget formellt förfarande för att bestrida dessa kriterier eller själva beslutet. Som ett resultat av interventionerna har statligt eller statsvänligt inhemskt ägande ökat inom bankverksamhet, telekommunikation, allmännyttiga företag, media och radio- och TV-sändningar, till nackdel för utländskt ägande. Baserat på tillkännagivanden från medlemmar av regeringen kan liknande transaktioner förväntas inom försäkring, detaljhandel och transport, i synnerhet när det gäller Budapest Airport. Den minskade förekomsten av utländskt kapital och kunnande, i synnerhet i industrier med högt mervärde såsom bankverksamhet och telekommunikation, riskerar att minska Ungerns möjligheter till produktivitetstillväxt och innovation.

| (38) | Ungerns energimix bygger på olja och gas, som vardera svarar för omkring en tredjedel av den totala energiförbrukningen. Andelen för kärnkraft och förnybara energikällor är 15 % respektive omkring 14 %. Ungern förlitar sig fortfarande i hög grad på Ryssland för både fossila bränslen och kärnkraft och dess insatser för att minska beroendet av Ryssland går sakta. Tre fjärdedelar av den inhemska gasförbrukningen täcks genom import från Ryssland. 2021 ingick Ungern ett långsiktigt gasförsörjningsavtal med Gazprom och en ändring av det förhandlades fram i april 2023, med möjlighet till ytterligare kvantiteter. Ett minskande beroende av ryska fossila bränslen kommer att kräva betydande ytterligare åtgärder, i synnerhet för att stärka samarbetet med grannländer, inbegripet vid behov när det gäller infrastruktur, för att säkerställa tillgången till alternativa fossila bränslen. Elektrifiering och de planerade investeringarna i energiintensiva industrier kommer att öka behovet av elproduktion. Trots den betydande ökningen av solenergikapaciteten under de senaste åren är andelen kapacitet för förnybar energi fortfarande en av de lägsta i unionen. Installationen av vindkraftparker har tillfälligt upphört och förväntas återupptas efter att rättsliga restriktioner har hävts. Geotermisk energi har underutnyttjats. Det ofta förändrade regelverket innebär flera utmaningar för utvecklingen av förnybar energi. Dessutom skapar elnätets begränsade kapacitet en betydande flaskhals när det gäller att ansluta förnybara energikällor till nätet, medan bristen på flexibilitetslösningar både när det gäller efterfrågan och utbud, och begränsat konsumentinflytande, utgör ett betydande hinder för att utveckla produktionen av grön, förnybar el. En ofullständig integrering på unionens balansmarknad utgör också en missad möjlighet att optimera nätet för ytterligare kapacitet för förnybara energikällor. |
| --- | --- |

(38)

Ungerns energimix bygger på olja och gas, som vardera svarar för omkring en tredjedel av den totala energiförbrukningen. Andelen för kärnkraft och förnybara energikällor är 15 % respektive omkring 14 %. Ungern förlitar sig fortfarande i hög grad på Ryssland för både fossila bränslen och kärnkraft och dess insatser för att minska beroendet av Ryssland går sakta. Tre fjärdedelar av den inhemska gasförbrukningen täcks genom import från Ryssland. 2021 ingick Ungern ett långsiktigt gasförsörjningsavtal med Gazprom och en ändring av det förhandlades fram i april 2023, med möjlighet till ytterligare kvantiteter. Ett minskande beroende av ryska fossila bränslen kommer att kräva betydande ytterligare åtgärder, i synnerhet för att stärka samarbetet med grannländer, inbegripet vid behov när det gäller infrastruktur, för att säkerställa tillgången till alternativa fossila bränslen. Elektrifiering och de planerade investeringarna i energiintensiva industrier kommer att öka behovet av elproduktion. Trots den betydande ökningen av solenergikapaciteten under de senaste åren är andelen kapacitet för förnybar energi fortfarande en av de lägsta i unionen. Installationen av vindkraftparker har tillfälligt upphört och förväntas återupptas efter att rättsliga restriktioner har hävts. Geotermisk energi har underutnyttjats. Det ofta förändrade regelverket innebär flera utmaningar för utvecklingen av förnybar energi. Dessutom skapar elnätets begränsade kapacitet en betydande flaskhals när det gäller att ansluta förnybara energikällor till nätet, medan bristen på flexibilitetslösningar både när det gäller efterfrågan och utbud, och begränsat konsumentinflytande, utgör ett betydande hinder för att utveckla produktionen av grön, förnybar el. En ofullständig integrering på unionens balansmarknad utgör också en missad möjlighet att optimera nätet för ytterligare kapacitet för förnybara energikällor.

| (39) | Ungern har en stor potential till energieffektivitet, i synnerhet i bostadshus. Ungerns förbrukning av naturgas minskade med 20 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period de föregående fem åren, vilket överstiger det minskningsmål på 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16), och detta beror också på åtgärder i den offentliga sektorn och ändringen av det system för pristak på energi som tillämpats på hushåll. Ungern uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Trots förändringarna på senare tid innebär systemet för administrativa priser för energi att prissignaler inte fungerar som de ska och att det inte går att skapa tillräckliga incitament för energibesparingar. Pristak tillämpas enhetligt på alla hushåll. Höginkomsthushåll får också ta del av det subventionerade administrativa priset, medan låginkomsthushåll ofta bor i mindre energieffektiva hem. Riktade åtgärder för låginkomsthushåll skulle vara mer effektivt både för att stötta sårbara hushåll och uppnå energibesparingar. |
| --- | --- |

(39)

Ungern har en stor potential till energieffektivitet, i synnerhet i bostadshus. Ungerns förbrukning av naturgas minskade med 20 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period de föregående fem åren, vilket överstiger det minskningsmål på 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16), och detta beror också på åtgärder i den offentliga sektorn och ändringen av det system för pristak på energi som tillämpats på hushåll. Ungern uppmanas att fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Trots förändringarna på senare tid innebär systemet för administrativa priser för energi att prissignaler inte fungerar som de ska och att det inte går att skapa tillräckliga incitament för energibesparingar. Pristak tillämpas enhetligt på alla hushåll. Höginkomsthushåll får också ta del av det subventionerade administrativa priset, medan låginkomsthushåll ofta bor i mindre energieffektiva hem. Riktade åtgärder för låginkomsthushåll skulle vara mer effektivt både för att stötta sårbara hushåll och uppnå energibesparingar.

| (40) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Ungern för 31 yrken som kräver specifika färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen. Samtidigt har arbetstagares deltagande i utbildning i energiintensiva industrier minskat avsevärt och ligger nu under genomsnittet i EU. |
| --- | --- |

(40)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Ungern för 31 yrken som kräver specifika färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen. Samtidigt har arbetstagares deltagande i utbildning i energiintensiva industrier minskat avsevärt och ligger nu under genomsnittet i EU.

| (41) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(41)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (42) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att ta itu med sårbarheter som är kopplade till ett mycket kraftigt pristryck och behov av utländsk och offentlig finansiering. Rekommendationerna 2 och 4 bidrar till att ta itu med rekommendation 1. |
| --- | --- |

(42)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att ta itu med sårbarheter som är kopplade till ett mycket kraftigt pristryck och behov av utländsk och offentlig finansiering. Rekommendationerna 2 och 4 bidrar till att ta itu med rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 4,4 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Arbeta för en effektiv samordning och klar avgränsning av den makroekonomiska politiken för att säkerställa den finanspolitiska och externa hållbarheten. Fasa ut pris- och räntetak för att minska snedvridande effekter och underlätta en smidig överföring av penningpolitiken. Inrikta stödåtgärder i bostadssektorn på låginkomsthushåll. Stärka budgetramverket på medellång sikt, anpassa utarbetandet av årliga budgetar till budgetåret och begränsa handlingsfriheten vid genomförandet av årliga budgetar.

2.

Skyndsamt uppnå de nödvändiga delmålen och målen med avseende på att stärka rättsväsendets oberoende och skydda unionens ekonomiska intressen i syfte att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av landets återhämtnings- och resiliensplan. Snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att snabbt inleda dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra tillräckligheten för det sociala trygghetssystemet, inbegripet arbetslöshetsersättning. Förbättra tillgången till effektiva aktiva arbetsmarknadsåtgärder, i synnerhet kompetensutvecklingsmöjligheter för de mest utsatta grupperna, och säkerställa en effektiv social dialog. Förbättra regelverket och konkurrensen inom tjänstesektorn genom att undvika selektiva och godtyckliga administrativa interventioner och tillämpning av skräddarsydd lagstiftning som ger otillbörliga fördelar till eller missgynnar specifika företag, genom att tillämpa konkurrensgranskning systematiskt på affärstransaktioner och genom att minska vidtagandet av krisåtgärder till vad som är absolut nödvändigt, i enlighet med principerna för den inre marknaden och rättsstatsprincipen.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor, inbegripet vindenergi, geotermisk energi och hållbar biometan, särskilt genom att rationalisera tillståndsförfarandena, och samtidigt genomföra regelbundna miljökonsekvensbedömningar samt genom att skapa ett stödjande och förutsägbart regelverk. Fasa ut subventioner för fossila bränslen. Reformera reglerna om balansering av energimarknaden och prissättning för att möjliggöra kostnadstäckning och optimerad användning av nätet. Vid behov uppgradera elinfrastrukturen, inbegripet nät- och lagringskapaciteten Diversifiera importen av fossila bränslen för att avsevärt minska beroendet av Ryssland, bland annat genom att stärka samarbetet med andra medlemsstater, inbegripet vid behov när det gäller infrastruktur. Förbättra energieffektiviteten, i synnerhet i byggnader, och fortsätta insatserna för att minska den totala gasförbrukningen. Anpassa det nuvarande systemet för reglerade energipriser för att uppmuntra energibesparingar och samtidigt tillhandahålla riktat stöd till låginkomsthushåll. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 15447/22; ST 15447/22 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 78).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 1,7 procentenheter av BNP, vilket beror på effekterna av ett inköp av gaslager av en särskild enhet som klassificerats som en del av den offentliga sektorn.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Ungerns nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 136).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Ungerns potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 16,6 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 2,2 procentenheter av BNP. Den stora minskningen av kapitalutgifter 2023 är kopplad till de betydande effekterna av ett inköp av gaslager av en särskild enhet som klassificerats som en del av den offentliga sektorn 2022.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1)

17

(18)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/167 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/167

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Maltas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/18)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Malta inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Maltas utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Malta inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Maltas utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 13 juli 2021 lämnade Malta in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 5 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Maltas återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Malta på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 13 juli 2021 lämnade Malta in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 5 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Maltas återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Malta på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 25 april 2023 lämnade Malta in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 3 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Maltas halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 25 april 2023 lämnade Malta in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 3 maj 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Maltas halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Malta. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Maltas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Maltas framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Malta. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Maltas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Maltas framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Maltas underskott i de offentliga finanserna från 7,8 % av BNP 2021 till 5,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 55,1 % av BNP i slutet av 2021 till 53,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Maltas budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Malta bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Maltas underskott i de offentliga finanserna från 7,8 % av BNP 2021 till 5,8 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 55,1 % av BNP i slutet av 2021 till 53,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Denna rapport behandlade Maltas budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Malta bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna inbegrep subventioner till energiproduktionen för att kompensera för prisökningen på importerad el och koldioxidutsläpp. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 3,2 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna inbegrep subventioner till energiproduktionen för att kompensera för prisökningen på importerad el och koldioxidutsläpp. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 3,2 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Malta (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Malta (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Malta att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,9 % av BNP 2022 (1,1 % av BNP 2021). Den minskning av de offentliga utgifterna som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på lägre utnyttjande av andra unionsmedel. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Malta upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (ytterligare nettobudgetkostnad på 1,9 % av BNP), samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Malta hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Malta att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,9 % av BNP 2022 (1,1 % av BNP 2021). Den minskning av de offentliga utgifterna som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på lägre utnyttjande av andra unionsmedel. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Malta upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade de extra effekterna av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (ytterligare nettobudgetkostnad på 1,9 % av BNP), samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer fördrivna från Ukraina (0,1 % av BNP). Malta hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,1 % under 2023 och med 4,5 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 3,9 % 2023 och 4,1 % 2024, främst på grund av att nettoexporten bidrar mindre till tillväxten. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 4,1 % under 2023 och med 4,5 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 3,9 % 2023 och 4,1 % 2024, främst på grund av att nettoexporten bidrar mindre till tillväxten.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 5,0 % av BNP 2023. Minskningen 2023 återspeglar huvudsakligen ökningen av andra intäkter, däribland överskotten från landets system för medborgarskap och uppehållstillstånd för investerare, medan de minskade subventionerna, däribland den förväntade utfasningen av omstruktureringskostnaderna för det nationella flygbolaget, delvis kompenseras av en ökning av insatsförbrukningen och de fasta bruttoinvesteringarna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 53,4 % i slutet av 2022 till 54,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 54,8 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 5,0 % av BNP 2023. Minskningen 2023 återspeglar huvudsakligen ökningen av andra intäkter, däribland överskotten från landets system för medborgarskap och uppehållstillstånd för investerare, medan de minskade subventionerna, däribland den förväntade utfasningen av omstruktureringskostnaderna för det nationella flygbolaget, delvis kompenseras av en ökning av insatsförbrukningen och de fasta bruttoinvesteringarna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 53,4 % i slutet av 2022 till 54,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 54,8 %, i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som utökats från 2022, framför allt av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energiproduktion för att kompensera för prisökningarna på importerad el och koldioxidutsläpp. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,7 % av BNP 2023 (10). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De utgörs av åtgärder som utökats från 2022, framför allt av sänkningar av indirekta skatter på energiförbrukning och subventioner till energiproduktion för att kompensera för prisökningarna på importerad el och koldioxidutsläpp. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,7 % av BNP 2023 (10). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Malta att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Malta bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Malta rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Malta att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Malta bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Malta rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter (13). Malta planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och digitala omställningen och för energitrygghet, särskilt för renovering av privata och offentliga byggnader, inklusive sjukhus och skolor, elektrifiering av transportsektorn och projekt med anknytning till digitaliseringen av den offentliga förvaltningen och den privata sektorn, som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 0,4 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning av finanspolitiken 2022 (– 0,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter (13). Malta planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och digitala omställningen och för energitrygghet, särskilt för renovering av privata och offentliga byggnader, inklusive sjukhus och skolor, elektrifiering av transportsektorn och projekt med anknytning till digitaliseringen av den offentliga förvaltningen och den privata sektorn, som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,3 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst de minskade subventionerna, däribland utfasningen av förtidspensionssystemen för det nationella flygbolaget, och den fortsatta ökningen av lönekostnaden och av utgifterna för insatsförbrukning som delvis kompenseras av de höjda räntekostnaderna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 55,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,5 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 56,1 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,3 % av BNP 2024. Minskningen 2024 återspeglar främst de minskade subventionerna, däribland utfasningen av förtidspensionssystemen för det nationella flygbolaget, och den fortsatta ökningen av lönekostnaden och av utgifterna för insatsförbrukning som delvis kompenseras av de höjda räntekostnaderna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 55,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,5 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 56,1 % i slutet av 2024.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av vissa energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder är 1,5 % av BNP. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta av de energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av vissa energistödåtgärder under 2024. Kommissionen utgår för närvarande från att nettokostnaden för energistödåtgärder är 1,5 % av BNP. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta av de energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 5,9 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,7 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än rekommenderat för 2024. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att få ner underskottet under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 5,9 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,7 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som är lägre än rekommenderat för 2024.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,3 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från den fulla utfasningen av energistödåtgärderna, vilket i hög grad beror på att de flesta av dessa åtgärder fortfarande finns kvar. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,3 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från den fulla utfasningen av energistödåtgärderna, vilket i hög grad beror på att de flesta av dessa åtgärder fortfarande finns kvar.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,8 % av BNP 2023 till 3,1 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar färre nationellt finansierade investeringar och investeringar finansierade av unionen förutom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar och strukturella reformer med högt mervärde för att främja den gröna och den digitala omställningen och energiomställningen, inklusive hälsa och styrning, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,8 % av BNP 2023 till 3,1 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar färre nationellt finansierade investeringar och investeringar finansierade av unionen förutom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar och strukturella reformer med högt mervärde för att främja den gröna och den digitala omställningen och energiomställningen, inklusive hälsa och styrning, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,6 % av BNP 2025 och till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte överskrida 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 55,7 % i slutet av 2024 till 56,1 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,6 % av BNP 2025 och till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför inte överskrida 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 55,7 % i slutet av 2024 till 56,1 % till slutet av 2026.

| (27) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Maltas återhämtnings- och resiliensplan pågår. Malta lämnade in en betalningsansökan som motsvarade 19 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 52,3 miljoner euro (i bidrag) den 8 mars 2023. Den 26 april 2023 lämnade Malta in en ändring av sin plan tillsammans med ett nytt REPowerEU-kapitel. Det nya REPowerEU-kapitlet förväntas ta itu med utmaningarna i samband med energiförsörjning och energitrygghet och påskynda övergången till förnybara energikällor. Dessutom föreslår Malta vissa ändringar av den ursprungliga återhämtnings- och resiliensplanen med tanke på den minskade totala tilldelningen och som anpassning av återhämtnings- och resiliensplanen efter objektiva omständigheter. Införandet av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Maltas strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(27)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Maltas återhämtnings- och resiliensplan pågår. Malta lämnade in en betalningsansökan som motsvarade 19 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 52,3 miljoner euro (i bidrag) den 8 mars 2023. Den 26 april 2023 lämnade Malta in en ändring av sin plan tillsammans med ett nytt REPowerEU-kapitel. Det nya REPowerEU-kapitlet förväntas ta itu med utmaningarna i samband med energiförsörjning och energitrygghet och påskynda övergången till förnybara energikällor. Dessutom föreslår Malta vissa ändringar av den ursprungliga återhämtnings- och resiliensplanen med tanke på den minskade totala tilldelningen och som anpassning av återhämtnings- och resiliensplanen efter objektiva omständigheter. Införandet av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Maltas strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (28) | Kommissionen godkände alla Maltas sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Malta. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen godkände alla Maltas sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Malta.

| (29) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Malta inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering samt till energipolitiken och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(29)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Malta inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering samt till energipolitiken och den gröna omställningen.

| (30) | Åtgärder mot aggressiv skatteplanering är fortfarande en förutsättning för att skattesystemen ska bli effektivare och rättvisare. Med tanke på att strategier för aggressiv skatteplanering kan sprida sig mellan medlemsstaterna är det av största vikt med samordnade åtgärder för att komplettera unionslagstiftningen genom nationell politik i alla medlemsstater. Malta har vidtagit åtgärder för att ta itu med aggressiv skatteplanering genom att genomföra tidigare överenskomna internationella och europeiska initiativ. Malta åtar sig vidare att ta itu med frågan i sin återhämtnings- och resiliensplan. Åtagandena att införa regler för internprissättning och att beställa en oberoende studie om utgående och inkommande betalningar (dvs. mellan personer bosatta i unionen och personer bosatta i tredjeland), som ska följas upp av lagstiftning i linje med studiens resultat, pekar i rätt riktning. Till dess att Malta tillämpar källskatt på räntor, utdelningar och royaltybetalningar som görs av Maltabaserade företag till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt (dvs. jurisdiktioner med en lagstadgad bolagsskattesats under 9 %, den lägsta lagstadgade bolagsskattesatsen i unionen), eller motsvarande defensiva åtgärder, för att säkerställa att företag inte kan flytta sin vinst obeskattad till tredjeländer, är det fortfarande hög risk för dubbel icke-beskattning av dessa vinster. Dessutom riskerar behandlingen av bolag som är skattemässigt hemmahörande i Malta men som inte har sin hemvist där att fortsätta leda till dubbel icke-beskattning för både bolag och enskilda personer. Problemet kommer endast delvis att lösas genom efterlevnad av rådets direktiv (EU) 2022/2523 (15), som endast kommer att gälla stora företag när det har genomförts av Malta. |
| --- | --- |

(30)

Åtgärder mot aggressiv skatteplanering är fortfarande en förutsättning för att skattesystemen ska bli effektivare och rättvisare. Med tanke på att strategier för aggressiv skatteplanering kan sprida sig mellan medlemsstaterna är det av största vikt med samordnade åtgärder för att komplettera unionslagstiftningen genom nationell politik i alla medlemsstater. Malta har vidtagit åtgärder för att ta itu med aggressiv skatteplanering genom att genomföra tidigare överenskomna internationella och europeiska initiativ. Malta åtar sig vidare att ta itu med frågan i sin återhämtnings- och resiliensplan. Åtagandena att införa regler för internprissättning och att beställa en oberoende studie om utgående och inkommande betalningar (dvs. mellan personer bosatta i unionen och personer bosatta i tredjeland), som ska följas upp av lagstiftning i linje med studiens resultat, pekar i rätt riktning. Till dess att Malta tillämpar källskatt på räntor, utdelningar och royaltybetalningar som görs av Maltabaserade företag till jurisdiktioner med låg eller ingen skatt (dvs. jurisdiktioner med en lagstadgad bolagsskattesats under 9 %, den lägsta lagstadgade bolagsskattesatsen i unionen), eller motsvarande defensiva åtgärder, för att säkerställa att företag inte kan flytta sin vinst obeskattad till tredjeländer, är det fortfarande hög risk för dubbel icke-beskattning av dessa vinster. Dessutom riskerar behandlingen av bolag som är skattemässigt hemmahörande i Malta men som inte har sin hemvist där att fortsätta leda till dubbel icke-beskattning för både bolag och enskilda personer. Problemet kommer endast delvis att lösas genom efterlevnad av rådets direktiv (EU) 2022/2523 (15), som endast kommer att gälla stora företag när det har genomförts av Malta.

| (31) | Fossila bränslen fortsätter att spela en viktig roll i Maltas ekonomi, vilket gör landet starkt beroende av energiimport och utsatt för den globala prisutvecklingen, även om Malta inte direkt importerar olja eller gas från Ryssland. Under 2021 utgjorde fossila bränslen den största delen av Maltas elproduktion, medan förnybar energi endast stod för 11,9 %. Malta har en betydande potential för sol- och vindkraft till havs, som är outnyttjad. Regeringens åtagande att i framtiden införa teknik för havsbaserad förnybar energi och ange sin icke-bindande andel av unionens mål för havsbaserad förnybar energi är en positiv politisk förändring, men konkreta projekt har ännu inte identifierats. Elnätets kapacitet och flexibilitet är en flaskhals för integreringen av förnybara energikällor och för att öka effektiviteten, tillförlitligheten och säkerheten i energiförsörjningen. Investeringar i modernisering av nätet, bland annat från Maltas bidragsbudget för REPowerEU, är nödvändiga för att komma till rätta med denna flaskhals. Malta förbättrar sin energiförsörjningstrygghet genom att bygga en andra elsammanlänkning med Italien. |
| --- | --- |

(31)

Fossila bränslen fortsätter att spela en viktig roll i Maltas ekonomi, vilket gör landet starkt beroende av energiimport och utsatt för den globala prisutvecklingen, även om Malta inte direkt importerar olja eller gas från Ryssland. Under 2021 utgjorde fossila bränslen den största delen av Maltas elproduktion, medan förnybar energi endast stod för 11,9 %. Malta har en betydande potential för sol- och vindkraft till havs, som är outnyttjad. Regeringens åtagande att i framtiden införa teknik för havsbaserad förnybar energi och ange sin icke-bindande andel av unionens mål för havsbaserad förnybar energi är en positiv politisk förändring, men konkreta projekt har ännu inte identifierats. Elnätets kapacitet och flexibilitet är en flaskhals för integreringen av förnybara energikällor och för att öka effektiviteten, tillförlitligheten och säkerheten i energiförsörjningen. Investeringar i modernisering av nätet, bland annat från Maltas bidragsbudget för REPowerEU, är nödvändiga för att komma till rätta med denna flaskhals. Malta förbättrar sin energiförsörjningstrygghet genom att bygga en andra elsammanlänkning med Italien.

| (32) | Maltas bidrag till unionens energieffektivitetsmål för 2030 är lågt och energianvändningen i bostadshus fortsätter att öka. Malta skulle kunna öka energieffektivitetsåtgärderna och minska energibehovet genom att uppmuntra installation av solpaneler i alla nya byggnader, säkerställa utbyggnaden av lämpliga solenergianläggningar i alla nya offentliga byggnader och byggnader som inte är avsedda för bostäder och som har en användbar golvyta på mer än 250 m2, ta itu med rättsliga hinder och ge bostadsägare ytterligare ekonomiska incitament. Användningen av digital teknik, t.ex. tillämpningar för att övervaka och reglera energianvändningen, skulle kunna bidra till att öka energieffektiviteten. Ett effektivt genomförande av det nya nationella regelverket för byggindustrin skulle öka kvaliteten (inbegripet energieffektiviteten) i byggnader och säkerheten i byggnadsprocessen. Maltas förbrukning av naturgas ökade med 12,7 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period under de föregående fem åren, vilket går rakt emot det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Även om Malta uppfyller kraven för ett undantag från det målet uppmanas Malta att öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). |
| --- | --- |

(32)

Maltas bidrag till unionens energieffektivitetsmål för 2030 är lågt och energianvändningen i bostadshus fortsätter att öka. Malta skulle kunna öka energieffektivitetsåtgärderna och minska energibehovet genom att uppmuntra installation av solpaneler i alla nya byggnader, säkerställa utbyggnaden av lämpliga solenergianläggningar i alla nya offentliga byggnader och byggnader som inte är avsedda för bostäder och som har en användbar golvyta på mer än 250 m2, ta itu med rättsliga hinder och ge bostadsägare ytterligare ekonomiska incitament. Användningen av digital teknik, t.ex. tillämpningar för att övervaka och reglera energianvändningen, skulle kunna bidra till att öka energieffektiviteten. Ett effektivt genomförande av det nya nationella regelverket för byggindustrin skulle öka kvaliteten (inbegripet energieffektiviteten) i byggnader och säkerheten i byggnadsprocessen. Maltas förbrukning av naturgas ökade med 12,7 % under perioden augusti 2022–mars 2023, jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period under de föregående fem åren, vilket går rakt emot det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Även om Malta uppfyller kraven för ett undantag från det målet uppmanas Malta att öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17).

| (33) | Mot bakgrund av det fortsatta beroendet av personbilar fortsätter utsläppen från vägtransporter att öka, vilket utgör Maltas största källa till utsläpp av växthusgaser som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Andelen utsläppsfria fordon är mycket lägre än unionsgenomsnittet och ökar mycket långsamt. För att minska utsläppen och trafikstockningarna skulle Malta behöva förbättra kollektivtrafiken (punktlighet, kortare restid), införa intelligenta transportsystem (för att förbättra trafikflödena, säkerheten och efterlevnaden av trafikreglerna) och investera i infrastruktur för ”mjuk mobilitet” för säkra alternativ till privat bilanvändning (såsom säkra, segregerade och sammanlänkade trottoarer och cykel-/elsparkcykelvägar). |
| --- | --- |

(33)

Mot bakgrund av det fortsatta beroendet av personbilar fortsätter utsläppen från vägtransporter att öka, vilket utgör Maltas största källa till utsläpp av växthusgaser som inte omfattas av utsläppshandelssystemet. Andelen utsläppsfria fordon är mycket lägre än unionsgenomsnittet och ökar mycket långsamt. För att minska utsläppen och trafikstockningarna skulle Malta behöva förbättra kollektivtrafiken (punktlighet, kortare restid), införa intelligenta transportsystem (för att förbättra trafikflödena, säkerheten och efterlevnaden av trafikreglerna) och investera i infrastruktur för ”mjuk mobilitet” för säkra alternativ till privat bilanvändning (såsom säkra, segregerade och sammanlänkade trottoarer och cykel-/elsparkcykelvägar).

| (34) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetstagare i Malta för sex yrken som krävde särskild kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, däribland tillverkningsarbetare och byggnadsarbetare. |
| --- | --- |

(34)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetstagare i Malta för sex yrken som krävde särskild kompetens eller kunskap för den gröna omställningen, däribland tillverkningsarbetare och byggnadsarbetare.

| (35) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (36) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Malta bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Malta bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje och fjärde rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Malta att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 5,9 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen och, efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

På ett ändamålsenligt sätt korrigera delar av skattesystemet som kan underlätta aggressiv skatteplanering för enskilda personer och multinationella företag, bland annat genom att säkerställa tillräcklig beskattning av utgående betalningar av räntor, royaltyer och utdelningar, samt ändra reglerna för utländska företag som inte har sin skattehemvist i Malta.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, inbegripet havsbaserad vindkraft och solenergi, och uppgradera och utöka elnätssystemets kapacitet, inbegripet överföring, distribution och batterilagring. Minska energibehovet genom förbättrad energieffektivitet, särskilt i bostadshus. Minska utsläppen från vägtransporter genom att förbättra framkomligheten genom bättre servicekvalitet inom kollektivtrafiken, intelligenta transportsystem och investeringar i infrastruktur för ”mjuk rörlighet”. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 11941/2021 INIT; ST 11941/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 83).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Maltas nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 146).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Maltas potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 9,5 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Rådets direktiv (EU) 2022/2523 av den 14 december 2022 om säkerställande av en global minimiskattenivå för multinationella koncerner och storskaliga nationella koncerner i unionen (EUT L 328, 22.12.2022, s. 1).

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/176 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/176

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Nederländernas nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/19)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Nederländerna var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Nederländernas utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Nederländerna var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Nederländernas utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 8 juli 2022 lämnade Nederländerna in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 oktober 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Nederländernas återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Nederländerna på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 8 juli 2022 lämnade Nederländerna in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 oktober 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Nederländernas återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Nederländerna på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2023 lämnade Nederländerna in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Nederländernas halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2023 lämnade Nederländerna in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Nederländernas halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Nederländerna. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Nederländerna hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Nederländernas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Nederländernas framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Nederländerna. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Nederländerna hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Nederländernas genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Nederländernas framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Nederländerna och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Nederländerna har makroekonomiska obalanser. Trots vissa tecken på en minskning finns det fortfarande sårbarheter som har gränsöverskridande betydelse, framför allt när det gäller den höga privata skuldsättningen och det stora överskottet i bytesbalansen. Trots färska revideringar av data är överskottet i bytesbalansen liksom den privata skuldsättningen höga med internationella mått mätt och ligger med råge över fundamenta för ekonomin. Det stora överskottet i bytesbalansen minskade 2022 på grund av försämrade handelsvillkor, vilket ökade bytesbalansen i fasta priser, och på grund av ett ökat underskott i primärinkomsterna. I takt med att handelsvillkoren förbättras förväntas överskottet öka betydligt igen under 2023 och stabiliseras under 2024. Begränsade politiska framsteg har gjorts, men mer måste göras för att minska investeringshindren. Skuldsättningen bland de icke-finansiella bolagen och hushållen ligger kvar på en hög nivå. Detta är särskilt oroväckande när det gäller hushållen, eftersom riskerna förstärks av den höga och stigande övervärderingen av bostadspriserna. Under de kommande åren förväntas skuldsättningen fortsätta att minska långsamt. Trots att bostadspriserna har sjunkit en aning består trycket på bostadsmarknaden, i synnerhet på grund av att nyproduktionen fortfarande understiger regeringens mål. Det skuldfinansierade bostadsägandet subventioneras fortfarande genom förmånlig beskattning, samtidigt som de politiska åtgärderna för den privata hyresmarknaden riskerar att undergräva dess utveckling. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Nederländerna och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Nederländerna har makroekonomiska obalanser. Trots vissa tecken på en minskning finns det fortfarande sårbarheter som har gränsöverskridande betydelse, framför allt när det gäller den höga privata skuldsättningen och det stora överskottet i bytesbalansen. Trots färska revideringar av data är överskottet i bytesbalansen liksom den privata skuldsättningen höga med internationella mått mätt och ligger med råge över fundamenta för ekonomin. Det stora överskottet i bytesbalansen minskade 2022 på grund av försämrade handelsvillkor, vilket ökade bytesbalansen i fasta priser, och på grund av ett ökat underskott i primärinkomsterna. I takt med att handelsvillkoren förbättras förväntas överskottet öka betydligt igen under 2023 och stabiliseras under 2024. Begränsade politiska framsteg har gjorts, men mer måste göras för att minska investeringshindren. Skuldsättningen bland de icke-finansiella bolagen och hushållen ligger kvar på en hög nivå. Detta är särskilt oroväckande när det gäller hushållen, eftersom riskerna förstärks av den höga och stigande övervärderingen av bostadspriserna. Under de kommande åren förväntas skuldsättningen fortsätta att minska långsamt. Trots att bostadspriserna har sjunkit en aning består trycket på bostadsmarknaden, i synnerhet på grund av att nyproduktionen fortfarande understiger regeringens mål. Det skuldfinansierade bostadsägandet subventioneras fortfarande genom förmånlig beskattning, samtidigt som de politiska åtgärderna för den privata hyresmarknaden riskerar att undergräva dess utveckling.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Nederländernas underskott i de offentliga finanserna från 2,4 % av BNP 2021 till en balanserad budget 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 52,5 % av BNP i slutet av 2021 till 51,0 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Nederländernas underskott i de offentliga finanserna från 2,4 % av BNP 2021 till en balanserad budget 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 52,5 % av BNP i slutet av 2021 till 51,0 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder en sänkning av momsen på energi och punktskatten på bensin och diesel, medan de utgiftshöjande finanspolitiska åtgärderna omfattade en kompensation för elkostnader för månaderna november och december samt stöd till låginkomsthushåll med höga energiräkningar. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på oförutsedda vinster för företag som producerar och levererar energi, nämligen ett solidaritetsbidrag med tillämpning av rådets förordning (EU) 2022/1854 (7) på 33 %. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,6 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,3 % av BNP 2022, från 1,8 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder en sänkning av momsen på energi och punktskatten på bensin och diesel, medan de utgiftshöjande finanspolitiska åtgärderna omfattade en kompensation för elkostnader för månaderna november och december samt stöd till låginkomsthushåll med höga energiräkningar. Kostnaden för dessa åtgärder kompenserades delvis av nya skatter på oförutsedda vinster för företag som producerar och levererar energi, nämligen ett solidaritetsbidrag med tillämpning av rådets förordning (EU) 2022/1854 (7) på 33 %. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,6 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,3 % av BNP 2022, från 1,8 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Nederländerna (8) att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Nederländerna (8) att under 2022 upprätthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 0,5 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Nederländerna att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Nederländerna upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Nederländerna hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 0,5 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Nederländerna att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Nederländerna upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Nederländerna hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,6 % under 2023 och med 1,4 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något högre real BNP-tillväxt på 1,8 % 2023 och en något lägre tillväxt på 1,2 % 2024. Detta beror främst på små skillnader i prognosen för inhemsk efterfrågan under de båda åren. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,6 % under 2023 och med 1,4 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något högre real BNP-tillväxt på 1,8 % 2023 och en något lägre tillväxt på 1,2 % 2024. Detta beror främst på små skillnader i prognosen för inhemsk efterfrågan under de båda åren.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 3,0 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar framför allt kostnaden för energipaketet, stigande ränteutgifter, ytterligare utgiftsplaner för de samhällsrelaterade utmaningarna, däribland den gröna omställningen, utbildningsverksamheten och tillgången till bostäder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 49,3 % i slutet av 2022 till 48,4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,1 % av BNP för 2023. Detta är mindre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att resultatet för saldot i de offentliga finanserna 2022 blev bättre än vad som antogs i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 49,3 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på det faktum att resultatet för 2022 blev högre än vad som antogs i stabilitetsprogrammet för 2023 som en följd av en hög stock-/flödesjustering 2022. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 3,0 % av BNP 2023. Ökningen under 2023 återspeglar framför allt kostnaden för energipaketet, stigande ränteutgifter, ytterligare utgiftsplaner för de samhällsrelaterade utmaningarna, däribland den gröna omställningen, utbildningsverksamheten och tillgången till bostäder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 49,3 % i slutet av 2022 till 48,4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,1 % av BNP för 2023. Detta är mindre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att resultatet för saldot i de offentliga finanserna 2022 blev bättre än vad som antogs i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 49,3 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på det faktum att resultatet för 2022 blev högre än vad som antogs i stabilitetsprogrammet för 2023 som en följd av en hög stock-/flödesjustering 2022.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta gäller både åtgärder som har förlängts efter 2022, framför allt sänkningen av punktskatten på bensin och diesel och stödet till låginkomsthushåll, samt nya åtgärder som ett pristak på el och gas och stödprogrammet för energiintensiva små och medelstora företag. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,1 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0,5 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas ligga på en stabil nivå jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta gäller både åtgärder som har förlängts efter 2022, framför allt sänkningen av punktskatten på bensin och diesel och stödet till låginkomsthushåll, samt nya åtgärder som ett pristak på el och gas och stödprogrammet för energiintensiva små och medelstora företag. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,1 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0,5 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas ligga på en stabil nivå jämfört med 2022.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Nederländerna att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Nederländerna bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Nederländerna rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Nederländerna att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Nederländerna bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Nederländerna rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 1,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 0,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,4 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) beror även på oriktade energiåtgärder, permanenta höjningar av löner i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt högre utgifter inom hälso- och sjukvården. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter. Nederländerna planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel och beräknas upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna (14). Nederländerna planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, däribland investeringar i och underlättande av utvecklingen av vindkraftparker till havs, incitament till användning av vätgas och förbättring av studenters digitala kompetens, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 1,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 0,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,9 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser med 0,4 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) beror även på oriktade energiåtgärder, permanenta höjningar av löner i den offentliga sektorn och sociala förmåner samt högre utgifter inom hälso- och sjukvården. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,0 procentenheter. Nederländerna planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel och beräknas upprätthålla de nationellt finansierade investeringarna (14). Nederländerna planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, däribland investeringar i och underlättande av utvecklingen av vindkraftparker till havs, incitament till användning av vätgas och förbättring av studenters digitala kompetens, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,6 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst avvecklingen av energiåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 48,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP 2024. Detta är lägre än det underskott som förväntas i stabilitetsprogrammet för 2023, främst tack vare baseffekten av den lägre förväntade underskottskvoten 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 48,8 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,6 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst avvecklingen av energiåtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 48,7 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,7 % av BNP 2024. Detta är lägre än det underskott som förväntas i stabilitetsprogrammet för 2023, främst tack vare baseffekten av den lägre förväntade underskottskvoten 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 48,8 % i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar också med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 3,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,1 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den högsta rekommenderade nivån för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 3,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,1 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den högsta rekommenderade nivån för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger dock ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,7 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den justering som förväntas i kommissionens vårprognos 2023 är i linje med besparingarna efter en fullständig utfasning av energistödåtgärderna. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,7 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den justering som förväntas i kommissionens vårprognos 2023 är i linje med besparingarna efter en fullständig utfasning av energistödåtgärderna.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,4 % av BNP 2023 till 3,5 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper reformer och investeringar på områdena utbildning, forskning och utveckling, arbetsmarknad och den gröna och den digitala omställningen, vilka också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,4 % av BNP 2023 till 3,5 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper reformer och investeringar på områdena utbildning, forskning och utveckling, arbetsmarknad och den gröna och den digitala omställningen, vilka också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 2,8 % av BNP 2026 och 3,2 % av BNP 2027. Underskottet i de offentliga finanserna planeras därför ligga kvar under 3 % av BNP fram till 2026 och öka till över 3 % av BNP 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 48,7 % i slutet av 2024 till 52,7 % till slutet av 2027. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 2,8 % av BNP 2026 och 3,2 % av BNP 2027. Underskottet i de offentliga finanserna planeras därför ligga kvar under 3 % av BNP fram till 2026 och öka till över 3 % av BNP 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 48,7 % i slutet av 2024 till 52,7 % till slutet av 2027.

| (28) | De senaste årens snabbt stigande bostadspriser har lett till en övervärderad bostadsmarknad. Åtstramningen av de finansiella villkoren gjorde emellertid att bostadsmarknaden nådde en vändpunkt i mitten av 2022, varefter bostadspriserna började sjunka i takt med stigande bolåneräntor. Bolåneskulderna i förhållande till BNP är fortfarande höga i Nederländerna med internationella mått mätt. Detta beror framför allt på relativt höga gränser för lån (belåningsgrad) och betydande skattelättnader för räntebetalningar på bolån. Även om avdragsrätten för bolåneräntor gradvis har minskat är den fortfarande hög. Detta leder till en hög skuldsättning som gör att hushållen är sårbara för ekonomiska chocker, vilket är särskilt relevant nu när risken för bostadspriskorrigeringar har ökat. Samtidigt är den privata hyresmarknaden relativt liten, vilket gör att det finns få ekonomiskt överkomliga och tillgängliga alternativ till att köpa bostad. Bristen på hyresbostäder till rimliga priser begränsar även arbetskraftens rörlighet. Genom att undanröja de hinder som för närvarande försvårar investeringar, däribland inom bostadsbyggandet, skulle regeringen kunna genomföra sina planer på ett ökat utbud av bostäder och därmed bidra till såväl en extern ombalansering som en bättre fungerande bostadsmarknad. |
| --- | --- |

(28)

De senaste årens snabbt stigande bostadspriser har lett till en övervärderad bostadsmarknad. Åtstramningen av de finansiella villkoren gjorde emellertid att bostadsmarknaden nådde en vändpunkt i mitten av 2022, varefter bostadspriserna började sjunka i takt med stigande bolåneräntor. Bolåneskulderna i förhållande till BNP är fortfarande höga i Nederländerna med internationella mått mätt. Detta beror framför allt på relativt höga gränser för lån (belåningsgrad) och betydande skattelättnader för räntebetalningar på bolån. Även om avdragsrätten för bolåneräntor gradvis har minskat är den fortfarande hög. Detta leder till en hög skuldsättning som gör att hushållen är sårbara för ekonomiska chocker, vilket är särskilt relevant nu när risken för bostadspriskorrigeringar har ökat. Samtidigt är den privata hyresmarknaden relativt liten, vilket gör att det finns få ekonomiskt överkomliga och tillgängliga alternativ till att köpa bostad. Bristen på hyresbostäder till rimliga priser begränsar även arbetskraftens rörlighet. Genom att undanröja de hinder som för närvarande försvårar investeringar, däribland inom bostadsbyggandet, skulle regeringen kunna genomföra sina planer på ett ökat utbud av bostäder och därmed bidra till såväl en extern ombalansering som en bättre fungerande bostadsmarknad.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Nederländernas återhämtnings- och resiliensplan antogs först 2022, men nu har genomförandet inletts. Ett snabbt slutförande av förhandlingarna om den operativa överenskommelsen kommer att bidra till genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen och är nödvändigt för inlämningen av den första ansökan om utbetalning, vilken förväntas i slutet av 2023. Genomförandet pågår för närvarande, och risken för att medlen inte utnyttjas förefaller vara begränsad med tanke på de relativt små ekonomiska anslagen. Utarbetandet av ett REPowerEU-kapitel pågår för närvarande. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Nederländernas strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Nederländernas återhämtnings- och resiliensplan antogs först 2022, men nu har genomförandet inletts. Ett snabbt slutförande av förhandlingarna om den operativa överenskommelsen kommer att bidra till genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen och är nödvändigt för inlämningen av den första ansökan om utbetalning, vilken förväntas i slutet av 2023. Genomförandet pågår för närvarande, och risken för att medlen inte utnyttjas förefaller vara begränsad med tanke på de relativt små ekonomiska anslagen. Utarbetandet av ett REPowerEU-kapitel pågår för närvarande. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Nederländernas strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Nederländernas sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Nederländerna. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Nederländernas sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Nederländerna.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Nederländerna inför ytterligare utmaningar när det gäller segmenteringen av arbetsmarknaden, arbetskrafts- och kompetensbristen, beroendet av fossila bränslen och de alltför stora kvävedepositionerna. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Nederländerna inför ytterligare utmaningar när det gäller segmenteringen av arbetsmarknaden, arbetskrafts- och kompetensbristen, beroendet av fossila bränslen och de alltför stora kvävedepositionerna.

| (32) | Andelen flexibla anställningsförhållanden på arbetsmarknaden (både arbetstagare med flexibla eller tillfälliga anställningar och egenföretagare utan anställda) är fortfarande hög i Nederländerna. Detta tyder på att det finns en ökad risk för segmentering av arbetsmarknaden med särskilt snedvridande effekter i dess utkant, vilket kan leda till ojämlika möjligheter och försämrad produktivitet. En viss grad av flexibilitet på arbetsmarknaden kan bidra till att öka ekonomins anpassningsförmåga och även till att tillgodose individuella önskemål på ett bättre sätt. Den utbredda användningen av flexibla anställningsformer kan emellertid ha negativa effekter för arbetstagarna och för ekonomin i stort. Det kan till exempel vara svårt för arbetstagare med flexibel anställning att delta i utbildning och livslångt lärande, vilket i sin tur minskar investeringarna i kompetens. I samarbete med arbetsmarknadens parter har den nederländska regeringen för avsikt att minska skillnaderna mellan permanenta och flexibla arbetsformer. I planerna ingår att avskaffa nolltimmarsavtal och ersätta så kallade behovsanställningar i deras nuvarande form med en ny typ av anställningsavtal som ger arbetstagarna större inkomsttrygghet samt att öka anställningstryggheten för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag. Ett skyndsamt genomförande av dessa planer är viktigt för att säkerställa att valet av en viss typ av anställningsavtal utgår från jobbspecifika behov eller arbetstagarnas önskemål, för att förbättra anställningsvillkoren och den sociala ställningen för personer med flexibel anställning och för att minska segmenteringen av arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

(32)

Andelen flexibla anställningsförhållanden på arbetsmarknaden (både arbetstagare med flexibla eller tillfälliga anställningar och egenföretagare utan anställda) är fortfarande hög i Nederländerna. Detta tyder på att det finns en ökad risk för segmentering av arbetsmarknaden med särskilt snedvridande effekter i dess utkant, vilket kan leda till ojämlika möjligheter och försämrad produktivitet. En viss grad av flexibilitet på arbetsmarknaden kan bidra till att öka ekonomins anpassningsförmåga och även till att tillgodose individuella önskemål på ett bättre sätt. Den utbredda användningen av flexibla anställningsformer kan emellertid ha negativa effekter för arbetstagarna och för ekonomin i stort. Det kan till exempel vara svårt för arbetstagare med flexibel anställning att delta i utbildning och livslångt lärande, vilket i sin tur minskar investeringarna i kompetens. I samarbete med arbetsmarknadens parter har den nederländska regeringen för avsikt att minska skillnaderna mellan permanenta och flexibla arbetsformer. I planerna ingår att avskaffa nolltimmarsavtal och ersätta så kallade behovsanställningar i deras nuvarande form med en ny typ av anställningsavtal som ger arbetstagarna större inkomsttrygghet samt att öka anställningstryggheten för arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag. Ett skyndsamt genomförande av dessa planer är viktigt för att säkerställa att valet av en viss typ av anställningsavtal utgår från jobbspecifika behov eller arbetstagarnas önskemål, för att förbättra anställningsvillkoren och den sociala ställningen för personer med flexibel anställning och för att minska segmenteringen av arbetsmarknaden.

| (33) | Arbetskrafts- och kompetensbristen var påtaglig på den nederländska arbetsmarknaden redan före covid-19-pandemin, men har förvärrats i många branscher sedan dess. De strukturella brister som redan före covid-19-pandemin förekom i branscher som informations- och kommunikationsteknik (IKT), hälso- och sjukvård, utbildning och teknik förväntas bestå, delvis på grund av den demografiska utvecklingen. Trots att det totala arbetskraftsdeltagandet är högt har Nederländerna fortfarande outnyttjade arbetskraftsresurser, däribland när det gäller personer med migrantbakgrund och deltidsarbetande. Arbetstagare som har ett deltidsjobb väljer sällan att gå upp i arbetstid. Detta kan delvis förklaras med de höga marginalskatterna, förpliktelser (eller förväntningen om framtida förpliktelser) i samband med informell vård av barn eller andra familjemedlemmar och/eller arbetets kvalitet och balansen mellan arbete och privatliv. För att minska arbetskrafts- och kompetensbristen är det nödvändigt att tillämpa ett övergripande tillvägagångssätt, samtidigt som hänsyn tas till branschspecifika behov och hinder samt produktivitetshöjande investeringar. I detta avseende skulle man kunna överväga en kombination av politiska åtgärder, som skulle kunna omfatta att i) ytterligare minska marginalskattesatsen och/eller öka öppenheten kring de marginalskatter som enskilda personer måste betala, ii) höja lönerna i branscher med strukturell brist, särskilt de som har många offentliga och halvoffentliga arbetsgivare, iii) främja arbetets kvalitet och balansen mellan arbete och privatliv, iv) förbättra karriärrådgivningen, och v) öka tillgången till överkomlig barnomsorg av hög kvalitet. Dessutom skulle ökade möjligheter till vidareutbildning eller kompetensutveckling via riktade och skräddarsydda insatser, särskilt för personer som står utanför eller i utkanten av arbetsmarknaden, bidra till att minska arbetskrafts- och kompetensbristen och förbättra de sociala resultaten. |
| --- | --- |

(33)

Arbetskrafts- och kompetensbristen var påtaglig på den nederländska arbetsmarknaden redan före covid-19-pandemin, men har förvärrats i många branscher sedan dess. De strukturella brister som redan före covid-19-pandemin förekom i branscher som informations- och kommunikationsteknik (IKT), hälso- och sjukvård, utbildning och teknik förväntas bestå, delvis på grund av den demografiska utvecklingen. Trots att det totala arbetskraftsdeltagandet är högt har Nederländerna fortfarande outnyttjade arbetskraftsresurser, däribland när det gäller personer med migrantbakgrund och deltidsarbetande. Arbetstagare som har ett deltidsjobb väljer sällan att gå upp i arbetstid. Detta kan delvis förklaras med de höga marginalskatterna, förpliktelser (eller förväntningen om framtida förpliktelser) i samband med informell vård av barn eller andra familjemedlemmar och/eller arbetets kvalitet och balansen mellan arbete och privatliv. För att minska arbetskrafts- och kompetensbristen är det nödvändigt att tillämpa ett övergripande tillvägagångssätt, samtidigt som hänsyn tas till branschspecifika behov och hinder samt produktivitetshöjande investeringar. I detta avseende skulle man kunna överväga en kombination av politiska åtgärder, som skulle kunna omfatta att i) ytterligare minska marginalskattesatsen och/eller öka öppenheten kring de marginalskatter som enskilda personer måste betala, ii) höja lönerna i branscher med strukturell brist, särskilt de som har många offentliga och halvoffentliga arbetsgivare, iii) främja arbetets kvalitet och balansen mellan arbete och privatliv, iv) förbättra karriärrådgivningen, och v) öka tillgången till överkomlig barnomsorg av hög kvalitet. Dessutom skulle ökade möjligheter till vidareutbildning eller kompetensutveckling via riktade och skräddarsydda insatser, särskilt för personer som står utanför eller i utkanten av arbetsmarknaden, bidra till att minska arbetskrafts- och kompetensbristen och förbättra de sociala resultaten.

| (34) | Även om Nederländerna har vidtagit åtgärder för att minska sitt beroende av fossila bränslen från Ryssland utgör olja och naturgas 38 % respektive 41 % av landets energimix, vilket gör den nederländska ekonomin sårbar för den globala prisutvecklingen. Ytterligare satsningar krävs om Nederländerna ska kunna nå unionens mål för förnybar energi för 2030. Trots ökade satsningar på att installera ytterligare kapacitet för förnybar energi uppgick andelen förnybara källor i den slutliga energianvändningen till endast 13,0 % under 2021, vilket är lägre än det politiskt överenskomna målet på unionsnivå och unionsgenomsnittet på 21,8 %. Som en följd av detta är Nederländerna fortfarande en av de medlemsstater som uppvisar sämst resultat när det gäller andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto), och skillnaden mellan andelen 2021 och målen för 2030 tillhör de största i EU. En utbyggnad av elnätet, både för överföring och distribution, är avgörande för att påskynda användningen av både landbaserad och havsbaserad infrastruktur för förnybar energi. På grund av den ständigt ökande belastningen på elnätet är nätoperatörerna ofta tvingade att avvisa begäranden om åtkomst till nätet från nya elproducenter och konsumenter. Gasanvändningen i bostadshus står för omkring 25 % av den totala förbrukningen av naturgas i Nederländerna, och förbättringar av energieffektiviteten i byggnadsbeståndet (till exempel genom miniminormer för energiprestanda för att stimulera renoveringar och en strängare tillämpning av kraven för energiredovisning inom industrin) kan bidra stort till en ytterligare minskning av koldioxidutsläppen och beroendet av fossila bränslen. Nederländernas förbrukning av naturgas minskade med 29 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Nederländerna uppmanas att fortsätta sina ansträngningar att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18). |
| --- | --- |

(34)

Även om Nederländerna har vidtagit åtgärder för att minska sitt beroende av fossila bränslen från Ryssland utgör olja och naturgas 38 % respektive 41 % av landets energimix, vilket gör den nederländska ekonomin sårbar för den globala prisutvecklingen. Ytterligare satsningar krävs om Nederländerna ska kunna nå unionens mål för förnybar energi för 2030. Trots ökade satsningar på att installera ytterligare kapacitet för förnybar energi uppgick andelen förnybara källor i den slutliga energianvändningen till endast 13,0 % under 2021, vilket är lägre än det politiskt överenskomna målet på unionsnivå och unionsgenomsnittet på 21,8 %. Som en följd av detta är Nederländerna fortfarande en av de medlemsstater som uppvisar sämst resultat när det gäller andelen förnybar energi i den slutliga energianvändningen (brutto), och skillnaden mellan andelen 2021 och målen för 2030 tillhör de största i EU. En utbyggnad av elnätet, både för överföring och distribution, är avgörande för att påskynda användningen av både landbaserad och havsbaserad infrastruktur för förnybar energi. På grund av den ständigt ökande belastningen på elnätet är nätoperatörerna ofta tvingade att avvisa begäranden om åtkomst till nätet från nya elproducenter och konsumenter. Gasanvändningen i bostadshus står för omkring 25 % av den totala förbrukningen av naturgas i Nederländerna, och förbättringar av energieffektiviteten i byggnadsbeståndet (till exempel genom miniminormer för energiprestanda för att stimulera renoveringar och en strängare tillämpning av kraven för energiredovisning inom industrin) kan bidra stort till en ytterligare minskning av koldioxidutsläppen och beroendet av fossila bränslen. Nederländernas förbrukning av naturgas minskade med 29 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Nederländerna uppmanas att fortsätta sina ansträngningar att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (18).

| (35) | De negativa effekterna av alltför stora kvävedepositioner i Nederländernas naturområden, främst till följd av det intensiva jordbruket, har gjort att tillstånd för närvarande inte beviljas för vissa projekt med stora kväveutsläpp Detta gäller framför allt inom byggsektorn. Den nederländska regeringen har vidtagit åtgärder för att minska kvävedepositionerna, i första hand genom integrerade områdesprogram på provinsnivå. Ytterligare stöd behövs för att göra jordbruket mer hållbart och samtidigt bevara konkurrenskraften, till exempel genom att minska djurbesättningarna, påskynda omställningen till cirkulärt och/eller ekologiskt jordbruk samt främja digitalisering och innovation. |
| --- | --- |

(35)

De negativa effekterna av alltför stora kvävedepositioner i Nederländernas naturområden, främst till följd av det intensiva jordbruket, har gjort att tillstånd för närvarande inte beviljas för vissa projekt med stora kväveutsläpp Detta gäller framför allt inom byggsektorn. Den nederländska regeringen har vidtagit åtgärder för att minska kvävedepositionerna, i första hand genom integrerade områdesprogram på provinsnivå. Ytterligare stöd behövs för att göra jordbruket mer hållbart och samtidigt bevara konkurrenskraften, till exempel genom att minska djurbesättningarna, påskynda omställningen till cirkulärt och/eller ekologiskt jordbruk samt främja digitalisering och innovation.

| (36) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades arbetskraftsbrist i Nederländerna inom 108 yrken som kräver särskilda färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen, däribland miljöskyddsinspektörer, isoleringsarbetare och byggnadstekniker. |
| --- | --- |

(36)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades arbetskraftsbrist i Nederländerna inom 108 yrken som kräver särskilda färdigheter eller kunskaper för den gröna omställningen, däribland miljöskyddsinspektörer, isoleringsarbetare och byggnadstekniker.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1.

| (38) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Nederländerna bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Nederländerna bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra, tredje, fjärde och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (39) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med avseende på den höga privata skuldsättningen och sårbarheter med koppling till det stora överskottet i bytesbalansen. Rekommendationerna 2 och 4 bidrar till genomförandet av rekommendation 1 i den mån den gäller högre investeringar. Rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 38. |
| --- | --- |

(39)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. De politiska åtgärder som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med avseende på den höga privata skuldsättningen och sårbarheter med koppling till det stora överskottet i bytesbalansen. Rekommendationerna 2 och 4 bidrar till genomförandet av rekommendation 1 i den mån den gäller högre investeringar. Rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet, i enlighet med skäl 38.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 3,5 % (20).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Minska hushållens skuldsättning och snedvridningarna på bostadsmarknaden. Stödja tillgången på bostäder till skäliga priser på den privata hyresmarknaden. Undanröja hinder som försvårar investeringar, däribland inom bostadsbyggandet.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Begränsa incitamenten att använda flexibla eller tillfälliga anställningsavtal. Åtgärda den strukturella arbetskrafts- och kompetensbristen med hänsyn till branschspecifika behov, däribland genom att ta vara på underutnyttjad arbetskraftspotential och genom att öka möjligheterna till omskolning och kompetensutveckling, särskilt för personer som står utanför eller som befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, förbättra ramvillkoren för att stimulera investeringar i utbyggnaden av elnät för överföring och distribution samt utöka och påskynda energieffektivitetsåtgärder för att minska energiförbrukningen, särskilt i den bebyggda miljön. Stödja omställningen mot ett hållbart jordbruk. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12275/22 INIT; ST 12275/22 ADD 1.

6

(7)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 261 I, 7.10.2022, s. 1).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 88).

8

(9)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

9

(10)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

10

(11)  Denna siffra motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Nederländernas nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 154).

12

(13)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Nederländernas potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 7,9 % i nominella termer.

13

(14)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på – 0,2 procentenheter av BNP.

14

(15)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

15

(16)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

18

(19)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

19

(20)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

20

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/186 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/186

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Österrikes nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/20)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Österrike inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Österrikes utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (3) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Österrike inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Österrikes utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (3) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (4) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (4) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna formuleras utifrån primära nettoutgifter, såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna formuleras utifrån primära nettoutgifter, såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Österrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan (5). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Österrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Österrike in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan (5). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Österrike på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 26 april 2023 lämnade Österrike in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Österrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 26 april 2023 lämnade Österrike in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Österrikes halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Österrike. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Österrike hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Österrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Österrikes framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Österrike. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Österrike hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Österrikes genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Österrikes framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Österrikes underskott i de offentliga finanserna från 5,8 % av BNP 2021 till 3,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 82,3 % av BNP i slutet av 2021 till 78,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Österrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. I rapporten fastslogs att underskottskriteriet var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Österrike bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Österrikes underskott i de offentliga finanserna från 5,8 % av BNP 2021 till 3,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 82,3 % av BNP i slutet av 2021 till 78,4 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Österrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. I rapporten fastslogs att underskottskriteriet var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Österrike bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade de finanspolitiska inkomstminskade åtgärderna en senareläggning av införandet av ett pris på koldioxid, sänkta energiavgifter och skattelättnader för pendlare. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade subventioner av företagens energikostnader, överföringar av engångsbidrag till hushållen och direktbetalningar till pensionärer. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 4,3 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade de finanspolitiska inkomstminskade åtgärderna en senareläggning av införandet av ett pris på koldioxid, sänkta energiavgifter och skattelättnader för pendlare. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade subventioner av företagens energikostnader, överföringar av engångsbidrag till hushållen och direktbetalningar till pensionärer. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på energiproducenters och energileverantörers oförutsedda vinster. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,5 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 4,3 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Österrike (6) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Österrike (6) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (7) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,8 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Österrike också att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (8). Österrike upprätthöll därmed inte sina nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de ytterligare effekterna av de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (en ytterligare budgetkostnad på 1,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer som fördrivits från Ukraina (0,2 % av BNP). Österrike hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

I enlighet med kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (7) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 2,8 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Österrike också att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (8). Österrike upprätthöll därmed inte sina nationellt finansierade investeringar, vilket inte är i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick de ytterligare effekterna av de åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av stigande energipriser (en ytterligare budgetkostnad på 1,5 % av BNP) samt kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd till personer som fördrivits från Ukraina (0,2 % av BNP). Österrike hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,3 % under 2023 och med 1,8 % under 2024. Som jämförelse förutses i kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 0,4 % 2023 och en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2024, främst på grund av ett större bidrag från privat konsumtion 2023 och ett mindre bidrag från privat konsumtion 2024. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,3 % under 2023 och med 1,8 % under 2024. Som jämförelse förutses i kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 0,4 % 2023 och en lägre real BNP-tillväxt på 1,6 % 2024, främst på grund av ett större bidrag från privat konsumtion 2023 och ett mindre bidrag från privat konsumtion 2024.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att ligga kvar på 3,2 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 78,4 % i slutet av 2022 till 77,0 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,4 % av BNP för 2023. Detta är mindre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av skillnader i förväntningarna på vissa energirelaterade åtgärders budgeteffekter, särskilt när det gäller energisubventioner till företag. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 75,4 %, i slutet av 2023. Denna skillnad beror på skillnaden i det förväntade offentliga underskottet. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att ligga kvar på 3,2 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 78,4 % i slutet av 2022 till 77,0 % i slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,4 % av BNP för 2023. Detta är mindre än det underskott som förutses i stabilitetsprogrammet för 2023, främst på grund av skillnader i förväntningarna på vissa energirelaterade åtgärders budgeteffekter, särskilt när det gäller energisubventioner till företag. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 75,4 %, i slutet av 2023. Denna skillnad beror på skillnaden i det förväntade offentliga underskottet.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta gäller åtgärder som har förlängts sedan 2022 (särskilt en prisbroms på elektricitet) och nya åtgärder som ett nytt system för energisubventioner för företag. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energiproducenters oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,8 % av BNP 2023 (9). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (10) för 2023 till 0,4 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta gäller åtgärder som har förlängts sedan 2022 (särskilt en prisbroms på elektricitet) och nya åtgärder som ett nytt system för energisubventioner för företag. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energiproducenters oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,8 % av BNP 2023 (9). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (10) för 2023 till 0,4 % av BNP 2023 (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Österrike att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (11), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Österrike bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Österrike rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Österrike att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (11), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Österrike bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Österrike rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,8 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,2 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet. Österrike planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (12). Planerna inbegriper offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitryggheten, däribland deltagandet i viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse inom mikroelektronik och konnektivitet, digitaliseringen av små och medelstora företag och den offentliga förvaltningen samt ersättningen av uppvärmningssystem, vilka delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en kontraktiv inriktning på finanspolitiken (+ 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 2,8 % av BNP). Ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den ökade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,2 % av BNP. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenhet. Österrike planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (12). Planerna inbegriper offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitryggheten, däribland deltagandet i viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse inom mikroelektronik och konnektivitet, digitaliseringen av små och medelstora företag och den offentliga förvaltningen samt ersättningen av uppvärmningssystem, vilka delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 1,6 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst avvecklingen av energirelaterade åtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 75,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP 2024. Detta är jämförbart med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 73,3 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 1,6 % av BNP 2024. Minskningen under 2024 återspeglar främst avvecklingen av energirelaterade åtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 75,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 1,3 % av BNP 2024. Detta är jämförbart med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 73,3 %, i slutet av 2024.

| (22) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 kommer nästan alla energistödåtgärder att avvecklas under 2024, under förutsättning att energipriserna fortsätter att sjunka. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder kommer att avvecklas (en nettokostnad på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 kommer nästan alla energistödåtgärder att avvecklas under 2024, under förutsättning att energipriserna fortsätter att sjunka. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder kommer att avvecklas (en nettokostnad på 0,1 % av BNP 2024). Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (13). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (14) under 2024 inte överstiga 4,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,8 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (13). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (14) under 2024 inte överstiga 4,6 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,8 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den justering som förväntas i kommissionens prognos är mindre än besparingarna i samband med den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, på grund av utgifter som är beroende av inflationsutvecklingen 2023, till exempel pensionsutgifter, ersättningar till anställda och vissa sociala förmåner, och på grund av energiåtgärder som ännu inte har avslutats. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 4,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den justering som förväntas i kommissionens prognos är mindre än besparingarna i samband med den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, på grund av utgifter som är beroende av inflationsutvecklingen 2023, till exempel pensionsutgifter, ersättningar till anställda och vissa sociala förmåner, och på grund av energiåtgärder som ännu inte har avslutats.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,5 % av BNP 2023 till 3,4 % av BNP 2024. Den lägre investeringsnivån speglar de minskade nationellt finansierade investeringarna. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 3,5 % av BNP 2023 till 3,4 % av BNP 2024. Den lägre investeringsnivån speglar de minskade nationellt finansierade investeringarna.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % av BNP 2025 och till 1,3 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 75,1 % i slutet av 2024 till 71,4 % till slutet av 2026. Österrike löper en medelhög risk när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, vilket framför allt beror på ett ökat budgettryck på grund av en åldrande befolkning (i synnerhet ökade utgifterna för långvarig vård och omsorg samt hälso- och sjukvård) och ökade skulder på grund av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av covid-19-pandemin och energikrisen. Sektorerna för långvarig vård och omsorg samt hälso- och sjukvård har även brist på arbetskraft, vilket delvis hänger samman med att det är svårt att locka arbetskraft till dessa sektorer. Det paket med vårdreformer som nyligen genomfördes för att få bukt med bristen på arbetskraft, bland annat genom att höja lönen och erbjuda ersättning till vårdpersonal på kort sikt, är ett viktigt steg för att göra yrket mer attraktivt, men det kommer även att öka de offentliga kostnaderna. Under 2021 föreslog en arbetsgrupp för långvarig vård och omsorg ett antal åtgärder för att förbättra vården och samtidigt bevara de offentliga finansernas hållbarhet. Dessa åtgärder omfattar inrättandet av en samordnad kontrollmekanism med tydliga ansvarsområden på olika förvaltningsnivåer, vilket skulle bidra till att öka de offentliga utgifternas kvalitet och jämförbarhet, till exempel genom att fastställa enhetliga principer för avgifter för långvarig vård och omsorg. De pågående förhandlingarna om det federala finanspolitiska ramverket erbjuder en grund för att stödja genomförandet av en sådan mekanism. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna successivt minska till 1,4 % av BNP 2025 och till 1,3 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % av BNP under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 75,1 % i slutet av 2024 till 71,4 % till slutet av 2026. Österrike löper en medelhög risk när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, vilket framför allt beror på ett ökat budgettryck på grund av en åldrande befolkning (i synnerhet ökade utgifterna för långvarig vård och omsorg samt hälso- och sjukvård) och ökade skulder på grund av åtgärderna för att hantera de ekonomiska och sociala konsekvenserna av covid-19-pandemin och energikrisen. Sektorerna för långvarig vård och omsorg samt hälso- och sjukvård har även brist på arbetskraft, vilket delvis hänger samman med att det är svårt att locka arbetskraft till dessa sektorer. Det paket med vårdreformer som nyligen genomfördes för att få bukt med bristen på arbetskraft, bland annat genom att höja lönen och erbjuda ersättning till vårdpersonal på kort sikt, är ett viktigt steg för att göra yrket mer attraktivt, men det kommer även att öka de offentliga kostnaderna. Under 2021 föreslog en arbetsgrupp för långvarig vård och omsorg ett antal åtgärder för att förbättra vården och samtidigt bevara de offentliga finansernas hållbarhet. Dessa åtgärder omfattar inrättandet av en samordnad kontrollmekanism med tydliga ansvarsområden på olika förvaltningsnivåer, vilket skulle bidra till att öka de offentliga utgifternas kvalitet och jämförbarhet, till exempel genom att fastställa enhetliga principer för avgifter för långvarig vård och omsorg. De pågående förhandlingarna om det federala finanspolitiska ramverket erbjuder en grund för att stödja genomförandet av en sådan mekanism.

| (27) | Hälso- och sjukvårdssystemet visade sig vara motståndskraftigt under covid-19-pandemin. Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas emellertid öka med 1,2 procentenheter av BNP fram till 2070. Dessutom är användningen av förebyggande åtgärder och tjänster inom den öppna primärvården fortfarande begränsad, samtidigt som många hälso- och sjukvårdstjänster tillhandahålls av sjukhus, vilket är ett kostsamt och ineffektivt sätt att erbjuda vård. Återhämtnings- och resiliensplanen kommer att bidra till att stärka den öppna primärvården, framför allt genom att ge stöd till nya och befintliga primärvårdscentraler i närområdet. Mot bakgrund av farhågorna kring den finanspolitiska hållbarheten är det emellertid nödvändigt att säkerställa att alla patienter får samma vägledning genom hälso- och sjukvårdssystemet, bland annat genom att se till att den ökade tillgången till primärvårdstjänster leder till ett lägre utnyttjande av befintliga specialistvårdtjänster på sjukhusen och i öppenvården. |
| --- | --- |

(27)

Hälso- och sjukvårdssystemet visade sig vara motståndskraftigt under covid-19-pandemin. Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas emellertid öka med 1,2 procentenheter av BNP fram till 2070. Dessutom är användningen av förebyggande åtgärder och tjänster inom den öppna primärvården fortfarande begränsad, samtidigt som många hälso- och sjukvårdstjänster tillhandahålls av sjukhus, vilket är ett kostsamt och ineffektivt sätt att erbjuda vård. Återhämtnings- och resiliensplanen kommer att bidra till att stärka den öppna primärvården, framför allt genom att ge stöd till nya och befintliga primärvårdscentraler i närområdet. Mot bakgrund av farhågorna kring den finanspolitiska hållbarheten är det emellertid nödvändigt att säkerställa att alla patienter får samma vägledning genom hälso- och sjukvårdssystemet, bland annat genom att se till att den ökade tillgången till primärvårdstjänster leder till ett lägre utnyttjande av befintliga specialistvårdtjänster på sjukhusen och i öppenvården.

| (28) | Österrikes finanspolitiska ramverk bygger för närvarande på ett komplicerat system med mellanstatliga överföringar mellan federala och regionala myndigheter, vilket begränsar incitamenten för en effektiv användning av offentliga medel. Avsaknaden av skattemässig självständighet gör att finansieringen av utgifter på olika förbundsnivåer är starkt beroende av detta system. Under 2022 utgjordes endast 7,2 % av alla offentliga intäkter av förbundsstaternas intäkter från egna källor (15). Samtidigt är samhällsviktiga tjänster som hälso- och sjukvård, barnomsorg och investeringar i kollektivtrafik delvis beroende av förbundsstaternas och kommunernas utgifter. De demografiska förändringarna och den gröna omställningen leder till ett ökat kostnadstryck på förbundsstaterna och kommunerna, samtidigt som intäkterna från egna källor inte är kopplade till utgiftsdynamiken. Det nuvarande finanspolitiska ramverket är ofta ineffektivt och saknar öppenhet eftersom kopplingen mellan skattebördan och de offentliga utgifterna suddas ut. För att förbättra de offentliga utgifternas övergripande kvalitet krävs att inkomsterna från egna medel anpassas till de offentliga utgifterna på regional/lokal nivå och att öppenheten och samordningen förstärks. Ökade möjligheter till skattemässig självständighet på regional nivå genom reformer av systemet för fastighetsbeskattning skulle kunna förbättra den finanspolitiska federalismen och det övergripande skattesystemet. De pågående förhandlingarna, vilka inleddes i slutet av 2022, ger goda möjligheter till framsteg. |
| --- | --- |

(28)

Österrikes finanspolitiska ramverk bygger för närvarande på ett komplicerat system med mellanstatliga överföringar mellan federala och regionala myndigheter, vilket begränsar incitamenten för en effektiv användning av offentliga medel. Avsaknaden av skattemässig självständighet gör att finansieringen av utgifter på olika förbundsnivåer är starkt beroende av detta system. Under 2022 utgjordes endast 7,2 % av alla offentliga intäkter av förbundsstaternas intäkter från egna källor (15). Samtidigt är samhällsviktiga tjänster som hälso- och sjukvård, barnomsorg och investeringar i kollektivtrafik delvis beroende av förbundsstaternas och kommunernas utgifter. De demografiska förändringarna och den gröna omställningen leder till ett ökat kostnadstryck på förbundsstaterna och kommunerna, samtidigt som intäkterna från egna källor inte är kopplade till utgiftsdynamiken. Det nuvarande finanspolitiska ramverket är ofta ineffektivt och saknar öppenhet eftersom kopplingen mellan skattebördan och de offentliga utgifterna suddas ut. För att förbättra de offentliga utgifternas övergripande kvalitet krävs att inkomsterna från egna medel anpassas till de offentliga utgifterna på regional/lokal nivå och att öppenheten och samordningen förstärks. Ökade möjligheter till skattemässig självständighet på regional nivå genom reformer av systemet för fastighetsbeskattning skulle kunna förbättra den finanspolitiska federalismen och det övergripande skattesystemet. De pågående förhandlingarna, vilka inleddes i slutet av 2022, ger goda möjligheter till framsteg.

| (29) | Det finns fortfarande utrymme för en skatteväxling från arbete till mer tillväxtfrämjande och inkluderande intäktskällor. Skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete genom löneskatter och sociala avgifter, varav de sistnämnda betalas av både arbetstagare och arbetsgivare. Detta leder till ett begränsat jobbskapande och deltagande på arbetsmarknaden, särskilt för låginkomsttagare och den andra inkomsttagaren. Samtidigt är användningen av andra intäktskällor som är mindre skadliga för en rättvis och hållbar tillväxt, till exempel miljö- eller fastighetsskatter, fortfarande begränsad, även med beaktande av nyligen genomförda reformer. Miljöskadliga subventioner försvårar den gröna omställningen. Den senaste miljösociala skattereformen ger skattelättnader för både hushåll och företag och lägger grunden för prissättning av koldioxidutsläpp utanför EU:s utsläppshandelssystem. En annan viktig reform är att inkomstskatten indexeras automatiskt mot inflationen, vilket starkt begränsar ökningen av inkomstskattebördan för skattebetalare genom att inflationen pressar upp lönerna till högre skatteskikt. Trots detta kvarstår strukturella utmaningar, och det finns utrymme att ytterligare minska skattetrycket på arbete för att stimulera jobbskapandet och tillgången på arbetskraft, särskilt för låginkomsttagare. En bättre användning av mer tillväxtfrämjande skatter skulle även kunna bidra till att skapa det budgetutrymme som behövs och göra skattesystemet mer rättvist. |
| --- | --- |

(29)

Det finns fortfarande utrymme för en skatteväxling från arbete till mer tillväxtfrämjande och inkluderande intäktskällor. Skattesystemet kännetecknas av ett högt skattetryck på arbete genom löneskatter och sociala avgifter, varav de sistnämnda betalas av både arbetstagare och arbetsgivare. Detta leder till ett begränsat jobbskapande och deltagande på arbetsmarknaden, särskilt för låginkomsttagare och den andra inkomsttagaren. Samtidigt är användningen av andra intäktskällor som är mindre skadliga för en rättvis och hållbar tillväxt, till exempel miljö- eller fastighetsskatter, fortfarande begränsad, även med beaktande av nyligen genomförda reformer. Miljöskadliga subventioner försvårar den gröna omställningen. Den senaste miljösociala skattereformen ger skattelättnader för både hushåll och företag och lägger grunden för prissättning av koldioxidutsläpp utanför EU:s utsläppshandelssystem. En annan viktig reform är att inkomstskatten indexeras automatiskt mot inflationen, vilket starkt begränsar ökningen av inkomstskattebördan för skattebetalare genom att inflationen pressar upp lönerna till högre skatteskikt. Trots detta kvarstår strukturella utmaningar, och det finns utrymme att ytterligare minska skattetrycket på arbete för att stimulera jobbskapandet och tillgången på arbetskraft, särskilt för låginkomsttagare. En bättre användning av mer tillväxtfrämjande skatter skulle även kunna bidra till att skapa det budgetutrymme som behövs och göra skattesystemet mer rättvist.

| (30) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av planen mot bakgrund av att faciliteten är tillfällig och gäller fram till 2026. Genomförandet av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan pågår. Österrike lämnade in en ansökan om utbetalning som motsvarade 44 delmål och mål i planen och resulterade i en total utbetalning på 700 miljoner EUR den 20 april 2023. Utöver den första ansökan om utbetalning fortskrider genomförandet av planen som förväntat. Österrike förväntas lämna in en begäran om att ändra några av åtgärderna på grund av objektiva omständigheter, däribland prisökningar och brister i leveranskedjorna. Utarbetandet av ett nytt REPowerEU-kapitel har också inletts, och de österrikiska myndigheterna bedriver ett nära samarbete med kommissionens avdelningar för att kunna lämna in det inom kort. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Österrikes strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(30)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Det är viktigt att snabbt gå vidare med genomförandet av planen mot bakgrund av att faciliteten är tillfällig och gäller fram till 2026. Genomförandet av Österrikes återhämtnings- och resiliensplan pågår. Österrike lämnade in en ansökan om utbetalning som motsvarade 44 delmål och mål i planen och resulterade i en total utbetalning på 700 miljoner EUR den 20 april 2023. Utöver den första ansökan om utbetalning fortskrider genomförandet av planen som förväntat. Österrike förväntas lämna in en begäran om att ändra några av åtgärderna på grund av objektiva omständigheter, däribland prisökningar och brister i leveranskedjorna. Utarbetandet av ett nytt REPowerEU-kapitel har också inletts, och de österrikiska myndigheterna bedriver ett nära samarbete med kommissionens avdelningar för att kunna lämna in det inom kort. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Österrikes strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (31) | Kommissionen godkände alla Österrikes sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Österrike. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkände alla Österrikes sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Österrike.

| (32) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Österrike inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till arbetsmarknaden. Österrikes starka sociala trygghetssystem och omfattande politiska åtgärder begränsade de sociala effekterna av covid-19-pandemin. Österrike har uppnått goda resultat för de flesta aspekterna av den europeiska pelaren för sociala rättigheter, men vissa problem kvarstår. Det gäller i synnerhet att potentialen hos kvinnor, lågutbildade arbetstagare, äldre arbetstagare och personer med migrantbakgrund inte utnyttjas till fullo på arbetsmarknaden. Detta är särskilt problematiskt med tanke på att det råder brist på kvalificerad arbetskraft. Den outnyttjade potentialen hos dessa grupper skulle kunna användas för att minska trycket på den österrikiska arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

(32)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Österrike inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till arbetsmarknaden. Österrikes starka sociala trygghetssystem och omfattande politiska åtgärder begränsade de sociala effekterna av covid-19-pandemin. Österrike har uppnått goda resultat för de flesta aspekterna av den europeiska pelaren för sociala rättigheter, men vissa problem kvarstår. Det gäller i synnerhet att potentialen hos kvinnor, lågutbildade arbetstagare, äldre arbetstagare och personer med migrantbakgrund inte utnyttjas till fullo på arbetsmarknaden. Detta är särskilt problematiskt med tanke på att det råder brist på kvalificerad arbetskraft. Den outnyttjade potentialen hos dessa grupper skulle kunna användas för att minska trycket på den österrikiska arbetsmarknaden.

| (33) | Kvinnornas sysselsättningsgrad i Österrike ligger högre än unionsgenomsnittet, men samtidigt är andelen deltidsarbetande kvinnor den näst högsta i hela unionen. Mer än hälften av de österrikiska kvinnorna arbetade deltid under 2022, med en tydlig överrepresentation i låglönesektorerna. Detta visar att det finns goda möjligheter att öka kvinnors heltidsdeltagande på arbetsmarknaden. Bristen på överkomlig barnomsorg av hög kvalitet gör dock att det är svårt för mödrar att delta mer aktivt på arbetsmarknaden, särskilt i landsbygdsområdena. Österrike har en av de lägsta nivåerna av formell barnomsorg för barn under tre år i hela unionen, på endast 28 %. För att ta itu med dessa problem är det viktigt att öka tillgången till barnomsorg av hög kvalitet genom att förbättra kvalitetsnormerna, öka tillgängligheten och uppmuntra heltidssysselsättning, till exempel genom skatteincitament. En större andel heltidsarbetande kvinnor kan bidra till att utjämna Österrikes stora löneskillnader mellan könen, minska den stora pensionsklyftan och samtidigt ta itu med bristen på arbetskraft. |
| --- | --- |

(33)

Kvinnornas sysselsättningsgrad i Österrike ligger högre än unionsgenomsnittet, men samtidigt är andelen deltidsarbetande kvinnor den näst högsta i hela unionen. Mer än hälften av de österrikiska kvinnorna arbetade deltid under 2022, med en tydlig överrepresentation i låglönesektorerna. Detta visar att det finns goda möjligheter att öka kvinnors heltidsdeltagande på arbetsmarknaden. Bristen på överkomlig barnomsorg av hög kvalitet gör dock att det är svårt för mödrar att delta mer aktivt på arbetsmarknaden, särskilt i landsbygdsområdena. Österrike har en av de lägsta nivåerna av formell barnomsorg för barn under tre år i hela unionen, på endast 28 %. För att ta itu med dessa problem är det viktigt att öka tillgången till barnomsorg av hög kvalitet genom att förbättra kvalitetsnormerna, öka tillgängligheten och uppmuntra heltidssysselsättning, till exempel genom skatteincitament. En större andel heltidsarbetande kvinnor kan bidra till att utjämna Österrikes stora löneskillnader mellan könen, minska den stora pensionsklyftan och samtidigt ta itu med bristen på arbetskraft.

| (34) | Det finns fortfarande utrymme att förbättra integreringen av flera missgynnade grupper på arbetsmarknaden, särskilt lågutbildade arbetstagare och personer med migrantbakgrund. Omkring 45 % av de långtidsarbetslösa i Österrike har bara gått ut grundskolan. Personer med migrantbakgrund har generellt ett betydligt lägre deltagande på arbetsmarknaden än inrikes födda, och barnens framtida inkomstnivåer avgörs i Österrike ofta av föräldrarnas inkomster. Österrikes återhämtnings- och resiliensplan innehåller åtgärder för att främja omskolning och kompetensutveckling av lågutbildade arbetstagare och långtidsarbetslösa, men dessa är inte tillräckliga för att få bukt med de underliggande problemen när det gäller arbetsmarknadsdeltagandet bland personer med migrantbakgrund och lågutbildade arbetstagare. För att bryta den varaktiga generationsöverskridande kopplingen mellan föräldrars och barns utbildningsresultat (16) i Österrike är det avgörande att öka tillgången till förskoleverksamhet av hög kvalitet samt till heldagsskola och förbättrad digital infrastruktur. För att integrera nyanlända migranter och andra missgynnade grupper skulle skolorna kunna främja ett bättre individuellt mentorskap, mer tillgängliga språkkurser och en effektivare användning av Österrikes lärlingssystem. Samtidigt är det viktigt att erbjuda tillräckliga möjligheter till livslångt lärande för missgynnade grupper i alla ålderskategorier. |
| --- | --- |

(34)

Det finns fortfarande utrymme att förbättra integreringen av flera missgynnade grupper på arbetsmarknaden, särskilt lågutbildade arbetstagare och personer med migrantbakgrund. Omkring 45 % av de långtidsarbetslösa i Österrike har bara gått ut grundskolan. Personer med migrantbakgrund har generellt ett betydligt lägre deltagande på arbetsmarknaden än inrikes födda, och barnens framtida inkomstnivåer avgörs i Österrike ofta av föräldrarnas inkomster. Österrikes återhämtnings- och resiliensplan innehåller åtgärder för att främja omskolning och kompetensutveckling av lågutbildade arbetstagare och långtidsarbetslösa, men dessa är inte tillräckliga för att få bukt med de underliggande problemen när det gäller arbetsmarknadsdeltagandet bland personer med migrantbakgrund och lågutbildade arbetstagare. För att bryta den varaktiga generationsöverskridande kopplingen mellan föräldrars och barns utbildningsresultat (16) i Österrike är det avgörande att öka tillgången till förskoleverksamhet av hög kvalitet samt till heldagsskola och förbättrad digital infrastruktur. För att integrera nyanlända migranter och andra missgynnade grupper skulle skolorna kunna främja ett bättre individuellt mentorskap, mer tillgängliga språkkurser och en effektivare användning av Österrikes lärlingssystem. Samtidigt är det viktigt att erbjuda tillräckliga möjligheter till livslångt lärande för missgynnade grupper i alla ålderskategorier.

| (35) | Det finns utrymme att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden bland äldre arbetstagare, dvs. personer i åldern 55–64 år. Den långvariga trenden med ett ökat arbetsmarknadsdeltagande bland äldre arbetstagare har den senaste tiden mattats av ordentligt, och den totala sysselsättningsgraden i denna åldersgrupp ligger redan under unionsgenomsnittet. Att anpassa arbetstagarnas arbetsuppgifter till deras arbetslivscykel och tillgodose behoven för äldre arbetstagare kommer att bli allt viktigare för att se till att den åldrande befolkningen stannar kvar längre på arbetsmarknaden. Bättre incitament för att höja den faktiska pensionsåldern, däribland lägre skatt på arbete eller lönebikostnader för de som väljer att arbeta längre, skulle bidra till att minska arbetskraftsbristen på den österrikiska arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

(35)

Det finns utrymme att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden bland äldre arbetstagare, dvs. personer i åldern 55–64 år. Den långvariga trenden med ett ökat arbetsmarknadsdeltagande bland äldre arbetstagare har den senaste tiden mattats av ordentligt, och den totala sysselsättningsgraden i denna åldersgrupp ligger redan under unionsgenomsnittet. Att anpassa arbetstagarnas arbetsuppgifter till deras arbetslivscykel och tillgodose behoven för äldre arbetstagare kommer att bli allt viktigare för att se till att den åldrande befolkningen stannar kvar längre på arbetsmarknaden. Bättre incitament för att höja den faktiska pensionsåldern, däribland lägre skatt på arbete eller lönebikostnader för de som väljer att arbeta längre, skulle bidra till att minska arbetskraftsbristen på den österrikiska arbetsmarknaden.

| (36) | Rysslands invasion av Ukraina har visat på sårbarheten i Österrikes energiförsörjning. Trots att Österrike har minskat sitt beroende av gasimport från Ryssland, ner till 57 % av den totala gasimporten 2022 jämfört med 80 % under 2021, är importen fortfarande betydligt högre än unionsgenomsnittet. För att diversifiera sina energikällor införde regeringen ekonomiska incitament till företag som importerar gas från andra länder än Ryssland, och en strategisk gasreserv inrättades 2022. Trots det står Österrike fortfarande inför betydande utmaningar när det gäller att trygga energiförsörjningen. Landet saknar fortfarande en tydlig plan för att på kort sikt frigöra sig från importen av rysk gas. Det finns dessutom en underutnyttjad potential i framställningen och överföringen av förnybara gaser, däribland vätgas, särskilt i sektorer och regioner som är sårbara för avbrott i försörjningen. |
| --- | --- |

(36)

Rysslands invasion av Ukraina har visat på sårbarheten i Österrikes energiförsörjning. Trots att Österrike har minskat sitt beroende av gasimport från Ryssland, ner till 57 % av den totala gasimporten 2022 jämfört med 80 % under 2021, är importen fortfarande betydligt högre än unionsgenomsnittet. För att diversifiera sina energikällor införde regeringen ekonomiska incitament till företag som importerar gas från andra länder än Ryssland, och en strategisk gasreserv inrättades 2022. Trots det står Österrike fortfarande inför betydande utmaningar när det gäller att trygga energiförsörjningen. Landet saknar fortfarande en tydlig plan för att på kort sikt frigöra sig från importen av rysk gas. Det finns dessutom en underutnyttjad potential i framställningen och överföringen av förnybara gaser, däribland vätgas, särskilt i sektorer och regioner som är sårbara för avbrott i försörjningen.

| (37) | Andelen förnybar energi i Österrike 2021 var 36 % av den slutliga energianvändningen, vilket är betydligt högre än unionsgenomsnittet. För att uppfylla sina klimatmål, däribland att uppnå klimatneutralitet senast 2040, måste Österrike utöka denna andel ytterligare. Lagen om utbyggnad av förnybara energikällor från 2021, en reform som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen, har skapat ett ramverk som kommer att bidra till att öka andelen förnybar energi inom elförbrukningen. Syftet med reformen är att uppnå en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh från förnybara energikällor senast 2030, vilket kommer att bidra till landets mål på 100 % förnybar energi i elförbrukningen – en ökning från den nuvarande nivån på 81 % under 2020. En ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor försvåras emellertid fortfarande av bland annat långdragna förfaranden för fysisk planering och tillståndsgivning, en komplicerad uppdelning av befogenheter mellan federala och regionala myndigheter samt bemanningsproblem inom förvaltningen. Österrike har tagit ett första steg mot en effektivare miljökonsekvensbedömning av projekt inom förnybar energi. Österrike skulle även kunna bli bättre på att anpassa den geografiska zonindelningen till sina mål för den gröna omställningen, åtgärda bemanningsproblemen samt öka investeringarna i nätverksinfrastruktur för lagring, distribution och överföring. Utbyggnaden av förnybar energi skulle även gynnas av införandet av särskilda accelerationsområden för förnybar energi (i synnerhet för vindkraft) med korta och enkla tillståndsförfaranden samt av erkännandet av förnybar energi som ett övervägande allmänintresse i linje med de mer ambitiösa målen för förnybar energi i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Andra förnybara energikällor, däribland geotermisk energi, skulle också kunna utredas ytterligare. |
| --- | --- |

(37)

Andelen förnybar energi i Österrike 2021 var 36 % av den slutliga energianvändningen, vilket är betydligt högre än unionsgenomsnittet. För att uppfylla sina klimatmål, däribland att uppnå klimatneutralitet senast 2040, måste Österrike utöka denna andel ytterligare. Lagen om utbyggnad av förnybara energikällor från 2021, en reform som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen, har skapat ett ramverk som kommer att bidra till att öka andelen förnybar energi inom elförbrukningen. Syftet med reformen är att uppnå en årlig elproduktionskapacitet på 27 TWh från förnybara energikällor senast 2030, vilket kommer att bidra till landets mål på 100 % förnybar energi i elförbrukningen – en ökning från den nuvarande nivån på 81 % under 2020. En ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor försvåras emellertid fortfarande av bland annat långdragna förfaranden för fysisk planering och tillståndsgivning, en komplicerad uppdelning av befogenheter mellan federala och regionala myndigheter samt bemanningsproblem inom förvaltningen. Österrike har tagit ett första steg mot en effektivare miljökonsekvensbedömning av projekt inom förnybar energi. Österrike skulle även kunna bli bättre på att anpassa den geografiska zonindelningen till sina mål för den gröna omställningen, åtgärda bemanningsproblemen samt öka investeringarna i nätverksinfrastruktur för lagring, distribution och överföring. Utbyggnaden av förnybar energi skulle även gynnas av införandet av särskilda accelerationsområden för förnybar energi (i synnerhet för vindkraft) med korta och enkla tillståndsförfaranden samt av erkännandet av förnybar energi som ett övervägande allmänintresse i linje med de mer ambitiösa målen för förnybar energi i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Andra förnybara energikällor, däribland geotermisk energi, skulle också kunna utredas ytterligare.

| (38) | Österrikes förbrukning av naturgas minskade med 19 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Österrike skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Vidare skulle en höjd ambitionsnivå i fråga om energieffektivitet i bygg- och tillverkningssektorerna leda till ett minskat beroende av fossila bränslen. Österrikes långsiktiga renoveringsstrategi fastställer tydliga delmål för 2050 och syftar till att uppnå en 80-procentig utfasning av fossila bränslen i byggnadsbeståndet. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar även åtgärder för att fasa ut värmepannor för fossila bränslen i byggnadssektorn och ersätta dem med förnybar uppvärmningsteknik eller fjärrvärme. Österrikes mål för energieffektivitet fram till 2030 är emellertid inte tillräckligt ambitiösa för att uppnå målen i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Den nya lagen om energieffektivitet, som förväntas under 2023 och syftar till att minska den slutliga energianvändningen med 18 % fram till 2030, bör åtgärda detta problem. Sammanfattningsvis kommer Österrike att behöva påskynda investeringar i genomgripande renoveringar av byggnader, ersätta fossila bränslen med förnybara alternativ för uppvärmning och bättre hantera energiförbrukningen genom att digitalisera energiförsörjningen (i form av t.ex. smarta mätare och termostater). Dessutom kommer det att vara nödvändigt att öka takten för den i nuläget långsamma värmerenoveringen av byggnader. Ett skyndsamt genomförande av lagen om förnybar uppvärmning, som är en viktig reform i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan, kommer att vara avgörande för hanteringen av denna fråga. |
| --- | --- |

(38)

Österrikes förbrukning av naturgas minskade med 19 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Österrike skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (17). Vidare skulle en höjd ambitionsnivå i fråga om energieffektivitet i bygg- och tillverkningssektorerna leda till ett minskat beroende av fossila bränslen. Österrikes långsiktiga renoveringsstrategi fastställer tydliga delmål för 2050 och syftar till att uppnå en 80-procentig utfasning av fossila bränslen i byggnadsbeståndet. Återhämtnings- och resiliensplanen omfattar även åtgärder för att fasa ut värmepannor för fossila bränslen i byggnadssektorn och ersätta dem med förnybar uppvärmningsteknik eller fjärrvärme. Österrikes mål för energieffektivitet fram till 2030 är emellertid inte tillräckligt ambitiösa för att uppnå målen i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Den nya lagen om energieffektivitet, som förväntas under 2023 och syftar till att minska den slutliga energianvändningen med 18 % fram till 2030, bör åtgärda detta problem. Sammanfattningsvis kommer Österrike att behöva påskynda investeringar i genomgripande renoveringar av byggnader, ersätta fossila bränslen med förnybara alternativ för uppvärmning och bättre hantera energiförbrukningen genom att digitalisera energiförsörjningen (i form av t.ex. smarta mätare och termostater). Dessutom kommer det att vara nödvändigt att öka takten för den i nuläget långsamma värmerenoveringen av byggnader. Ett skyndsamt genomförande av lagen om förnybar uppvärmning, som är en viktig reform i Österrikes återhämtnings- och resiliensplan, kommer att vara avgörande för hanteringen av denna fråga.

| (39) | Den gröna omställningen kommer även att omfatta en minskning av utsläppen inom flera sektorer, särskilt på transportområdet, eftersom det i dessa sektorer finns betydande möjligheter till utsläppsminskningar. Österrike fungerar för närvarande som ett viktigt transitland för godstransporter på väg över Alperna. Österrikes återhämtnings- och resiliensplan innehåller ett antal investeringar i hållbar transport, men landet kommer ändå att behöva minska de transportrelaterade utsläppen och samtidigt bekämpa transportfattigdomen för att uppnå klimatneutralitet. Landet kommer även att behöva utveckla ytterligare transportlösningar, till exempel anslutningar för sista kilometern och alternativ till bilen, särskilt i landsbygdsområden. |
| --- | --- |

(39)

Den gröna omställningen kommer även att omfatta en minskning av utsläppen inom flera sektorer, särskilt på transportområdet, eftersom det i dessa sektorer finns betydande möjligheter till utsläppsminskningar. Österrike fungerar för närvarande som ett viktigt transitland för godstransporter på väg över Alperna. Österrikes återhämtnings- och resiliensplan innehåller ett antal investeringar i hållbar transport, men landet kommer ändå att behöva minska de transportrelaterade utsläppen och samtidigt bekämpa transportfattigdomen för att uppnå klimatneutralitet. Landet kommer även att behöva utveckla ytterligare transportlösningar, till exempel anslutningar för sista kilometern och alternativ till bilen, särskilt i landsbygdsområden.

| (40) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov samt riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i Österrike för 17 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland anläggningstekniker, takläggare och maskiningenjörer. Inom ramen för sin översiktsplan för gröna jobb har Österrike infört en särskild plattform för att anpassa tillgång och efterfrågan på arbetskraft. Genomförandet av översiktsplanen kommer att vara avgörande för att säkerställa en snabb omställning till en grön ekonomi. I sin handlingsplan för en rättvis omställning för utbildning och omskolning har Österrike fastställt åtgärder för att öka tillgången på kvalificerad arbetskraft inom sektorn för förnybar energi, uppmuntra till kompetenshöjning av arbetskraften och höja utbildningsstandarder. |
| --- | --- |

(40)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov samt riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i Österrike för 17 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland anläggningstekniker, takläggare och maskiningenjörer. Inom ramen för sin översiktsplan för gröna jobb har Österrike infört en särskild plattform för att anpassa tillgång och efterfrågan på arbetskraft. Genomförandet av översiktsplanen kommer att vara avgörande för att säkerställa en snabb omställning till en grön ekonomi. I sin handlingsplan för en rättvis omställning för utbildning och omskolning har Österrike fastställt åtgärder för att öka tillgången på kvalificerad arbetskraft inom sektorn för förnybar energi, uppmuntra till kompetenshöjning av arbetskraften och höja utbildningsstandarder.

| (41) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(41)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

| (42) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Österrike bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(42)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Österrike bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 4,6 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Säkerställa att systemet för långvarig vård och omsorg är ändamålsenligt och finanspolitiskt hållbart och att hälso- och sjukvårdssystemet är finanspolitiskt hållbart. Förenkla och rationalisera de statsfinansiella relationerna och ansvarsfördelningen mellan olika förvaltningsnivåer och bättre definiera ansvarsnivåerna för finansiering och utgifter. Förbättra skattemixen för att främja en inkluderande och hållbar tillväxt.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, bland annat genom utökad barnomsorg av god kvalitet, och öka arbetsmarknadsdeltagandet bland äldre arbetstagare. Förbättra arbetsmarknadsresultaten för mindre gynnade grupper, däribland lågutbildade arbetssökande och personer med migrantbakgrund, genom att höja nivån på deras grundläggande färdigheter.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen och diversifiera försörjningskällorna för gas för att väsentligt minska beroendet av Ryssland. Påskynda användningen av förnybar energi och den infrastruktur som krävs, framför allt genom att förenkla tillståndsförfaranden och införa särskilda accelerationsområden. Förbättra energieffektiviteten. Minska utsläppen, framför allt inom transportsektorn. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

4

(5)  ST 10159/2021 INIT, ST 10159/2021 COR 1, ST 10159/2021 ADD 1.

5

(6)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 93).

6

(7)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

7

(8)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,9 procentenheter av BNP. Detta expansiva bidrag beror framför allt på inköpet av en strategisk gasreserv, vilket motsvarar omkring 0,8 % av BNP.

8

(9)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

9

(10)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Österrikes nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 162).

10

(11)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Österrikes potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 8,6 % i nominella termer.

11

(12)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,9 procentenheter av BNP. Detta kontraktiva bidrag beror på inköpet av en strategisk gasreserv 2022.

12

(13)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

13

(14)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

14

(15)  Denna siffra avser delsektor i det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS) 2010.

15

(16)  Europeiska kommissionens utbildningsöversikt 2022 – landsrapport för Österrike

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/197 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/197

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Polens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2023

(2023/C 312/21)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3) även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3) även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 3 maj 2021 lämnade Polen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 17 juni 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Polen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 3 maj 2021 lämnade Polen in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 17 juni 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Polen på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 27 april 2023 lämnade Polen in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Polens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2023 lämnade Polen in sitt nationella reformprogram för 2023 och sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Polens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Polen. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Polens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Polens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Polen. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Polens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Polens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Polens underskott i de offentliga finanserna från 1,8 % av BNP 2021 till 3,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 53,6 % av BNP i slutet av 2021 till 49,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Polens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Polen bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när budgeten för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat ökade Polens underskott i de offentliga finanserna från 1,8 % av BNP 2021 till 3,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 53,6 % av BNP i slutet av 2021 till 49,1 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Polens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna 2022 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Polen bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när budgeten för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkta momssatser och punktskatter på energi och bränslen, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade kontantbidrag och ett tak för elpriserna för hushåll och gaskostnader för företag. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,9 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,5 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,7 % av BNP 2022, från 2,4 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder sänkta momssatser och punktskatter på energi och bränslen, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade kontantbidrag och ett tak för elpriserna för hushåll och gaskostnader för företag. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,9 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,5 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,7 % av BNP 2022, från 2,4 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Polen (7) att under 2022 bedriva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den stimulans som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Polen (7) att under 2022 bedriva en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den stimulans som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 3,0 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Polen att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,0 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Polen de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade den ytterligare effekten från åtgärderna för att begränsa de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 1,9 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,5 % av BNP). Polen hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 3,0 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Polen att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,0 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Polen de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 2,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade den ytterligare effekten från åtgärderna för att begränsa de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 1,9 % av BNP) liksom kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,5 % av BNP). Polen hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,9 % 2023 och med 2,8 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något lägre real BNP-tillväxt på 0,7 % 2023 och 2,7 % 2024, vilket huvudsakligen beror på lägre ställda prognoser avseende bidraget från den inhemska efterfrågan. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 0,9 % 2023 och med 2,8 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en något lägre real BNP-tillväxt på 0,7 % 2023 och 2,7 % 2024, vilket huvudsakligen beror på lägre ställda prognoser avseende bidraget från den inhemska efterfrågan.

| (17) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,7 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror huvudsakligen på ökade utgifter för försvar, hälso- och sjukvård, löner inom offentlig förvaltning och indexering av pensioner. Kostnaderna för åtgärderna för att begränsa de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna kommer även fortsättningsvis att vara höga. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 49,1 % i slutet av 2022 till 50,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5,0 % av BNP för 2023. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i konvergensprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen berodde på åtgärder för att ge stöd av undantagskaraktär till jordbrukare, som ännu inte angavs i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 50,5 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,7 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror huvudsakligen på ökade utgifter för försvar, hälso- och sjukvård, löner inom offentlig förvaltning och indexering av pensioner. Kostnaderna för åtgärderna för att begränsa de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna kommer även fortsättningsvis att vara höga. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 49,1 % i slutet av 2022 till 50,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 5,0 % av BNP för 2023. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i konvergensprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen berodde på åtgärder för att ge stöd av undantagskaraktär till jordbrukare, som ännu inte angavs i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 50,5 %, i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består främst av nya åtgärder, såsom system för prisstopp för el och gas och stödåtgärder till energiintensiva industrier. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på gas- och elleverantörernas oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,7 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,7 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består främst av nya åtgärder, såsom system för prisstopp för el och gas och stödåtgärder till energiintensiva industrier. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på gas- och elleverantörernas oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 1,7 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,2 % av BNP 2023 (jämfört med 0,1 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,7 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Polen att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Polen bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Polen rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Polen att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Polen bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Polen rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken under 2022 (‒ 3,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,8 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ökade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också lägre kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,2 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna drivs av icke riktade energiåtgärder, höjda utgifter för försvar, hälso- och sjukvård och permanenta ökningar av lönerna i den offentliga förvaltningen samt sociala förmåner. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,2 procentenheter (13). Polen planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energisäkerhet inom områden som byggnaders energieffektivitet, land- och havsbaserad vindkraft, energilagring, modernisering av nät, vätgasproduktion och hållbar mobilitet, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 0,8 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken under 2022 (‒ 3,0 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,8 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta omfattar den ökade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna till de hushåll och företag som är mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,1 % av BNP. Det inbegriper också lägre kostnader för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (0,2 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna drivs av icke riktade energiåtgärder, höjda utgifter för försvar, hälso- och sjukvård och permanenta ökningar av lönerna i den offentliga förvaltningen samt sociala förmåner. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 1,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,2 procentenheter (13). Polen planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Landet planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energisäkerhet inom områden som byggnaders energieffektivitet, land- och havsbaserad vindkraft, energilagring, modernisering av nät, vätgasproduktion och hållbar mobilitet, som finansieras av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,4 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på upphävandet av stödåtgärderna i samband med energikrisen. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 52,4 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP 2024. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i konvergensprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen beror på åtgärder som ännu inte angavs i programmet. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 53,0 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 3,4 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på upphävandet av stödåtgärderna i samband med energikrisen. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 52,4 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP 2024. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i konvergensprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen beror på åtgärder som ännu inte angavs i programmet. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 53,0 % i slutet av 2024.

| (22) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen förutsätter för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärderna är 0,3 % av BNP 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta av de energistödåtgärder som Polen för närvarande planerar att behålla 2024 verkar inte vara inriktade på utsatta hushåll och de bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(22)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024. Kommissionen förutsätter för närvarande att nettokostnaden för energistödåtgärderna är 0,3 % av BNP 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De flesta av de energistödåtgärder som Polen för närvarande planerar att behålla 2024 verkar inte vara inriktade på utsatta hushåll och de bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod (15), bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 7,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,7 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade högsta ökningen för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod (15), bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 inte överstiga 7,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 1,7 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens uppskattningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade högsta ökningen för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 5,6 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som kommissionen förutser i sin vårprognos för 2023 är något mindre än besparingarna till följd av den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, eftersom en del av energistödåtgärderna väntas gälla även under 2024. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 5,6 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. Den anpassning som kommissionen förutser i sin vårprognos för 2023 är något mindre än besparingarna till följd av den fullständiga utfasningen av energistödåtgärderna, eftersom en del av energistödåtgärderna väntas gälla även under 2024.

| (25) | Enligt konvergensprogrammet för 2023 väntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,2 % av BNP 2024, dvs. på en liknande nivå som under 2023. I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till de offentliga finansernas hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Det handlar bland annat om reformer av det finanspolitiska ramverket, en reform som även ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(25)

Enligt konvergensprogrammet för 2023 väntas den offentliga sektorns investeringar förbli stabila på 4,2 % av BNP 2024, dvs. på en liknande nivå som under 2023. I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till de offentliga finansernas hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Det handlar bland annat om reformer av det finanspolitiska ramverket, en reform som även ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (26) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2025 och ligga kvar på denna nivå 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2025. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 52,4 % i slutet av 2024 till 55,4 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2025 och ligga kvar på denna nivå 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför minska till under 3 % av BNP 2025. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 52,4 % i slutet av 2024 till 55,4 % till slutet av 2026.

| (27) | Det finns stort utrymme för att förbättra effektiviteten när det gäller offentliga utgifter för sociala förmåner. Sociala förmåner prioriteras fortfarande inte i någon högre grad och det saknas medel för behovsprövning på hushållsnivå. Bättre riktning av förmånerna skulle leda till en mer effektiv användning av offentliga medel för att bekämpa fattigdom och hjälpa de mest behövande. |
| --- | --- |

(27)

Det finns stort utrymme för att förbättra effektiviteten när det gäller offentliga utgifter för sociala förmåner. Sociala förmåner prioriteras fortfarande inte i någon högre grad och det saknas medel för behovsprövning på hushållsnivå. Bättre riktning av förmånerna skulle leda till en mer effektiv användning av offentliga medel för att bekämpa fattigdom och hjälpa de mest behövande.

| (28) | Den snabbt åldrande befolkningen medför utmaningar för det polska pensionssystemet. Det befintliga pensionssystemet förutsätter en pensionsålder som inte ökar trots att den genomsnittliga livslängden och antalet pensionsår ökar. Det nuvarande avgiftsbaserade pensionssystemet är finansiellt balanserat, men skulle leda till en stor minskning av framtida pensionsförmåner i förhållande till slutlönen. Detta skulle innebära att en stor andel av pensionärerna riskerar fattigdom. Kommissionens analys visar att Polen skulle behöva använda ytterligare 6,7 % av BNP fram till 2070 bara för att upprätthålla förmånerna nära den nuvarande nivån. Nyligen genomförda ändringar av det allmänna pensionssystemet och av de kostsamma speciella pensionssystemen har lett till mer generösa pensionsutbetalningar för dagens pensionärer. Detta har minskat incitamenten för att arbeta längre än fram till den förhållandevis låga pensionsåldern på 60 år för kvinnor och 65 år för män, och har ökat det åldersrelaterade utgiftstrycket. |
| --- | --- |

(28)

Den snabbt åldrande befolkningen medför utmaningar för det polska pensionssystemet. Det befintliga pensionssystemet förutsätter en pensionsålder som inte ökar trots att den genomsnittliga livslängden och antalet pensionsår ökar. Det nuvarande avgiftsbaserade pensionssystemet är finansiellt balanserat, men skulle leda till en stor minskning av framtida pensionsförmåner i förhållande till slutlönen. Detta skulle innebära att en stor andel av pensionärerna riskerar fattigdom. Kommissionens analys visar att Polen skulle behöva använda ytterligare 6,7 % av BNP fram till 2070 bara för att upprätthålla förmånerna nära den nuvarande nivån. Nyligen genomförda ändringar av det allmänna pensionssystemet och av de kostsamma speciella pensionssystemen har lett till mer generösa pensionsutbetalningar för dagens pensionärer. Detta har minskat incitamenten för att arbeta längre än fram till den förhållandevis låga pensionsåldern på 60 år för kvinnor och 65 år för män, och har ökat det åldersrelaterade utgiftstrycket.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. På grund av det sena antagandet i juni 2022 har genomförandet av Polens återhämtnings- och resiliensplan försenats betydligt. Att stärka domstolars oberoende och opartiskhet och avhjälpa situationen för domare som påverkas av besluten från Högsta domstolens avdelning för disciplinmål i disciplinmål och mål om immunitet mot rättsliga förfaranden är en förutsättning för att kommissionen ska göra utbetalningar till landet och säkerställa unionens ekonomiska intressen, vilket skulle möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av planen. Polen har börjat genomföra de viktigaste åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen, bland annat reformer av den finanspolitiska ramen, hälso- och sjukvården, den digitala omställningen, energieffektivitet och arbetsmarknaden. Även om Polen inte officiellt har lämnat in tillägg till planen eller ett kapitel om REPowerEU pågår diskussioner med kommissionen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Polen den 31 mars 2023 sin avsikt att begära 23 miljarder EUR i ytterligare lånestöd från faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Polens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter och den övergripande kvaliteten på den sociala dialogen är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. På grund av det sena antagandet i juni 2022 har genomförandet av Polens återhämtnings- och resiliensplan försenats betydligt. Att stärka domstolars oberoende och opartiskhet och avhjälpa situationen för domare som påverkas av besluten från Högsta domstolens avdelning för disciplinmål i disciplinmål och mål om immunitet mot rättsliga förfaranden är en förutsättning för att kommissionen ska göra utbetalningar till landet och säkerställa unionens ekonomiska intressen, vilket skulle möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av planen. Polen har börjat genomföra de viktigaste åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen, bland annat reformer av den finanspolitiska ramen, hälso- och sjukvården, den digitala omställningen, energieffektivitet och arbetsmarknaden. Även om Polen inte officiellt har lämnat in tillägg till planen eller ett kapitel om REPowerEU pågår diskussioner med kommissionen. I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 uttryckte Polen den 31 mars 2023 sin avsikt att begära 23 miljarder EUR i ytterligare lånestöd från faciliteten. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Polens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter och den övergripande kvaliteten på den sociala dialogen är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Polens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Polen. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Polens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Polen.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Polen inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till investeringsklimatet, energipolitiken och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Polen inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till investeringsklimatet, energipolitiken och den gröna omställningen.

| (32) | Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar för ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och gynnsamma förutsättningar för investeringar. Detta spelar en viktig roll för att uppnå hållbar ekonomisk tillväxt på medellång till lång sikt. Investeringsklimatet i Polen fortsätter att försämras på grund av allvarliga farhågor relaterade till rättsstatsprincipen, bland annat rättsväsendets oberoende, vilka har bekräftats i domar från Europeiska unionens domstol (domstolen) och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Den 15 februari 2023 väckte kommissionen dessutom talan mot Polen om överträdelser av unionsrätten från den polska författningsdomstolens sida samt i dess rättspraxis, överträdelser som särskilt ifrågasätter unionsrättens företräde. |
| --- | --- |

(32)

Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar för ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och gynnsamma förutsättningar för investeringar. Detta spelar en viktig roll för att uppnå hållbar ekonomisk tillväxt på medellång till lång sikt. Investeringsklimatet i Polen fortsätter att försämras på grund av allvarliga farhågor relaterade till rättsstatsprincipen, bland annat rättsväsendets oberoende, vilka har bekräftats i domar från Europeiska unionens domstol (domstolen) och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Den 15 februari 2023 väckte kommissionen dessutom talan mot Polen om överträdelser av unionsrätten från den polska författningsdomstolens sida samt i dess rättspraxis, överträdelser som särskilt ifrågasätter unionsrättens företräde.

| (33) | Polens energimix domineras kraftigt av fossila bränslen. Kol står för omkring 60 % av energimixen och förnybara energikällor svarade endast för 13 % 2021. Polen har slutat att importera naturgas från Ryssland sedan april 2022 och olja sedan februari 2023. Inverkan på landets energiförsörjning har minskat på grund av de senaste årens diversifieringsinsatser. Polen har minskat sina koldioxidutsläpp i en väsentligt lägre grad än andra medlemsstater. Polen har fortfarande ett stort utrymme för att lösa rättsliga och administrativa hinder för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor. Att öka energiproduktionen från förnybara energikällor är avgörande för att minska koldioxidutsläppen i den polska ekonomin och uppnå klimatneutralitet. För att frigöra potentialen hos förnybara energikällor måste Polen förbättra sina interna energiöverförings- och distributionsnät samt energilagringen och reformera sitt regelverk. Polen måste i synnerhet vidta åtgärder för att undanröja hindren för tillståndsförfaranden för förnybara energikällor. Dessa åtgärder bör inriktas på att i) påskynda inkludering av förnybara energikällor i fysiska planer, ii) inrätta fokusområden för förnybar energiproduktion, iii) ändra reglerna om tillstånd för nätanslutning, och iv) modernisera föråldrade och ineffektiva distributionsnät. Det krävs även ytterligare reformer för att i) ge industrin möjlighet att dra nytta av ren energi genom långsiktiga avtal om utbud och efterfrågan på energi, såsom energiköpsavtal, ii) avskaffa begränsningarna för energigemenskaper och iii) främja utbyggnad av förnybar energi inom fjärrvärmesektorn. |
| --- | --- |

(33)

Polens energimix domineras kraftigt av fossila bränslen. Kol står för omkring 60 % av energimixen och förnybara energikällor svarade endast för 13 % 2021. Polen har slutat att importera naturgas från Ryssland sedan april 2022 och olja sedan februari 2023. Inverkan på landets energiförsörjning har minskat på grund av de senaste årens diversifieringsinsatser. Polen har minskat sina koldioxidutsläpp i en väsentligt lägre grad än andra medlemsstater. Polen har fortfarande ett stort utrymme för att lösa rättsliga och administrativa hinder för att påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor. Att öka energiproduktionen från förnybara energikällor är avgörande för att minska koldioxidutsläppen i den polska ekonomin och uppnå klimatneutralitet. För att frigöra potentialen hos förnybara energikällor måste Polen förbättra sina interna energiöverförings- och distributionsnät samt energilagringen och reformera sitt regelverk. Polen måste i synnerhet vidta åtgärder för att undanröja hindren för tillståndsförfaranden för förnybara energikällor. Dessa åtgärder bör inriktas på att i) påskynda inkludering av förnybara energikällor i fysiska planer, ii) inrätta fokusområden för förnybar energiproduktion, iii) ändra reglerna om tillstånd för nätanslutning, och iv) modernisera föråldrade och ineffektiva distributionsnät. Det krävs även ytterligare reformer för att i) ge industrin möjlighet att dra nytta av ren energi genom långsiktiga avtal om utbud och efterfrågan på energi, såsom energiköpsavtal, ii) avskaffa begränsningarna för energigemenskaper och iii) främja utbyggnad av förnybar energi inom fjärrvärmesektorn.

| (34) | Polens förbrukning av naturgas minskade med 13 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period de föregående fem åren, vilket är något under det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Polen uppmanas att öka satsningarna för att tillfälligt minska efterfrågan på gas till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Trots att ett antal åtgärder finns på plats för att begränsa energiefterfrågan, krävs ytterligare insatser för att förbättra energieffektiviteten, särskilt för bostadshus och fjärrvärmesystem. Den slutliga energianvändningen i Polen var 75,2 miljoner ton oljeekvivalenter (Mtoe) 2021, och användningen har ökat under det senaste årtiondet. Mer än hälften av energibehovet för bostadshus när det gäller uppvärmning tillgodoses för närvarande med kol, antigen genom direkt användning eller indirekt via fjärrvärme. Bostadshus är dock fortfarande till stor del energiineffektiva och ger upphov till större investeringsbehov jämfört med andra medlemsstater. Fjärrvärmesektorn behöver dessutom riktade reformer och ökade investeringar för att påskynda minskningen av koldioxidutsläpp, öka sin effektivitet och säkerställa långsiktig ekonomisk bärkraft. |
| --- | --- |

(34)

Polens förbrukning av naturgas minskade med 13 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen under samma period de föregående fem åren, vilket är något under det minskningsmål på 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). Polen uppmanas att öka satsningarna för att tillfälligt minska efterfrågan på gas till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (17). Trots att ett antal åtgärder finns på plats för att begränsa energiefterfrågan, krävs ytterligare insatser för att förbättra energieffektiviteten, särskilt för bostadshus och fjärrvärmesystem. Den slutliga energianvändningen i Polen var 75,2 miljoner ton oljeekvivalenter (Mtoe) 2021, och användningen har ökat under det senaste årtiondet. Mer än hälften av energibehovet för bostadshus när det gäller uppvärmning tillgodoses för närvarande med kol, antigen genom direkt användning eller indirekt via fjärrvärme. Bostadshus är dock fortfarande till stor del energiineffektiva och ger upphov till större investeringsbehov jämfört med andra medlemsstater. Fjärrvärmesektorn behöver dessutom riktade reformer och ökade investeringar för att påskynda minskningen av koldioxidutsläpp, öka sin effektivitet och säkerställa långsiktig ekonomisk bärkraft.

| (35) | Mellan 2005 och 2021 ökade utsläppen av växthusgaser från inhemsk transport i Polen (förutom flyg) med 88,3 %, vilket står i skarp kontrast till den genomsnittliga minskningen på 7,5 % i unionen. Även med de ytterligare åtgärder som ingår i Polens energi- och klimatplan beräknas växthusgasutsläppen från denna sektor 2030 fortfarande vara 56 % högre än 2005. Utöver reformerna och investeringarna i Polens återhämtnings- och resiliensplan krävs ytterligare insatser för att främja en hållbar kollektivtrafik. Elektrifieringen av den inhemska transporten måste gå hand i hand med minskningen av koldioxidutsläppen för att på ett ändamålsenligt att minska de sektorsvisa utsläppen. |
| --- | --- |

(35)

Mellan 2005 och 2021 ökade utsläppen av växthusgaser från inhemsk transport i Polen (förutom flyg) med 88,3 %, vilket står i skarp kontrast till den genomsnittliga minskningen på 7,5 % i unionen. Även med de ytterligare åtgärder som ingår i Polens energi- och klimatplan beräknas växthusgasutsläppen från denna sektor 2030 fortfarande vara 56 % högre än 2005. Utöver reformerna och investeringarna i Polens återhämtnings- och resiliensplan krävs ytterligare insatser för att främja en hållbar kollektivtrafik. Elektrifieringen av den inhemska transporten måste gå hand i hand med minskningen av koldioxidutsläppen för att på ett ändamålsenligt att minska de sektorsvisa utsläppen.

| (36) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. När det gäller den gröna omställningen i Polen har bristen på arbetskraft inom nyckelsektorer ökat de senaste åren, vilket även är kopplat till brist på relevanta kompetenser och skapar flaskhalsar i omställningen till en klimatneutral ekonomi. År 2022 angavs bristen på arbetskraft som en faktor som begränsade produktionen inom industrin (63,4 % företagen) och bygg- och anläggningssektorn (74,6 % av företagen). |
| --- | --- |

(36)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. När det gäller den gröna omställningen i Polen har bristen på arbetskraft inom nyckelsektorer ökat de senaste åren, vilket även är kopplat till brist på relevanta kompetenser och skapar flaskhalsar i omställningen till en klimatneutral ekonomi. År 2022 angavs bristen på arbetskraft som en faktor som begränsade produktionen inom industrin (63,4 % företagen) och bygg- och anläggningssektorn (74,6 % av företagen).

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (18) återspeglas i rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 7,8 % (19).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Förbättra de offentliga finansernas effektivitet, bland annat genom bättre inriktning på sociala förmåner. Säkerställa tillräckliga framtida pensionsförmåner och ett hållbart pensionssystem genom att vidta åtgärder för att öka den faktiska pensionsåldern och genom att reformera förmånspensionssystemen.

2.

Snarast uppfylla de obligatoriska delmålen och målen vad gäller skyddet av unionens ekonomiska intressen för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av landets återhämtnings- och resiliensplan. Skyndsamt färdigställa REPowerEU-kapitlet för att snarast påbörja genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra investeringsklimatet, bland annat genom att säkra rättsväsendets oberoende.

4.

Påskynda minskningen av koldioxidutsläpp och utbyggnaden av förnybar energi. Reformera regelverket för tillstånd till nätanslutning och för förnybara energikällor, inbegripet energigemenskaper, biometan och förnybar vätgas. Vidta åtgärder för att främja energibesparingar och minskningar av efterfrågan på gas. Skala upp investeringarna i energieffektiva byggnader och minska koldioxidutsläppen från värmetillförseln i fjärrvärmesystem för att ta itu med energifattigdomen. Ytterligare främja en hållbar kollektivtrafik. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen, inbegripet för byggnadsrenovering.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 9728/2022 INIT; ST 9728/2022 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 98).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter av BNP, som i stor utsträckning avspeglade regeringens stöd till finansinstitut.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Polens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 171).

11

(12)  Utifrån kommissionens vårprognos 2023 beräknas Polens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 15,5 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter väntas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP, vilket avspeglar effekten av upphävandet av det statliga stödet till finansinstitut 2022.

13

(14)  Artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter och konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

17

(18)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

18

(19)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

19

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/206 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/206

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Portugals nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/22)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Portugal var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Portugals utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Portugal var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Portugals utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 22 april 2021 lämnade Portugal in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Portugals återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Portugal på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 22 april 2021 lämnade Portugal in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Portugals återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Portugal på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 29 april 2023 lämnade Portugal in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 29 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Portugals halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 29 april 2023 lämnade Portugal in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 29 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Portugals halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Portugal. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Portugal hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Portugals genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Portugals framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Portugal. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Portugal hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Portugals genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Portugals framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Portugal och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Portugal har makroekonomiska obalanser. I synnerhet gäller detta sårbarheter med koppling till den höga privata och offentliga skuldsättningen och utlandsskulden som fortfarande kvarstår trots att de är på tillbakagång. Efter ett tillfälligt trendbrott på grund av covid 19-pandemiutbrottet fortsatte den privata sektorns skuldkvot och den offentliga skuldkvoten att sjunka under 2021, och de förväntas fortsätta att sjunka tack vare den ekonomiska tillväxten. I nuläget ligger dessa kvoter under sina nivåer före pandemin, men de förblir höga. Den tydligt negativa finansiella nettoutlandsställningen förbättrades också, både före och efter covid 19-pandemin, och utlandsskulden väntas minska ytterligare, med stöd av den fortsatta ekonomiska tillväxten som visserligen har saktat ned något under 2023. Det lilla underskottet i bytesbalansen försämrades marginellt 2022, vilket var en återspegling av de högre energipriserna. Denna försämring begränsades emellertid av en ytterligare tydlig återhämtning för exporten, särskilt turismexporten. Framöver förväntas de förmodade fortsatta sänkningarna av energipriserna och en fortsatt ökning av turismexporten, vid sidan av de pågående åtgärderna för energieffektivitet och förnybar energi, förbättra bytesbalansen och leda till ytterligare anpassningar av den finansiella nettoutlandsställningen. Bostadspriserna har varit på stark uppgång under flera år, medan nödlidande lån fortsatte att minska från redan måttliga nivåer. En ytterligare minskning av sårbarheterna skulle kunna hindras av effekterna av åtstramade finansiella villkor och ett osäkert läge i omvärlden samt dessa två faktorers potentiella inverkan på den ekonomiska tillväxten. Det har skett politiska framsteg, särskilt i samband med återhämtnings- och resiliensplanen, och det fortsatta genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen bör leda till ytterligare förbättringar. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Portugal och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Portugal har makroekonomiska obalanser. I synnerhet gäller detta sårbarheter med koppling till den höga privata och offentliga skuldsättningen och utlandsskulden som fortfarande kvarstår trots att de är på tillbakagång. Efter ett tillfälligt trendbrott på grund av covid 19-pandemiutbrottet fortsatte den privata sektorns skuldkvot och den offentliga skuldkvoten att sjunka under 2021, och de förväntas fortsätta att sjunka tack vare den ekonomiska tillväxten. I nuläget ligger dessa kvoter under sina nivåer före pandemin, men de förblir höga. Den tydligt negativa finansiella nettoutlandsställningen förbättrades också, både före och efter covid 19-pandemin, och utlandsskulden väntas minska ytterligare, med stöd av den fortsatta ekonomiska tillväxten som visserligen har saktat ned något under 2023. Det lilla underskottet i bytesbalansen försämrades marginellt 2022, vilket var en återspegling av de högre energipriserna. Denna försämring begränsades emellertid av en ytterligare tydlig återhämtning för exporten, särskilt turismexporten. Framöver förväntas de förmodade fortsatta sänkningarna av energipriserna och en fortsatt ökning av turismexporten, vid sidan av de pågående åtgärderna för energieffektivitet och förnybar energi, förbättra bytesbalansen och leda till ytterligare anpassningar av den finansiella nettoutlandsställningen. Bostadspriserna har varit på stark uppgång under flera år, medan nödlidande lån fortsatte att minska från redan måttliga nivåer. En ytterligare minskning av sårbarheterna skulle kunna hindras av effekterna av åtstramade finansiella villkor och ett osäkert läge i omvärlden samt dessa två faktorers potentiella inverkan på den ekonomiska tillväxten. Det har skett politiska framsteg, särskilt i samband med återhämtnings- och resiliensplanen, och det fortsatta genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen bör leda till ytterligare förbättringar.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Portugals underskott i de offentliga finanserna från 2,9 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 125,4 % av BNP i slutet av 2021 till 113,9 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Portugals underskott i de offentliga finanserna från 2,9 % av BNP 2021 till 0,4 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 125,4 % av BNP i slutet av 2021 till 113,9 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Bland de finanspolitiska inkomstminskande åtgärder som genomfördes 2022 ingick en allmän sänkning av bränsleskatten och en frysning av uppdateringen av koldioxidskattesatsen inom ramen för bränsleskatten. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade bland annat en engångsutbetalning av stöd i oktober 2022 till olika befolkningsgrupper, exempelvis pensionärer, anställda samt barn och ungdomar, engångsbelopp till de låginkomsthushåll som är mest utsatta vad gäller stigande energipriser samt ett anslag till det nationella elsystemet för att minska elnätsavgifterna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,0 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Bland de finanspolitiska inkomstminskande åtgärder som genomfördes 2022 ingick en allmän sänkning av bränsleskatten och en frysning av uppdateringen av koldioxidskattesatsen inom ramen för bränsleskatten. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade bland annat en engångsutbetalning av stöd i oktober 2022 till olika befolkningsgrupper, exempelvis pensionärer, anställda samt barn och ungdomar, engångsbelopp till de låginkomsthushåll som är mest utsatta vad gäller stigande energipriser samt ett anslag till det nationella elsystemet för att minska elnätsavgifterna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 2,0 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Portugal (7) under 2022 bör utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men samtidigt bedriva en återhållsam finanspolitik. Rådet rekommenderade också Portugal att upprätthålla de nationellt finansierade offentliga investeringarna och begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet att Portugal (7) under 2022 bör utnyttja faciliteten för att finansiera ytterligare investeringar till stöd för återhämtningen, men samtidigt bedriva en återhållsam finanspolitik. Rådet rekommenderade också Portugal att upprätthålla de nationellt finansierade offentliga investeringarna och begränsa ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 1,5 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Portugal att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,2 % av BNP 2022 (1,7 % av BNP 2021). Denna utgiftsminskning 2022 berodde på att de utgifter som finansierades av andra EU-unionsmedel minskade, medan de utgifter som finansierades av faciliteten ökade mellan 2021 och 2022. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Portugal upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick även de extra effekterna av åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2,0 % av BNP). Portugal begränsade därmed ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter tillräckligt. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till ‒ 1,5 % av BNP. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Portugal att stödja återhämtningen med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,2 % av BNP 2022 (1,7 % av BNP 2021). Denna utgiftsminskning 2022 berodde på att de utgifter som finansierades av andra EU-unionsmedel minskade, medan de utgifter som finansierades av faciliteten ökade mellan 2021 och 2022. Nationellt finansierade investeringar gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Portugal upprätthöll därmed inte de nationellt finansierade investeringarna, vilket inte var i linje med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 1,9 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. I detta betydande expansiva bidrag ingick även de extra effekterna av åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (en ytterligare nettobudgetkostnad på 2,0 % av BNP). Portugal begränsade därmed ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter tillräckligt.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och med 2,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2023 och en något lägre ökning på 1,8 % 2024. Denna skillnad beror på att kommissionen i sin vårprognos 2023 räknar med ett högre bidrag till tillväxten från nettoexport, medan regeringen förväntar sig en större ökning av investeringarna både 2023 och 2024. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och med 2,0 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en högre real BNP-tillväxt på 2,4 % 2023 och en något lägre ökning på 1,8 % 2024. Denna skillnad beror på att kommissionen i sin vårprognos 2023 räknar med ett högre bidrag till tillväxten från nettoexport, medan regeringen förväntar sig en större ökning av investeringarna både 2023 och 2024.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att ligga kvar på 0,4 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 113,9 % i slutet av 2022 till 107,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP för 2023. Det är en lägre siffra än den som förväntas enligt stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att kommissionen i sin vårprognos 2023 räknar med högre intäkter från både indirekta och direkta skatter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 106,2 %, i slutet av 2023. Denna skillnad beror främst på den mer fördelaktiga skuldminskande ränte-tillväxtdifferens som förutspås i kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att ligga kvar på 0,4 % av BNP 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 113,9 % i slutet av 2022 till 107,5 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP för 2023. Det är en lägre siffra än den som förväntas enligt stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att kommissionen i sin vårprognos 2023 räknar med högre intäkter från både indirekta och direkta skatter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 106,2 %, i slutet av 2023. Denna skillnad beror främst på den mer fördelaktiga skuldminskande ränte-tillväxtdifferens som förutspås i kommissionens vårprognos 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt utbetalningar av engångsbelopp till de låginkomsthushåll som är mest utsatta vad gäller stigande energipriser, den allmänna sänkningen av bränsleskatten och en frysning av uppdateringen av koldioxidnivån för bränsleskatten) och åtgärder som aviserades redan 2022 men som påverkar saldot i de offentliga finanserna 2023, bland annat anslaget till stöd för det övergångssystem som ska stabilisera gaspriserna för företag och som förblir i kraft under hela året. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,8 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,3 % av BNP 2023 (jämfört med 1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Det rör sig om åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt utbetalningar av engångsbelopp till de låginkomsthushåll som är mest utsatta vad gäller stigande energipriser, den allmänna sänkningen av bränsleskatten och en frysning av uppdateringen av koldioxidnivån för bränsleskatten) och åtgärder som aviserades redan 2022 men som påverkar saldot i de offentliga finanserna 2023, bland annat anslaget till stöd för det övergångssystem som ska stabilisera gaspriserna för företag och som förblir i kraft under hela året. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,8 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,3 % av BNP 2023 (jämfört med 1 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Portugal att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Portugal bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Portugal rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Portugal att under 2023 säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter till en nivå som ligger under den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Portugal bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Portugal rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 0,7 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 1,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror huvudsakligen på de minskade kostnaderna för (riktade och oriktade) stödåtgärder till hushåll och företag med anledning av energiprishöjningarna (med 1,1 procentenheter av BNP). De främsta drivkrafterna bakom ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) är det kvarstående trycket på de offentliga löpande utgifterna, inbegripet för löner och pensioner i offentlig sektor, som i synnerhet drivs på av permanenta höjningar av lönerna i offentlig sektor och diskretionära pensionshöjningar. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter (13). Portugal planerar därför att finansiera investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (14). Portugal planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, bland annat projekt för utfasning av fossila bränslen, produktion av förnybar vätgas och andra förnybara gaser samt digitalisering av skolorna, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (‒ 0,7 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (‒ 1,5 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Därför är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Det förväntade kontraktiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande utgifter beror huvudsakligen på de minskade kostnaderna för (riktade och oriktade) stödåtgärder till hushåll och företag med anledning av energiprishöjningarna (med 1,1 procentenheter av BNP). De främsta drivkrafterna bakom ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat nya åtgärder på inkomstsidan) är det kvarstående trycket på de offentliga löpande utgifterna, inbegripet för löner och pensioner i offentlig sektor, som i synnerhet drivs på av permanenta höjningar av lönerna i offentlig sektor och diskretionära pensionshöjningar. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter (13). Portugal planerar därför att finansiera investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (14). Portugal planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, bland annat projekt för utfasning av fossila bränslen, produktion av förnybar vätgas och andra förnybara gaser samt digitalisering av skolorna, vilket delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,2 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på den planerade begränsningen av löpande utgifter, särskilt för insatsförbrukning, ersättningar till anställda och subventioner, i kombination med fortsatta ökningar på inkomstsidan. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 103,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP 2024. Detta är något lägre än det underskott som man räknat med i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att kommissionen i sin prognos räknar med en större ökning på inkomstsidan, särskilt i form skatteintäkter som förväntas i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 103,1 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 0,2 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på den planerade begränsningen av löpande utgifter, särskilt för insatsförbrukning, ersättningar till anställda och subventioner, i kombination med fortsatta ökningar på inkomstsidan. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 103,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,1 % av BNP 2024. Detta är något lägre än det underskott som man räknat med i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på att kommissionen i sin prognos räknar med en större ökning på inkomstsidan, särskilt i form skatteintäkter som förväntas i kommissionens vårprognos 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 103,1 % i slutet av 2024.

| (23) | Stabilitetsprogrammet för 2023 innehåller ingen information om utfasningen av energistödsåtgärderna 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att ingen ny energiprishöjning kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

Stabilitetsprogrammet för 2023 innehåller ingen information om utfasningen av energistödsåtgärderna 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att ingen ny energiprishöjning kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 1,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,8 % av BNP 2023) fasas ut 2023, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (15). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (16) under 2024 inte överstiga 1,8 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,8 % av BNP 2023) fasas ut 2023, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den beräknade anpassningen i kommissionens vårprognos 2023 understiger besparingarna från en fullständig utfasning av energistödsåtgärderna. Det beror på åtgärder som beräknas leda till en permanent utgiftshöjande effekt och till intäktsminskande reformer i fråga om den personliga inkomstskatten. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. Den beräknade anpassningen i kommissionens vårprognos 2023 understiger besparingarna från en fullständig utfasning av energistödsåtgärderna. Det beror på åtgärder som beräknas leda till en permanent utgiftshöjande effekt och till intäktsminskande reformer i fråga om den personliga inkomstskatten.

| (26) | Enligt stbilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,2 % av BNP 2023 till 3,4 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar åtgärder för att modernisera och förenkla förvaltningen av de offentliga finanserna liksom för att uppgradera informationssystemen för förvaltning av de offentliga finanserna, bland annat utveckling av en modell för övervakning av den offentliga sektorns budgetgenomförande och finansiella genomförande, start av den statliga redovisningsenhetens verksamhet och integrering av programbudgetering och utgiftsöversyner i den ordinarie budgetprocessen, vilka ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stbilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 3,2 % av BNP 2023 till 3,4 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar åtgärder för att modernisera och förenkla förvaltningen av de offentliga finanserna liksom för att uppgradera informationssystemen för förvaltning av de offentliga finanserna, bland annat utveckling av en modell för övervakning av den offentliga sektorns budgetgenomförande och finansiella genomförande, start av den statliga redovisningsenhetens verksamhet och integrering av programbudgetering och utgiftsöversyner i den ordinarie budgetprocessen, vilka ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska gradvis till 0,1 % av BNP 2025 för att uppnå ett balanserat budgetläge 2026 och för att därefter nå ett mindre överskott på 0,1 % av BNP 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 103,0 % i slutet av 2024 till 92,0 % till slutet av 2027. En mer tillväxtfrämjande sammansättning av de offentliga finanserna, både på inkomstsidan och utgiftssidan av den offentliga budgeten, skulle stärka Portugals finanspolitiska hållbarhet på lång sikt och samtidigt förbättra företagsklimatet och bidra till en hållbar tillväxt för alla. Skatteförmåner är vanligt förekommande i Portugals skattesystem: det finns fler än 500 skatteförmåner som fastställs i över 60 olika rättsakter. Det ökar komplexiteten och gör systemet mindre transparent, samtidigt som det leder till uteblivna inkomster. De befintliga skatteförmånerna skulle bli mer kostnadseffektiva om de blev föremål för systematisk övervakning och bedömning, vilket skulle möjliggöra betydande förbättringar på detta område. Dessutom kompliceras bolagsskattesystemet av statliga och kommunala tilläggsavgifter, vilket skapar en ytterligare börda både för skattemyndigheten och företagen. Portugals skatteförvaltning skulle kunna effektiviseras för att uppmuntra frivillig efterlevnad och samtidigt bidra till att minska skatteundandragande och skattebedrägeri. De administrativa kostnaderna för skatteuppbörd är höga och har ökat ytterligare på senare år (med omkring 5 % från 2018 till 2020). Samtidigt förefaller det ta längre tid att betala skatt i Portugal än i andra medlemsstater. Den redan höga nivån på kvarskatten fortsatte att öka (den uppgick till 45,9 % av de totala intäkterna i slutet av 2020, vilket är långt över unionsgenomsnittet). |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska gradvis till 0,1 % av BNP 2025 för att uppnå ett balanserat budgetläge 2026 och för att därefter nå ett mindre överskott på 0,1 % av BNP 2027. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför ligga kvar under 3 % under programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 103,0 % i slutet av 2024 till 92,0 % till slutet av 2027. En mer tillväxtfrämjande sammansättning av de offentliga finanserna, både på inkomstsidan och utgiftssidan av den offentliga budgeten, skulle stärka Portugals finanspolitiska hållbarhet på lång sikt och samtidigt förbättra företagsklimatet och bidra till en hållbar tillväxt för alla. Skatteförmåner är vanligt förekommande i Portugals skattesystem: det finns fler än 500 skatteförmåner som fastställs i över 60 olika rättsakter. Det ökar komplexiteten och gör systemet mindre transparent, samtidigt som det leder till uteblivna inkomster. De befintliga skatteförmånerna skulle bli mer kostnadseffektiva om de blev föremål för systematisk övervakning och bedömning, vilket skulle möjliggöra betydande förbättringar på detta område. Dessutom kompliceras bolagsskattesystemet av statliga och kommunala tilläggsavgifter, vilket skapar en ytterligare börda både för skattemyndigheten och företagen. Portugals skatteförvaltning skulle kunna effektiviseras för att uppmuntra frivillig efterlevnad och samtidigt bidra till att minska skatteundandragande och skattebedrägeri. De administrativa kostnaderna för skatteuppbörd är höga och har ökat ytterligare på senare år (med omkring 5 % från 2018 till 2020). Samtidigt förefaller det ta längre tid att betala skatt i Portugal än i andra medlemsstater. Den redan höga nivån på kvarskatten fortsatte att öka (den uppgick till 45,9 % av de totala intäkterna i slutet av 2020, vilket är långt över unionsgenomsnittet).

| (28) | När det gäller Portugals sociala trygghetssystem är förmånernas förmåga att minska fattigdomen liten, och den minskade ytterligare 2021. Utvecklingen när det gäller andelen personer som riskerar att hamna i fattigdom var däremot bland den sämsta i unionen (med en ökning på 2,4 procentenheter), samtidigt som relativ stabilitet rådde i de flesta medlemsstater. Minimiinkomsten förblir otillräcklig och ligger långt under fattigdomsgränsen. Sådana siffror väcker tvivel om Portugals förmåga att uppnå de mål för fattigdomsbekämpning som anges i handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Samtidigt kvarstår komplexiteten i det sociala trygghetssystemet, med tanke på att olika typer av sociala förmåner förefaller tjäna liknande mål. Den resulterande komplexiteten och fragmenteringen leder till en relativt låg grad av utnyttjande och ett bristande fokus på de personer som har störst behov, vilket begränsar andelen personer som omfattas och minskar nyttan av de sociala förmånerna. En förenkling av de befintliga förmånerna i kombination med ett genomförande i rätt tid av den nationella strategin för fattigdomsbekämpning kommer att öka Portugals förmåga att hantera framtida sociala utmaningar. |
| --- | --- |

(28)

När det gäller Portugals sociala trygghetssystem är förmånernas förmåga att minska fattigdomen liten, och den minskade ytterligare 2021. Utvecklingen när det gäller andelen personer som riskerar att hamna i fattigdom var däremot bland den sämsta i unionen (med en ökning på 2,4 procentenheter), samtidigt som relativ stabilitet rådde i de flesta medlemsstater. Minimiinkomsten förblir otillräcklig och ligger långt under fattigdomsgränsen. Sådana siffror väcker tvivel om Portugals förmåga att uppnå de mål för fattigdomsbekämpning som anges i handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Samtidigt kvarstår komplexiteten i det sociala trygghetssystemet, med tanke på att olika typer av sociala förmåner förefaller tjäna liknande mål. Den resulterande komplexiteten och fragmenteringen leder till en relativt låg grad av utnyttjande och ett bristande fokus på de personer som har störst behov, vilket begränsar andelen personer som omfattas och minskar nyttan av de sociala förmånerna. En förenkling av de befintliga förmånerna i kombination med ett genomförande i rätt tid av den nationella strategin för fattigdomsbekämpning kommer att öka Portugals förmåga att hantera framtida sociala utmaningar.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Portugals återhämtnings- och resiliensplan håller på att genomföras, men det finns en risk för vissa förseningar. Portugal lämnade in två betalningsansökningar som motsvarade 58 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 2,98 miljarder EUR. Portugals återhämtnings- och resiliensplan är ambitiös och komplex. Det krävs stark styrning och kontinuerlig övervakning av planen för att minimera risken för förseningar. Införandet av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Portugals strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. Den 26 maj 2023 lämnade Portugal in en ändring av sin plan, som reviderats med nya åtgärder, bland annat ett REPowerEU-kapitel, och som beaktar ökningen av det högsta ekonomiska bidraget (17). I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 lämnade Portugal även in en begäran om ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Portugals återhämtnings- och resiliensplan håller på att genomföras, men det finns en risk för vissa förseningar. Portugal lämnade in två betalningsansökningar som motsvarade 58 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen och resulterade i en total utbetalning på 2,98 miljarder EUR. Portugals återhämtnings- och resiliensplan är ambitiös och komplex. Det krävs stark styrning och kontinuerlig övervakning av planen för att minimera risken för förseningar. Införandet av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Portugals strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. Den 26 maj 2023 lämnade Portugal in en ändring av sin plan, som reviderats med nya åtgärder, bland annat ett REPowerEU-kapitel, och som beaktar ökningen av det högsta ekonomiska bidraget (17). I enlighet med artikel 14.6 i förordning (EU) 2021/241 lämnade Portugal även in en begäran om ytterligare lånestöd inom ramen för faciliteten.

| (30) | Kommissionen godkände alla Portugals sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Portugal. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Portugals sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Portugal.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Portugal inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till den cirkulära ekonomin, energi och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Portugal inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till den cirkulära ekonomin, energi och den gröna omställningen.

| (32) | Portugal ligger långt under unionsgenomsnittet när det gäller framstegen mot en cirkulär ekonomi, liksom när det gäller indikatorerna för resursproduktivitet i industrier och för avfallshantering. Det förekommer betydande regionala skillnader. Den genomsnittliga återvinningsgraden i kommunerna är särskilt låg (30,5 % 2021, vilket är långt från unionens mål på 50 % senast 2020) och varierar mellan regionerna. Det kommer att krävas betydande insatser för att uppnå unionsmålen för nästa årtionde, däribland målet att 55 % av det kommunala avfallet ska återvinnas senast 2025. Förbättringar behövs för att ytterligare förebygga, minimera, sortera, återanvända och återvinna avfall, i linje med de högre stegen i avfallshierarkin, och därigenom undvika att avfallet går till deponering och förbränning, liksom för att modernisera anläggningarna för återvinning och behandling av avfall. En höjning av avgifterna för deponering och förbränning, införande av en skatt på restavfall och höjda avgifter för kommuner som inte uppfyller återvinningsmålen är några exempel på hur dessa mål skulle kunna uppnås. Dessutom skulle processen kunna påskyndas genom en utökning av källsorteringen av avfall och vidareutveckling av systemen för volym- och viktbaserade avgifter, och retursystemen samt utökat producentansvar. |
| --- | --- |

(32)

Portugal ligger långt under unionsgenomsnittet när det gäller framstegen mot en cirkulär ekonomi, liksom när det gäller indikatorerna för resursproduktivitet i industrier och för avfallshantering. Det förekommer betydande regionala skillnader. Den genomsnittliga återvinningsgraden i kommunerna är särskilt låg (30,5 % 2021, vilket är långt från unionens mål på 50 % senast 2020) och varierar mellan regionerna. Det kommer att krävas betydande insatser för att uppnå unionsmålen för nästa årtionde, däribland målet att 55 % av det kommunala avfallet ska återvinnas senast 2025. Förbättringar behövs för att ytterligare förebygga, minimera, sortera, återanvända och återvinna avfall, i linje med de högre stegen i avfallshierarkin, och därigenom undvika att avfallet går till deponering och förbränning, liksom för att modernisera anläggningarna för återvinning och behandling av avfall. En höjning av avgifterna för deponering och förbränning, införande av en skatt på restavfall och höjda avgifter för kommuner som inte uppfyller återvinningsmålen är några exempel på hur dessa mål skulle kunna uppnås. Dessutom skulle processen kunna påskyndas genom en utökning av källsorteringen av avfall och vidareutveckling av systemen för volym- och viktbaserade avgifter, och retursystemen samt utökat producentansvar.

| (33) | Trots de framsteg som gjorts även under energikrisen är Portugal fortfarande starkt beroende av importerade fossila bränslen: olja och gas utgjorde 45 % respektive 23 % av landets energimix 2021. Dessutom medför Portugals stora beroende av gas för elproduktion risker för försörjningstryggheten, särskilt med tanke på den brist på vattenkraft som orsakas av de allt oftare förekommande perioderna av torka. För att påskynda arbetet för att minska koldioxidutsläppen skulle ett antal ytterligare åtgärder kunna genomföras, som bygger vidare på och går utöver reformerna och investeringarna och reformerna i Portugals återhämtnings- och resiliensplan. För att påskynda övergången till förnybar energi skulle Portugal kunna följa upp de framsteg som gjordes förra året med att förenkla tillståndsförfarandena, inbegripet genom att utöka den administrativa kapaciteten för hantering av tillstånden, ytterligare digitalisera produktionen av förnybar energi och införa mer gynnsamma förfaranden för fysisk planering av havsbaserad vindkraft (vars potential förblir underutnyttjad). Ytterligare åtgärder för att främja egenförbrukning (inbegripet solenergi på tak) och gemenskaper för förnybar energi skulle också vara fördelaktiga. Även om antalet gemenskaper för förnybar energi i Portugal ökar är det fortfarande lågt, och det finns utrymme för att förenkla licensieringen av dem och skapa system för incitament. |
| --- | --- |

(33)

Trots de framsteg som gjorts även under energikrisen är Portugal fortfarande starkt beroende av importerade fossila bränslen: olja och gas utgjorde 45 % respektive 23 % av landets energimix 2021. Dessutom medför Portugals stora beroende av gas för elproduktion risker för försörjningstryggheten, särskilt med tanke på den brist på vattenkraft som orsakas av de allt oftare förekommande perioderna av torka. För att påskynda arbetet för att minska koldioxidutsläppen skulle ett antal ytterligare åtgärder kunna genomföras, som bygger vidare på och går utöver reformerna och investeringarna och reformerna i Portugals återhämtnings- och resiliensplan. För att påskynda övergången till förnybar energi skulle Portugal kunna följa upp de framsteg som gjordes förra året med att förenkla tillståndsförfarandena, inbegripet genom att utöka den administrativa kapaciteten för hantering av tillstånden, ytterligare digitalisera produktionen av förnybar energi och införa mer gynnsamma förfaranden för fysisk planering av havsbaserad vindkraft (vars potential förblir underutnyttjad). Ytterligare åtgärder för att främja egenförbrukning (inbegripet solenergi på tak) och gemenskaper för förnybar energi skulle också vara fördelaktiga. Även om antalet gemenskaper för förnybar energi i Portugal ökar är det fortfarande lågt, och det finns utrymme för att förenkla licensieringen av dem och skapa system för incitament.

| (34) | I takt med att fler förnybara energikällor integreras kommer det att vara mycket viktigt att göra ytterligare investeringar för att utöka lagrings- och nätkapaciteten, i syfte att bevara jämvikten i elnätet. Portugal skulle gynnas av att stärka sina elsammanlänkningar, med tanke på att sammanlänkningsnivån med Spanien fortfarande är låg jämfört med landets mål för 2030. Statusen hos överförings- och distributionsnätet skulle kunna förbättras genom en förstärkning av det interna nätet, ytterligare investeringar i lagring av el och ytterligare digitalisering av nätet. Den relativt begränsade användningen av smarta mätare står i vägen för utvecklingen av ett decentraliserat system för produktion av förnybar energi. För att ta itu med det stora beroendet av fossila bränslen i byggnader och minska energiförbrukningen måste Portugal påskynda insatserna för att främja energieffektivitet, utöver vad som anges i landets återhämtnings- och resiliensplan och sammanhållningspolitiska program. Det bör också vidtas ytterligare åtgärder för att ta itu med den stora andel av den portugisiska befolkningen som upplever energifattigdom. En intensifiering av ansträngningarna för att skapa incitament för genomgripande renoveringar, bland annat genom att tillhandahålla tekniskt stöd till sökande, skulle kunna leda till fler renoveringsprojekt. Dessutom skulle det vara fördelaktigt för Portugal att stärka regelverket för finansieringssystem som är till för att mobilisera privata investeringar i energieffektivitetsrenoveringar. Därigenom skulle Portugal kunna rikta mer bidragsbaserade resurser till behövande hushåll. Portugals förbrukning av naturgas har minskat med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2021/1369 (18). Portugal skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19). |
| --- | --- |

(34)

I takt med att fler förnybara energikällor integreras kommer det att vara mycket viktigt att göra ytterligare investeringar för att utöka lagrings- och nätkapaciteten, i syfte att bevara jämvikten i elnätet. Portugal skulle gynnas av att stärka sina elsammanlänkningar, med tanke på att sammanlänkningsnivån med Spanien fortfarande är låg jämfört med landets mål för 2030. Statusen hos överförings- och distributionsnätet skulle kunna förbättras genom en förstärkning av det interna nätet, ytterligare investeringar i lagring av el och ytterligare digitalisering av nätet. Den relativt begränsade användningen av smarta mätare står i vägen för utvecklingen av ett decentraliserat system för produktion av förnybar energi. För att ta itu med det stora beroendet av fossila bränslen i byggnader och minska energiförbrukningen måste Portugal påskynda insatserna för att främja energieffektivitet, utöver vad som anges i landets återhämtnings- och resiliensplan och sammanhållningspolitiska program. Det bör också vidtas ytterligare åtgärder för att ta itu med den stora andel av den portugisiska befolkningen som upplever energifattigdom. En intensifiering av ansträngningarna för att skapa incitament för genomgripande renoveringar, bland annat genom att tillhandahålla tekniskt stöd till sökande, skulle kunna leda till fler renoveringsprojekt. Dessutom skulle det vara fördelaktigt för Portugal att stärka regelverket för finansieringssystem som är till för att mobilisera privata investeringar i energieffektivitetsrenoveringar. Därigenom skulle Portugal kunna rikta mer bidragsbaserade resurser till behövande hushåll. Portugals förbrukning av naturgas har minskat med 16 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än det mål om en minskning med 15 % som föreskrivs i rådets förordning (EU) 2021/1369 (18). Portugal skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (19).

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Portugal står inför en brist på den kompetens som krävs för den gröna omställningen, särskilt inom bygg- och tillverkningssektorerna. Landet skulle gynnas av att stärka sin politik för kompetensutveckling och omskolning med koppling till den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Portugal står inför en brist på den kompetens som krävs för den gröna omställningen, särskilt inom bygg- och tillverkningssektorerna. Landet skulle gynnas av att stärka sin politik för kompetensutveckling och omskolning med koppling till den gröna omställningen.

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (20) återspeglas i rekommendation 1.

| (37) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Portugal bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Portugal bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

| (38) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning. Rekommendation 2 bidrar till att hantera rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna för euroområdet i enlighet med skäl 37. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög offentlig skuldsättning. Rekommendation 2 bidrar till att hantera rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar både till att hantera obalanser och till att genomföra rekommendationerna för euroområdet i enlighet med skäl 37.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Portugal att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en återhållsam finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter 2024 till högst 1,8 % (21), såvida inte en högre referensnivå för ökningen av de nationellt finansierade primära nettoutgifterna bedöms vara förenlig med att Portugal når sitt medelfristiga budgetmål på ‒ 0,5 % av BNP, bland annat om ränteutgifterna är lägre än vad kommissionen för närvarande förväntar sig.

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Göra skattesystemet och det sociala trygghetssystemet mer ändamålsenliga, framför allt genom att prioritera förenkling av de båda regelverken, effektivisera deras respektive förvaltningar och minska den tillhörande administrativa bördan.

2.

Påskynda genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, även genom att säkerställa tillräcklig administrativ kapacitet, och efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet och begäran om ytterligare lån, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra villkoren för övergången till en cirkulär ekonomi, framför allt genom att uppmuntra förebyggande, återvinning och återanvändning av avfall för att undvika att avfallet går till deponering eller förbränning.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen. Ytterligare påskynda utbyggnaden av förnybara energikällor genom att ytterligare förenkla och digitalisera tillståndsförfarandena för att möjliggöra ytterligare vindkraft, särskilt i havsbaserade anläggningar, och produktionen av solenergi, samt genom att främja egenförbrukning och gemenskaper för förnybar energi. Öka kapaciteten för elsammanlänkning och uppgradera överförings- och distributionsnäten för el, möjliggöra investeringar i lagring av el och digitalisering av nätet, inbegripet snabbare installation av smarta mätare. Påskynda investeringar i energieffektivitet genom att främja finansieringssystem för att locka privata investeringar och genom att stödja behövande hushåll. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10149/21, ST 10149/21 ADD 1, ST 10149/21 ADD 1 REV 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 102).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Portugals nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 181).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Portugals potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 7,6 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP, främst på grund av att kapitaltransfereringarna till statligt ägda företag förväntas minska under 2023.

13

(14)  Utgifter som finansieras med bidrag från återhämtnings- och resiliensfaciliteten och andra unionsmedel uppgick till 2,2 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,3 procentenheter. Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

14

(15)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

15

(16)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

16

(17)  Det högsta ekonomiska bidraget för Portugal uppdaterades den 30 juni 2022 till ett belopp på 15,5 miljarder euro i bidrag, i linje med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

19

(20)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

20

(21)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

21

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/216 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/216

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Rumäniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2023

(2023/C 312/23)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför behövas. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 31 maj 2021 lämnade Rumänien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 3 november 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Rumänien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 31 maj 2021 lämnade Rumänien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 3 november 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Rumänien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 11 maj 2023 lämnade Rumänien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 10 maj 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Rumäniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 11 maj 2023 lämnade Rumänien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 10 maj 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Rumäniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Rumänien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Rumäniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Rumäniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Rumänien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Rumäniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Rumäniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Rumänien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller särskilt betalningsbalansen kopplat till ett stort underskott i de offentliga finanserna, samtidigt som överhettningstrycket har ökat. Det stora underskottet i bytesbalansen förvärrades avsevärt efter recessionen till följd av covid-19-pandemin, och gjorde ekonomin sårbar för externa finansieringschocker. Ett fortsatt stort underskott i bytesbalansen riskerar att leda till en än mer negativ finansiell nettoutlandsställning. Tecknen på överhettning är tydliga, med en besvärande hög kärninflation, en löneökning som ligger klart över tvåsiffriga tal och en relativt låg arbetslöshet. Indikatorerna för kostnadskonkurrenskraft kommer sannolikt att stabiliseras, men strukturella problem kvarstår. Växelkursen tycks ligga över den nivå som antyds av fundamenta och är fortfarande mycket styrd. Underskottet i de offentliga finanserna har varit omfattande i flera år och har gett upphov till en stor del av den alltför stora efterfrågan och det därpå följande underskottet i bytesbalansen; även om underskottet i de offentliga finanserna förbättras förväntas det förbli betydande under 2023 och 2024. Minskningen av underskottet i de offentliga finanserna under 2022 berodde främst på en markant nominell BNP-tillväxt, som i sin tur i hög grad berodde på överhettning av den inhemska efterfrågan. Riskpremierna och de statliga lånekostnaderna är betydligt högre än under åren före pandemin. Med tanke på den försämrade globala tillgången på likviditet kommer det att vara viktigt att vända den pågående utvecklingen. Framöver bör framför allt finanspolitisk anpassning användas för att få efterfrågan att stämma bättre överens med utbudet och hålla tillbaka inhemska och externa underskott. Ett fullständigt genomförande av de skatte- och pensionsreformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen samt iakttagande av de finanspolitiska målen inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott skulle i hög grad bidra till att begränsa den nuvarande utvecklingen. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Rumänien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna gäller särskilt betalningsbalansen kopplat till ett stort underskott i de offentliga finanserna, samtidigt som överhettningstrycket har ökat. Det stora underskottet i bytesbalansen förvärrades avsevärt efter recessionen till följd av covid-19-pandemin, och gjorde ekonomin sårbar för externa finansieringschocker. Ett fortsatt stort underskott i bytesbalansen riskerar att leda till en än mer negativ finansiell nettoutlandsställning. Tecknen på överhettning är tydliga, med en besvärande hög kärninflation, en löneökning som ligger klart över tvåsiffriga tal och en relativt låg arbetslöshet. Indikatorerna för kostnadskonkurrenskraft kommer sannolikt att stabiliseras, men strukturella problem kvarstår. Växelkursen tycks ligga över den nivå som antyds av fundamenta och är fortfarande mycket styrd. Underskottet i de offentliga finanserna har varit omfattande i flera år och har gett upphov till en stor del av den alltför stora efterfrågan och det därpå följande underskottet i bytesbalansen; även om underskottet i de offentliga finanserna förbättras förväntas det förbli betydande under 2023 och 2024. Minskningen av underskottet i de offentliga finanserna under 2022 berodde främst på en markant nominell BNP-tillväxt, som i sin tur i hög grad berodde på överhettning av den inhemska efterfrågan. Riskpremierna och de statliga lånekostnaderna är betydligt högre än under åren före pandemin. Med tanke på den försämrade globala tillgången på likviditet kommer det att vara viktigt att vända den pågående utvecklingen. Framöver bör framför allt finanspolitisk anpassning användas för att få efterfrågan att stämma bättre överens med utbudet och hålla tillbaka inhemska och externa underskott. Ett fullständigt genomförande av de skatte- och pensionsreformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen samt iakttagande av de finanspolitiska målen inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott skulle i hög grad bidra till att begränsa den nuvarande utvecklingen.

| (13) | Den 3 april 2020 antog rådet beslut (EU) 2020/509 (7) om förekomsten av ett alltför stort underskott i Rumänien på grund av landets bristande efterlevnad av underskottskriteriet 2019. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation (8) i syfte att åtgärda situationen med det alltför stora offentliga underskottet i Rumänien senast 2022. Med tanke på den djupa nedgången i den ekonomiska aktiviteten som är kopplad till covid-19-pandemin, och vikten av att finanspolitiken därför stöttar en återhämtning, utfärdade rådet den 18 juni 2021 en ny rekommendation (9) för att senast 2024 få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra i Rumänien. I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Rumänien att minska sitt offentliga underskott till 8,0 % av BNP 2021, till 6,2 % av BNP 2022, till 4,4 % av BNP 2023 och till 2,9 % av BNP 2024. Detta var förenligt med en nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % 2024. Det motsvarade en årlig strukturell anpassning på 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % 2022, 1,7 % 2023 och 1,5 % 2024. I rekommendationen av den 18 juni 2021 preciserades också att eventuella oförutsedda inkomster bör användas för att minska det offentliga underskottet, och att Rumänien bör säkerställa en faktisk och fullständig tillämpning av sitt nationella finanspolitiska ramverk. Slutligen konstaterade rådet också att det för att säkerställa att den finanspolitiska strategin på medellång sikt blir framgångsrik kommer att vara viktigt att främja konsolideringen av de offentliga finanserna genom genomgripande reformer. |
| --- | --- |

(13)

Den 3 april 2020 antog rådet beslut (EU) 2020/509 (7) om förekomsten av ett alltför stort underskott i Rumänien på grund av landets bristande efterlevnad av underskottskriteriet 2019. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation (8) i syfte att åtgärda situationen med det alltför stora offentliga underskottet i Rumänien senast 2022. Med tanke på den djupa nedgången i den ekonomiska aktiviteten som är kopplad till covid-19-pandemin, och vikten av att finanspolitiken därför stöttar en återhämtning, utfärdade rådet den 18 juni 2021 en ny rekommendation (9) för att senast 2024 få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra i Rumänien. I sin rekommendation av den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Rumänien att minska sitt offentliga underskott till 8,0 % av BNP 2021, till 6,2 % av BNP 2022, till 4,4 % av BNP 2023 och till 2,9 % av BNP 2024. Detta var förenligt med en nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % 2024. Det motsvarade en årlig strukturell anpassning på 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % 2022, 1,7 % 2023 och 1,5 % 2024. I rekommendationen av den 18 juni 2021 preciserades också att eventuella oförutsedda inkomster bör användas för att minska det offentliga underskottet, och att Rumänien bör säkerställa en faktisk och fullständig tillämpning av sitt nationella finanspolitiska ramverk. Slutligen konstaterade rådet också att det för att säkerställa att den finanspolitiska strategin på medellång sikt blir framgångsrik kommer att vara viktigt att främja konsolideringen av de offentliga finanserna genom genomgripande reformer.

| (14) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Rumäniens underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 6,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 48,6 % av BNP i slutet av 2021 till 47,3 % i slutet av 2022. Detta är i linje med 2022 års nominella underskottsmål i enlighet med rådets rekommendation. Anpassningen av det strukturella saldot för 2022 var 0,4 procentenheter av BNP, vilket var långt under det rekommenderade 1,8 procentenheter av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2022 låg tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) på 14,1 %, över rekommenderade 1,3 %. Förbättringen av det strukturella saldot avstannade nästan 2022, trots att de offentliga intäkterna var betydligt högre än väntat, något som drivits på av en stark real tillväxt i BNP, den höga inflationen och den ekonomiska tillväxtens gynnsamma sammansättning. På utgiftssidan minskade de offentliga lönerna och inköpen av varor och tjänster som andel av nominell BNP på grund av en partiell indexering och ett självpålagt inköpstak. De flesta andra utgiftsposter ökade dock betydligt snabbare än planerat, delvis på grund av stora inflationsöverraskningar, vilket tyder på att en del av de oförutsedda inkomsterna användes för att finansiera ytterligare utgifter i förhållande till planerna. |
| --- | --- |

(14)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Rumäniens underskott i de offentliga finanserna från 7,1 % av BNP 2021 till 6,2 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 48,6 % av BNP i slutet av 2021 till 47,3 % i slutet av 2022. Detta är i linje med 2022 års nominella underskottsmål i enlighet med rådets rekommendation. Anpassningen av det strukturella saldot för 2022 var 0,4 procentenheter av BNP, vilket var långt under det rekommenderade 1,8 procentenheter av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2022 låg tillväxten av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) på 14,1 %, över rekommenderade 1,3 %. Förbättringen av det strukturella saldot avstannade nästan 2022, trots att de offentliga intäkterna var betydligt högre än väntat, något som drivits på av en stark real tillväxt i BNP, den höga inflationen och den ekonomiska tillväxtens gynnsamma sammansättning. På utgiftssidan minskade de offentliga lönerna och inköpen av varor och tjänster som andel av nominell BNP på grund av en partiell indexering och ett självpålagt inköpstak. De flesta andra utgiftsposter ökade dock betydligt snabbare än planerat, delvis på grund av stora inflationsöverraskningar, vilket tyder på att en del av de oförutsedda inkomsterna användes för att finansiera ytterligare utgifter i förhållande till planerna.

| (15) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 pristak för el- och naturgasavgifter för både hushållskonsumenter och icke-hushållskonsumenter. De omfattade också särskilda utbetalningar till låginkomsttagare, matkuponger för låginkomsthushåll (inklusive pensionärer och studenter) och bränslesubventioner. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på inhemska energiproducerande företags oförutsedda vinster. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,4 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats marginellt av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,0–0,1 % av BNP 2022. |
| --- | --- |

(15)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 pristak för el- och naturgasavgifter för både hushållskonsumenter och icke-hushållskonsumenter. De omfattade också särskilda utbetalningar till låginkomsttagare, matkuponger för låginkomsthushåll (inklusive pensionärer och studenter) och bränslesubventioner. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter på inhemska energiproducerande företags oförutsedda vinster. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,4 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats marginellt av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,0–0,1 % av BNP 2022.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är relativt försiktigt och därefter gynnsammare än i kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,8 % under 2023 och med 4,8 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en positiv real BNP-tillväxt på 3,2 % 2023 och 3,5 % 2024. Kommissionens betydligt lägre tillväxtprognos för 2024 återspeglar kommissionens syn på de fördröjda effekter som åtstramningen av penningpolitiken får på ekonomin. Den återspeglar också kommissionens uppfattning att den rumänska ekonomin för närvarande verkar ligga nära sin potentiella nivå, vilket förefaller rimligt med tanke på den höga och bestående kärninflationen och den relativt låga arbetslösheten. Detta begränsar potentialen för icke-inflatorisk tillväxt. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är relativt försiktigt och därefter gynnsammare än i kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 2,8 % under 2023 och med 4,8 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en positiv real BNP-tillväxt på 3,2 % 2023 och 3,5 % 2024. Kommissionens betydligt lägre tillväxtprognos för 2024 återspeglar kommissionens syn på de fördröjda effekter som åtstramningen av penningpolitiken får på ekonomin. Den återspeglar också kommissionens uppfattning att den rumänska ekonomin för närvarande verkar ligga nära sin potentiella nivå, vilket förefaller rimligt med tanke på den höga och bestående kärninflationen och den relativt låga arbetslösheten. Detta begränsar potentialen för icke-inflatorisk tillväxt.

| (17) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 6,2 % av BNP under 2022 och till 4,4 % 2023, i enlighet med rådets rekommendation. Den betydande minskningen återspeglar de planerade utgiftsbegränsningarna, inbegripet betydande sänkningar av reallönerna för offentliganställda, och vissa inkomstförstärkande åtgärder, bland annat en höjning av utdelningsskatten, en sänkning av tröskeln för att dra nytta av den låga skattesatsen enligt ordningen för mikroföretag och höjda mervärdesskattesatser för utvalda produkter. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 47,3 % i slutet av 2022 till 47,1 % till slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att minska till 6,2 % av BNP under 2022 och till 4,4 % 2023, i enlighet med rådets rekommendation. Den betydande minskningen återspeglar de planerade utgiftsbegränsningarna, inbegripet betydande sänkningar av reallönerna för offentliganställda, och vissa inkomstförstärkande åtgärder, bland annat en höjning av utdelningsskatten, en sänkning av tröskeln för att dra nytta av den låga skattesatsen enligt ordningen för mikroföretag och höjda mervärdesskattesatser för utvalda produkter. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 47,3 % i slutet av 2022 till 47,1 % till slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, nämligen pristak för el- och naturgasavgifter, subventioner till låginkomsttagare i befolkningen och särskilda utbetalningar till pensionärer med låg inkomst. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs fortfarande till stor del av skatter på inhemska energileverantörers oförutsedda vinster och på handelsmarginaler. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna för 2023 uppgå till 0,3 % av BNP. Merparten av åtgärderna 2023 är inriktade på de mest utsatta hushållen, även om de inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022, nämligen pristak för el- och naturgasavgifter, subventioner till låginkomsttagare i befolkningen och särskilda utbetalningar till pensionärer med låg inkomst. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs fortfarande till stor del av skatter på inhemska energileverantörers oförutsedda vinster och på handelsmarginaler. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna för 2023 uppgå till 0,3 % av BNP. Merparten av åtgärderna 2023 är inriktade på de mest utsatta hushållen, även om de inte fullt ut bevarar prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (19) | I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP för 2023. Detta är 0,3 procentenheter av BNP högre än det underskott som förutsågs i konvergensprogrammet för 2023, främst på grund av att utgifterna beräknas bli högre, särskilt för varor och tjänster, sociala transfereringar och andra löpande utgifter, som i konvergensprogrammet för 2023 förväntas öka mycket långsammare än inflationen. Kommissionen förutser en något högre ökning av skatteintäkterna än i konvergensprogrammet för 2023, främst till följd av högre BNP-tillväxt. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en något lägre offentlig skuldkvot (45,6 % i slutet av 2023) än i konvergensprogrammet för 2023. |
| --- | --- |

(19)

I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 4,7 % av BNP för 2023. Detta är 0,3 procentenheter av BNP högre än det underskott som förutsågs i konvergensprogrammet för 2023, främst på grund av att utgifterna beräknas bli högre, särskilt för varor och tjänster, sociala transfereringar och andra löpande utgifter, som i konvergensprogrammet för 2023 förväntas öka mycket långsammare än inflationen. Kommissionen förutser en något högre ökning av skatteintäkterna än i konvergensprogrammet för 2023, främst till följd av högre BNP-tillväxt. I kommissionens vårprognos 2023 förutses en något lägre offentlig skuldkvot (45,6 % i slutet av 2023) än i konvergensprogrammet för 2023.

| (20) | Det förväntade samlade underskottet för 2023 i kommissionens vårprognos 2023 är 0,3 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade. Den strukturella anpassningen uppskattas till omkring 1,5 % av BNP, vilket återspeglar reallönesänkningar i offentlig sektor och en frysning av nyanställningar av offentliganställda samt de inkomståtgärder som beskrivs ovan. Anpassningen är dock något lägre än de rekommenderade 1,7 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2023 förväntas ökningen av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 8,3 % i kommissionens vårprognos 2023, över rekommenderade 0,9 %. Alla tre indikatorerna pekar således på en risk för avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Mot bakgrund av den höga inflationen kommer de offentliga utgifterna att fortsätta att öka snabbare än vad rådet rekommenderade den 18 juni 2021. Av en noggrann analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla de finanspolitiska målen för 2023, vilka anges i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. |
| --- | --- |

(20)

Det förväntade samlade underskottet för 2023 i kommissionens vårprognos 2023 är 0,3 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade. Den strukturella anpassningen uppskattas till omkring 1,5 % av BNP, vilket återspeglar reallönesänkningar i offentlig sektor och en frysning av nyanställningar av offentliganställda samt de inkomståtgärder som beskrivs ovan. Anpassningen är dock något lägre än de rekommenderade 1,7 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2023 förväntas ökningen av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 8,3 % i kommissionens vårprognos 2023, över rekommenderade 0,9 %. Alla tre indikatorerna pekar således på en risk för avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Mot bakgrund av den höga inflationen kommer de offentliga utgifterna att fortsätta att öka snabbare än vad rådet rekommenderade den 18 juni 2021. Av en noggrann analys framgår att Rumänien är i riskzonen för att inte kunna uppfylla de finanspolitiska målen för 2023, vilka anges i rådets rekommendation av den 18 juni 2021.

| (21) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024, i enlighet med rådets rekommendation av den 18 juni 2021 inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Den minskning som planeras för 2024 återspeglar främst fortsatta utgiftsbegränsningar, då de offentliga utgifterna beräknas minska från 38,4 % av BNP till 36,9 % av BNP. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka till 46,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2024. Detta är högre än det underskott som förutsågs i konvergensprogrammet för 2023, eftersom de aviserade åtgärderna inte förefaller tillräckliga för att nå den budgetansträngning som rekommenderats av rådet inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 46,1 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,9 % av BNP 2024, i enlighet med rådets rekommendation av den 18 juni 2021 inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Den minskning som planeras för 2024 återspeglar främst fortsatta utgiftsbegränsningar, då de offentliga utgifterna beräknas minska från 38,4 % av BNP till 36,9 % av BNP. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka till 46,1 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,4 % av BNP 2024. Detta är högre än det underskott som förutsågs i konvergensprogrammet för 2023, eftersom de aviserade åtgärderna inte förefaller tillräckliga för att nå den budgetansträngning som rekommenderats av rådet inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en högre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 46,1 %, i slutet av 2024.

| (22) | Det förväntade samlade underskottet för 2024 i kommissionens vårprognos 2023 är 1,5 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till endast 0,3 procentenheter av BNP 2024, jämfört med de rekommenderade 1,5 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2024 förväntas ökningen av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 9,5 % i kommissionens vårprognos 2023, över rekommenderade 0,0 %. Alla tre indikatorerna pekar således på en risk för avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Avsaknaden av en betydande budgetansträngning för 2024 återspeglar delvis effekterna av indexeringsreglerna i Rumänien (indexeringsrundan 2024 för pensioner och minimilönen kommer att återspegla den höga inflationstakten under 2022). Det bör dock noteras att återhämtnings- och resiliensplanen innehåller flera åtgärder och reformer som, om de antas och genomförs i tid, skulle kunna leda till en betydande ökning av de offentliga inkomsterna så snart som 2024 och bidra till att uppnå underskottsmålet. Av en noggrann analys framgår att Rumänien på det stora hela är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2024, vilka anges i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Med tanke på risken att de rekommenderade finanspolitiska målen 2023 och 2024 inte uppfylls, förefaller det nödvändigt att vidta ytterligare budgetåtgärder för att följa anpassningsbanan och uppnå korrigering av det alltför stora underskottet till 2024 och stärka utlandsställningen. |
| --- | --- |

(22)

Det förväntade samlade underskottet för 2024 i kommissionens vårprognos 2023 är 1,5 procentenheter av BNP högre än det samlade underskott som rådet rekommenderade, medan justeringen av det strukturella saldot förutses till endast 0,3 procentenheter av BNP 2024, jämfört med de rekommenderade 1,5 procentenheterna av BNP. Detta kräver en noggrann analys utifrån utgiftsriktmärket. Under 2024 förväntas ökningen av de primära nettoutgifterna (justerade efter engångsåtgärder och finanspolitiska åtgärder på intäktssidan) till 9,5 % i kommissionens vårprognos 2023, över rekommenderade 0,0 %. Alla tre indikatorerna pekar således på en risk för avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Avsaknaden av en betydande budgetansträngning för 2024 återspeglar delvis effekterna av indexeringsreglerna i Rumänien (indexeringsrundan 2024 för pensioner och minimilönen kommer att återspegla den höga inflationstakten under 2022). Det bör dock noteras att återhämtnings- och resiliensplanen innehåller flera åtgärder och reformer som, om de antas och genomförs i tid, skulle kunna leda till en betydande ökning av de offentliga inkomsterna så snart som 2024 och bidra till att uppnå underskottsmålet. Av en noggrann analys framgår att Rumänien på det stora hela är i riskzonen för att inte kunna uppfylla sina finanspolitiska mål för 2024, vilka anges i rådets rekommendation av den 18 juni 2021. Med tanke på risken att de rekommenderade finanspolitiska målen 2023 och 2024 inte uppfylls, förefaller det nödvändigt att vidta ytterligare budgetåtgärder för att följa anpassningsbanan och uppnå korrigering av det alltför stora underskottet till 2024 och stärka utlandsställningen.

| (23) | I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som planeras inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen och som förväntas bidra till de offentliga finansernas hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper bland annat omfattande reformer av pensionssystemet (både särskilda pensioner och allmänna system), en ambitiös skattereform, insatser för att stärka skatteförvaltningen och reformer av statsägda företag. Ett fullständigt genomförande av dessa reformer skulle bidra till att uppnå de underskottsmål som rådet fastställt inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. |
| --- | --- |

(23)

I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som planeras inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen och som förväntas bidra till de offentliga finansernas hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar inbegriper bland annat omfattande reformer av pensionssystemet (både särskilda pensioner och allmänna system), en ambitiös skattereform, insatser för att stärka skatteförvaltningen och reformer av statsägda företag. Ett fullständigt genomförande av dessa reformer skulle bidra till att uppnå de underskottsmål som rådet fastställt inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott.

| (24) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2025. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder kommer att fasas ut (nettointäkter på 0,1 % av BNP 2024). Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(24)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2025. Kommissionen utgår också från att nästan alla energistödåtgärder kommer att fasas ut (nettointäkter på 0,1 % av BNP 2024). Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (25) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,9 % av BNP 2025 och 2026, baserat på en real BNP-tillväxt på 5,0 % 2025 och 4,6 % 2026, vilket är långt över potentialen. Efter en kraftig minskning från 39,8 % 2021 till 36,9 % 2024 skulle utgiftskvoten i stort sett förbli oförändrad under 2025 och 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 46,1 % i slutet av 2024 till 45,4 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(25)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,9 % av BNP 2025 och 2026, baserat på en real BNP-tillväxt på 5,0 % 2025 och 4,6 % 2026, vilket är långt över potentialen. Efter en kraftig minskning från 39,8 % 2021 till 36,9 % 2024 skulle utgiftskvoten i stort sett förbli oförändrad under 2025 och 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 46,1 % i slutet av 2024 till 45,4 % till slutet av 2026.

| (26) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan pågår, men risken för förseningar ökar. Rumänien lämnade in två betalningsansökningar motsvarande 72 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilka resulterade i en utbetalning på 2,6 miljarder EUR efter avdrag för förfinansiering för den första betalningsansökan, medan bedömningen av den andra pågår. Den ökade risken för förseningar i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen beror på den offentliga förvaltningens svaga styrning och begränsade kapacitet. Att ta itu med dessa frågor, bland annat genom att säkerställa tillräckliga personalresurser, är avgörande för att kunna samordna planen på ett bättre sätt och snabbt genomföra investeringar. För att kunna slutföra viktiga strukturreformer kommer det dessutom att krävas ett fortsatt politiskt engagemang och egenansvar. Med tanke på planens avsevärda makroekonomiska och finanspolitiska betydelse är det avgörande att snabbt och fullt ut genomföra åtgärderna för att komma till rätta med externa och finanspolitiska sårbarheter. Planen förväntas ses över 2023 i syfte att bland annat lägga till ett REPowerEU-kapitel, samtidigt som hänsyn tas till minskningen av icke återbetalningspliktigt stöd till följd av Rumäniens starka ekonomiska återhämtning. Diskussioner pågår i detta syfte. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Rumäniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(26)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan pågår, men risken för förseningar ökar. Rumänien lämnade in två betalningsansökningar motsvarande 72 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen, vilka resulterade i en utbetalning på 2,6 miljarder EUR efter avdrag för förfinansiering för den första betalningsansökan, medan bedömningen av den andra pågår. Den ökade risken för förseningar i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen beror på den offentliga förvaltningens svaga styrning och begränsade kapacitet. Att ta itu med dessa frågor, bland annat genom att säkerställa tillräckliga personalresurser, är avgörande för att kunna samordna planen på ett bättre sätt och snabbt genomföra investeringar. För att kunna slutföra viktiga strukturreformer kommer det dessutom att krävas ett fortsatt politiskt engagemang och egenansvar. Med tanke på planens avsevärda makroekonomiska och finanspolitiska betydelse är det avgörande att snabbt och fullt ut genomföra åtgärderna för att komma till rätta med externa och finanspolitiska sårbarheter. Planen förväntas ses över 2023 i syfte att bland annat lägga till ett REPowerEU-kapitel, samtidigt som hänsyn tas till minskningen av icke återbetalningspliktigt stöd till följd av Rumäniens starka ekonomiska återhämtning. Diskussioner pågår i detta syfte. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Rumäniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (27) | Kommissionen godkände alla Rumäniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Rumänien. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen godkände alla Rumäniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Rumänien.

| (28) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Rumänien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till energipolitiken och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(28)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Rumänien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till energipolitiken och den gröna omställningen.

| (29) | Rumänien står inför utmaningar med koppling till utfasningen av fossila bränslen, eftersom landet fortfarande är starkt beroende av fossila bränslen. Andelen fossila bränslen (kol, olja och gas) ökade något under 2021 jämfört med 2020. Andelen uppgick till 72 % 2021, medan förnybara energikällor endast stod för omkring 20 %. Rumänien är den näst största gasproducenten i unionen och betjänar främst den inhemska marknaden. Att lägga fokus på en effektiv utbyggnad av förnybara energikällor, en betydligt mer energieffektiv bostadssektor och användning av ny teknik inom industrin skulle hjälpa Rumänien att uppnå unionens och de nationella energi- och klimatmål för 2030 som anges i 55 %-paketet. Rumäniens förbrukning av naturgas minskade med 20 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (10). Rumänien skulle kunna vidta tillfälliga åtgärder för att minska efterfrågan på gas till och med den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (11). |
| --- | --- |

(29)

Rumänien står inför utmaningar med koppling till utfasningen av fossila bränslen, eftersom landet fortfarande är starkt beroende av fossila bränslen. Andelen fossila bränslen (kol, olja och gas) ökade något under 2021 jämfört med 2020. Andelen uppgick till 72 % 2021, medan förnybara energikällor endast stod för omkring 20 %. Rumänien är den näst största gasproducenten i unionen och betjänar främst den inhemska marknaden. Att lägga fokus på en effektiv utbyggnad av förnybara energikällor, en betydligt mer energieffektiv bostadssektor och användning av ny teknik inom industrin skulle hjälpa Rumänien att uppnå unionens och de nationella energi- och klimatmål för 2030 som anges i 55 %-paketet. Rumäniens förbrukning av naturgas minskade med 20 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (10). Rumänien skulle kunna vidta tillfälliga åtgärder för att minska efterfrågan på gas till och med den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (11).

| (30) | Att öka nätkapaciteten är avgörande för att minska användningen av fossila bränslen och påskynda energiomställningen. Den kol- och brunkolskraftkapacitet som avvecklas, något som i enlighet med Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas vara slutfört senast 2032, bör ersättas med förnybara energikällor. De befintliga elöverförings- och eldistributionsnäten begränsar dock upptagandet av ny kapacitet för förnybar energi. Flaskhalsar i nätet hindrar användningen av förnybar energi. Det behövs investeringar för att uppgradera och digitalisera de befintliga näten i syfte att integrera ny produktion från förnybara källor och öka sammanlänkningskapaciteten med angränsande medlemsstater, i enlighet med klimatmålen. Tillräcklig och avancerad integrerad systemplanering skulle behövas för att uppgradera och bygga ut nätet (både på överförings- och distributionsnivå) och på så sätt tillgodose efterfrågan och flexibilitetsbehoven. Genom att förenkla fastställandet av fokusområden och ytterligare rationalisera därtill relaterade förfaranden, bland annat genom att förenkla utbyggnaden av anläggningar för förnybar energi med liten kapacitet (såsom solpaneler) i byggnader, skulle den nuvarande situationen förbättras, i vilken det är relativt enkelt att få tillstånd för att installera anläggningar för förnybar energi men svårare att få de tillstånd som krävs för att ansluta anläggningarna till nätet. |
| --- | --- |

(30)

Att öka nätkapaciteten är avgörande för att minska användningen av fossila bränslen och påskynda energiomställningen. Den kol- och brunkolskraftkapacitet som avvecklas, något som i enlighet med Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan förväntas vara slutfört senast 2032, bör ersättas med förnybara energikällor. De befintliga elöverförings- och eldistributionsnäten begränsar dock upptagandet av ny kapacitet för förnybar energi. Flaskhalsar i nätet hindrar användningen av förnybar energi. Det behövs investeringar för att uppgradera och digitalisera de befintliga näten i syfte att integrera ny produktion från förnybara källor och öka sammanlänkningskapaciteten med angränsande medlemsstater, i enlighet med klimatmålen. Tillräcklig och avancerad integrerad systemplanering skulle behövas för att uppgradera och bygga ut nätet (både på överförings- och distributionsnivå) och på så sätt tillgodose efterfrågan och flexibilitetsbehoven. Genom att förenkla fastställandet av fokusområden och ytterligare rationalisera därtill relaterade förfaranden, bland annat genom att förenkla utbyggnaden av anläggningar för förnybar energi med liten kapacitet (såsom solpaneler) i byggnader, skulle den nuvarande situationen förbättras, i vilken det är relativt enkelt att få tillstånd för att installera anläggningar för förnybar energi men svårare att få de tillstånd som krävs för att ansluta anläggningarna till nätet.

| (31) | Inom byggsektorn skulle de högre ställda nationella målen för 2030 kräva ytterligare finansiering till landets byggnadsbestånd. I Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan planeras renovering av 2,4 miljoner kvadratmeter offentliga byggnader och 4,4 miljoner kvadratmeter bostadshus, samtidigt som sammanhållningspolitiken har öronmärkt medel för renovering av 1,6 miljoner kvadratmeter inom båda sektorerna. Bristande tillgång till information om och finansiering vad gäller energirenoveringar och anläggningar för förnybar utgör allvarliga hinder för ytterligare förbättringar. I synnerhet skulle bättre tillgång till finansiering för hushåll och småföretag för att öka energieffektiviteten avsevärt bidra till att minska Rumäniens beroende av fossila bränslen och samtidigt ta itu med energifattigdomen. Vidare skulle regionala och lokala myndigheter kunna tillhandahålla mer information om hur man får tillgång medel för energirenovering och om vilken typ av små anläggningar för förnybar energi som skulle kunna användas i byggnader och hushåll. |
| --- | --- |

(31)

Inom byggsektorn skulle de högre ställda nationella målen för 2030 kräva ytterligare finansiering till landets byggnadsbestånd. I Rumäniens återhämtnings- och resiliensplan planeras renovering av 2,4 miljoner kvadratmeter offentliga byggnader och 4,4 miljoner kvadratmeter bostadshus, samtidigt som sammanhållningspolitiken har öronmärkt medel för renovering av 1,6 miljoner kvadratmeter inom båda sektorerna. Bristande tillgång till information om och finansiering vad gäller energirenoveringar och anläggningar för förnybar utgör allvarliga hinder för ytterligare förbättringar. I synnerhet skulle bättre tillgång till finansiering för hushåll och småföretag för att öka energieffektiviteten avsevärt bidra till att minska Rumäniens beroende av fossila bränslen och samtidigt ta itu med energifattigdomen. Vidare skulle regionala och lokala myndigheter kunna tillhandahålla mer information om hur man får tillgång medel för energirenovering och om vilken typ av små anläggningar för förnybar energi som skulle kunna användas i byggnader och hushåll.

| (32) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder i kombination med en ändamålsenlig aktiv arbetsmarknadspolitik, är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Rumänien för flera yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens vad gäller den gröna omställningen, däribland isoleringsmontörer, civilingenjörer och byggledare. |
| --- | --- |

(32)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder i kombination med en ändamålsenlig aktiv arbetsmarknadspolitik, är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Under 2022 rapporterades brist på arbetskraft i Rumänien för flera yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens vad gäller den gröna omställningen, däribland isoleringsmontörer, civilingenjörer och byggledare.

| (33) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (12) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(33)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (12) återspeglas i rekommendation 1.

| (34) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter kopplade till betalningsbalansen, som underblåses av ett stort budgetunderskott, och till återkommande problem som rör konkurrenskraften. Rekommendationerna 2 och 3 bidrar till att ta itu med rekommendation 1. |
| --- | --- |

(34)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter kopplade till betalningsbalansen, som underblåses av ett stort budgetunderskott, och till återkommande problem som rör konkurrenskraften. Rekommendationerna 2 och 3 bidrar till att ta itu med rekommendation 1.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Avveckla de gällande krisstödåtgärderna på energiområdet och använda besparingarna för att minska underskottet i de offentliga finanserna så snart som möjligt under 2023 och 2024. Om nya ökningar av energipriset skulle kräva nya eller fortsatta stödåtgärder, säkerställa att sådana stödåtgärder är inriktade på att skydda utsatta hushåll och företag, är finanspolitiskt överkomliga och bevarar incitamenten till energibesparingar.

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

2.

Säkerställa en ändamålsenlig styrning och stärka den administrativa kapaciteten för att möjliggöra ett fortsatt snabbt och stabilt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska beroendet av fossila bränslen och påskynda energiomställningen, särskilt genom att snabbare bygga ut förnybar energi och förbättra nätkapaciteten så att ny kapacitet kan verka på marknaden. Öka energieffektiviteten och höja ambitionsnivån i insatserna för att renovera byggnader, bland annat genom att ge bättre tillgång till information och hållbara finansieringsalternativ. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12319/2021, ST 12319/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets beslut (EU) 2020/509 av den 3 april 2020 om förekomsten av ett alltför stort underskott i Rumänien (EUT L 110, 8.4.2020, s. 58).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 3 april 2020 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra i Rumänien (EUT C 116, 8.4.2020, s. 1).

8

(9)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra i Rumänien (EUT C 304, 29.7.2021, s. 111).

9

(10)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

10

(11)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

11

(12)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

12

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/224 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/224

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Sloveniens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/24)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovenien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Sloveniens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovenien inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Sloveniens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 30 april 2021 lämnade Slovenien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Slovenien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 30 april 2021 lämnade Slovenien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 28 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Slovenien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 14 april 2023 lämnade Slovenien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 26 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Sloveniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 14 april 2023 lämnade Slovenien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 26 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Sloveniens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Slovenien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Slovenien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Sloveniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Sloveniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Slovenien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Slovenien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Sloveniens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Sloveniens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sloveniens underskott i de offentliga finanserna från 4,6 % av BNP 2021 till 3,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 74,5 % av BNP i slutet av 2021 till 69,9 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlades Sloveniens budgetsituation, eftersom landets underskott i de offentliga finanserna förväntas överstiga fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Slovenien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Sloveniens underskott i de offentliga finanserna från 4,6 % av BNP 2021 till 3,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 74,5 % av BNP i slutet av 2021 till 69,9 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. I rapporten behandlades Sloveniens budgetsituation, eftersom landets underskott i de offentliga finanserna förväntas överstiga fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Slovenien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 omfattade dessa finanspolitiska intäktsminskande åtgärder en tillfällig sänkning av mervärdesskatten (moms) på el, gas, fjärrvärme och brännved samt av punktskatter på bränslen, gas och el och av koldioxidskatten på bränslen. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade höjda barnbidrag i två månader, energiersättning för socialt sårbara människor och bidrag till företag baserat på betalade priser jämfört med 2021. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,0 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,0 % av BNP 2022, från 4,1 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 omfattade dessa finanspolitiska intäktsminskande åtgärder en tillfällig sänkning av mervärdesskatten (moms) på el, gas, fjärrvärme och brännved samt av punktskatter på bränslen, gas och el och av koldioxidskatten på bränslen. De finanspolitiska utgiftsökande åtgärderna omfattade höjda barnbidrag i två månader, energiersättning för socialt sårbara människor och bidrag till företag baserat på betalade priser jämfört med 2021. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 1,0 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,0 % av BNP 2022, från 4,1 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovenien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovenien (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Slovenien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och genom andra unionsmedel uppgick till 0,7 % av BNP 2022 (0,8 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Slovenien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade den ytterligare effekten från finanspolitiska åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnader på 1,0 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Slovenien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 stödjande och uppgick till – 1,2 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Slovenien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och genom andra unionsmedel uppgick till 0,7 % av BNP 2022 (0,8 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,7 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Slovenien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett expansivt bidrag på 0,4 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Detta betydande expansiva bidrag omfattade den ytterligare effekten från finanspolitiska åtgärderna för att motverka de ekonomiska och sociala effekterna av de ökade energipriserna (ytterligare nettobudgetkostnader på 1,0 % av BNP) liksom kostnaderna för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer från Ukraina (0,1 % av BNP). Slovenien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och med 2,5 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,2 % 2023 och 2,2 % 2024, främst på grund av lägre tillväxtbidrag från nettoexporten. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är mer gynnsamt än kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter i linje med den. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,8 % under 2023 och med 2,5 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en lägre real BNP-tillväxt på 1,2 % 2023 och 2,2 % 2024, främst på grund av lägre tillväxtbidrag från nettoexporten.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,1 % av BNP 2023. Ökningen 2023 avspeglar främst större offentliga investeringar på grund av att en absorptionsperiod från den föregående fleråriga budgetramen för åren 2014–2020 löpte ut samt höga bidrag. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 69,9 % i slutet av 2022 till 68,9 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP för 2023. Detta underskott är lägre än det underskott som förutsågs i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på minskade offentliga investeringar på grund av begränsningar av absorptionsförmågan och lägre absorption av energirelaterade bidrag eller åtgärder som vidtagits för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 69,1 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 4,1 % av BNP 2023. Ökningen 2023 avspeglar främst större offentliga investeringar på grund av att en absorptionsperiod från den föregående fleråriga budgetramen för åren 2014–2020 löpte ut samt höga bidrag. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska från 69,9 % i slutet av 2022 till 68,9 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,7 % av BNP för 2023. Detta underskott är lägre än det underskott som förutsågs i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket främst beror på minskade offentliga investeringar på grund av begränsningar av absorptionsförmågan och lägre absorption av energirelaterade bidrag eller åtgärder som vidtagits för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 69,1 %, i slutet av 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt en tillfällig sänkning av momsen på el, gas, fjärrvärme och brännved samt av punktskatter på bränslen, gas och el och av koldioxidskatten på bränslen) och nya åtgärder, t.ex. ett nytt och mer omfattande system för bidrag till företag baserat på betalade priser jämfört med 2021 och ersättning till distributörer av el och naturgas som levererar till konsumenter (t.ex. hushåll eller små och medelstora företag). För dessa konsumenter har regeringen infört tak. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,9 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,6 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,0 % av BNP. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt en tillfällig sänkning av momsen på el, gas, fjärrvärme och brännved samt av punktskatter på bränslen, gas och el och av koldioxidskatten på bränslen) och nya åtgärder, t.ex. ett nytt och mer omfattande system för bidrag till företag baserat på betalade priser jämfört med 2021 och ersättning till distributörer av el och naturgas som levererar till konsumenter (t.ex. hushåll eller små och medelstora företag). För dessa konsumenter har regeringen infört tak. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,9 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen, och många av dem bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,6 % av BNP 2022). Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,0 % av BNP.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Slovenien att säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna under 2023 är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Slovenien bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Slovenien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Slovenien att säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna under 2023 är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Slovenien bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Slovenien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 1,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta sker trots de minskade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,5 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av högre bidrag (vilket omfattar energiåtgärder) och en ökning av den offentliga förvaltningens lönekostnader. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Slovenien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Slovenien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom järnvägsinfrastruktur, förebyggande skydd mot översvämningar, hälso- och sjukvård samt forskning och innovation, vilket finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en expansiv inriktning av finanspolitiken 2022 (– 1,2 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,3 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta sker trots de minskade kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för de höjda energipriserna, som har ökat med 0,5 % av BNP. Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av högre bidrag (vilket omfattar energiåtgärder) och en ökning av den offentliga förvaltningens lönekostnader. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,6 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (13). Slovenien planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Slovenien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom järnvägsinfrastruktur, förebyggande skydd mot översvämningar, hälso- och sjukvård samt forskning och innovation, vilket finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,8 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på lägre bidrag efter avslutande av åtgärder som vidtagits för att begränsa den ekonomiska effekten av de ökade energipriserna och lägre offentliga investeringar efter absorption av unionsmedel från den föregående fleråriga budgetramen som avslutas 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 66,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,9 % av BNP 2024. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen beror på högre ersättning till arbetstagare och sociala förmåner. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 66,6 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,8 % av BNP 2024. Minskningen 2024 beror främst på lägre bidrag efter avslutande av åtgärder som vidtagits för att begränsa den ekonomiska effekten av de ökade energipriserna och lägre offentliga investeringar efter absorption av unionsmedel från den föregående fleråriga budgetramen som avslutas 2023. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP minska till 66,5 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,9 % av BNP 2024. Denna siffra är högre än det underskott som beräknades i stabilitetsprogrammet för 2023, vilket huvudsakligen beror på högre ersättning till arbetstagare och sociala förmåner. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 66,6 % i slutet av 2024.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 5,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,9 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,5 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 5,5 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,9 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Kommissionen uppskattar att detta skulle leda till en ökning av primära nettoutgifter som understiger den rekommenderade maximala tillväxttakten för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 3,0 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 6,4 % av BNP 2023 till 5,5 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar lägre nationellt finansierade investeringar och generellt lägre unionsfinansierade investeringar, men större investeringar från faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar i järnvägsinfrastruktur, hälso- och sjukvård, innovation och delar av den gröna och digitala omställningen som också ingår i planen för återhämtning och resiliens. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 6,4 % av BNP 2023 till 5,5 % av BNP 2024. De lägre investeringarna återspeglar lägre nationellt finansierade investeringar och generellt lägre unionsfinansierade investeringar, men större investeringar från faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar investeringar i järnvägsinfrastruktur, hälso- och sjukvård, innovation och delar av den gröna och digitala omställningen som också ingår i planen för återhämtning och resiliens.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,2 % av BNP 2025 och till 1,3 % till 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP från 2024 och fram till slutet av programperioden för stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt programmet förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 66,5 % i slutet av 2024 till 63,5 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,2 % av BNP 2025 och till 1,3 % till 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas därför ligga kvar under 3 % av BNP från 2024 och fram till slutet av programperioden för stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt programmet förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 66,5 % i slutet av 2024 till 63,5 % till slutet av 2026.

| (27) | Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas öka med 1,5 procentenheter av BNP mellan 2019 och 2070 och kostnaderna för långvarig vård och omsorg kommer att fördubblas till 2055. Slovenien står inför medelhöga risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt och höga risker på lång sikt, vilket beror på utgifter för den åldrande befolkningen. Landet har på senare år inlett omfattande reformer inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Genomförandet av den långsiktiga vårdreformen har dock försenats och finansieringen på medellång och lång sikt har ännu inte säkerställts. Enligt planen för vårdreformen kommer den även att genomföras i flera steg, med inriktning på tillgång till tjänster av hög kvalitet och förbättringar av sociala rättigheter och inkludering. Även om detta kommer att utgöra en ytterligare påfrestning på de offentliga finanserna, kommer det att vara mycket viktigt för Slovenien att lägga fram ett antal åtgärder som kan etablera en stabil intäktsgrund som inte undergräver budgetbalansen på medellång och lång sikt. |
| --- | --- |

(27)

Utgifterna för hälso- och sjukvård förväntas öka med 1,5 procentenheter av BNP mellan 2019 och 2070 och kostnaderna för långvarig vård och omsorg kommer att fördubblas till 2055. Slovenien står inför medelhöga risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt och höga risker på lång sikt, vilket beror på utgifter för den åldrande befolkningen. Landet har på senare år inlett omfattande reformer inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Genomförandet av den långsiktiga vårdreformen har dock försenats och finansieringen på medellång och lång sikt har ännu inte säkerställts. Enligt planen för vårdreformen kommer den även att genomföras i flera steg, med inriktning på tillgång till tjänster av hög kvalitet och förbättringar av sociala rättigheter och inkludering. Även om detta kommer att utgöra en ytterligare påfrestning på de offentliga finanserna, kommer det att vara mycket viktigt för Slovenien att lägga fram ett antal åtgärder som kan etablera en stabil intäktsgrund som inte undergräver budgetbalansen på medellång och lång sikt.

| (28) | I och med de ändringar av lagen om inkomstskatt som antogs i december 2022 upphävdes de flesta av de tidigare ändringar som godkändes i mars 2022. Dessa tidigare ändringar hade syftat till att sänka skatten på arbete och hade orsakat en negativ budgeteffekt på upp till 1,3 % av BNP till 2025. Sloveniens skatteintäkter som andel av BNP är något lägre jämfört med unionen sammantaget, och några relativt tillväxtfrämjande skatter används inte i tillräckligt stor utsträckning. Slovenien är starkt beroende av skatt på arbete. Andelen av skatt på arbete av de totala skatteintäkterna är högre än för unionen sammantaget. De periodiskt återkommande fastighetsskatterna är förhållandevis låga i Slovenien (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,1 % av BNP). En tillväxtfrämjande och grön skattereform kan stödja konsolideringen av de offentliga finanserna och hållbar tillväxt på längre sikt. En sådan skattereform skulle kunna underlätta en övergång från skatt på arbete via en högre andel periodiskt återkommande fastighetsskatter, och stödja skapandet av arbetstillfällen i nettonollåldern och inom andra branscher med högre mervärde. Lägre skatt på arbete skulle även främja arbetskraftsutbudet, även när det gäller tillgången till kompetenta och utländska arbetstagare. |
| --- | --- |

(28)

I och med de ändringar av lagen om inkomstskatt som antogs i december 2022 upphävdes de flesta av de tidigare ändringar som godkändes i mars 2022. Dessa tidigare ändringar hade syftat till att sänka skatten på arbete och hade orsakat en negativ budgeteffekt på upp till 1,3 % av BNP till 2025. Sloveniens skatteintäkter som andel av BNP är något lägre jämfört med unionen sammantaget, och några relativt tillväxtfrämjande skatter används inte i tillräckligt stor utsträckning. Slovenien är starkt beroende av skatt på arbete. Andelen av skatt på arbete av de totala skatteintäkterna är högre än för unionen sammantaget. De periodiskt återkommande fastighetsskatterna är förhållandevis låga i Slovenien (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,1 % av BNP). En tillväxtfrämjande och grön skattereform kan stödja konsolideringen av de offentliga finanserna och hållbar tillväxt på längre sikt. En sådan skattereform skulle kunna underlätta en övergång från skatt på arbete via en högre andel periodiskt återkommande fastighetsskatter, och stödja skapandet av arbetstillfällen i nettonollåldern och inom andra branscher med högre mervärde. Lägre skatt på arbete skulle även främja arbetskraftsutbudet, även när det gäller tillgången till kompetenta och utländska arbetstagare.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan pågår, men riskerna för förseningar ökar. Slovenien lämnade in en betalningsansökning motsvarande 12 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen med en total utbetalning på omkring 49,6 miljoner EUR. För att påskynda genomförandet av landets återhämtnings- och resiliensplan under de rådande svåra förhållandena är det nödvändigt att Slovenien stärker sin styrningsstruktur och administrativa kapacitet. Det är också viktigt att landet säkerställer att nödvändiga beslut fattas utan förseningar. Detta gäller i synnerhet de strukturella reformerna av hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg samt pensioner. I tillägget till återhämtnings- och resiliensplanen och det nya ytterligare kapitlet om REPowerEU bör en realistisk tidsplan fastställas för de återstående betalningsansökningarna. Ansökningarna bör lämnas in snabbt för att undvika eventuella ytterligare förseningar eller avbrott i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Sloveniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan pågår, men riskerna för förseningar ökar. Slovenien lämnade in en betalningsansökning motsvarande 12 delmål och mål i återhämtnings- och resiliensplanen med en total utbetalning på omkring 49,6 miljoner EUR. För att påskynda genomförandet av landets återhämtnings- och resiliensplan under de rådande svåra förhållandena är det nödvändigt att Slovenien stärker sin styrningsstruktur och administrativa kapacitet. Det är också viktigt att landet säkerställer att nödvändiga beslut fattas utan förseningar. Detta gäller i synnerhet de strukturella reformerna av hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg samt pensioner. I tillägget till återhämtnings- och resiliensplanen och det nya ytterligare kapitlet om REPowerEU bör en realistisk tidsplan fastställas för de återstående betalningsansökningarna. Ansökningarna bör lämnas in snabbt för att undvika eventuella ytterligare förseningar eller avbrott i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Sloveniens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Sloveniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Slovenien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Sloveniens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Slovenien.

| (31) | Slovenien var i grund beroende av Ryssland som enda leverantör av naturgas till landet innan Ryssland invaderade Ukraina. Från och med 2023 lyckades Slovenien dock säkra omkring en tredjedel av sin naturgasförsörjning genom import från Algeriet. Gas spelar fortfarande en viktig roll i Sloveniens energimix (12 %) och är en viktig energikälla för industrin, samtidigt som den ger flexibilitet inom energisektorn. Insatserna för att minska industri- och energisektorns koldioxidutsläpp bör därför påskyndas genom ett snabbare införande av förnybara energikällor och energieffektivitetsåtgärder. I sin nationella energi- och klimatplan har Slovenien satt upp ett mål på 27 % som sitt bidrag till unionens mål för förnybar energi till 2030. Det är betydligt lägre än den andel av förnybar energi på 37 % 2030 som beräknats i enlighet med bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (16). Slovenien nådde sitt mål för 2021 för andelen energi från förnybara källor i slutlig energianvändning (25 %) genom att använda unionens mekanism för gränsöverskridande samarbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2018/2001/EU (17) (genom statistiska överföringar). Tillståndsförfarandena avseende anläggningar för förnybar energi i nätskala är fortfarande en flaskhals, vilket till stor del beror på de komplexa och utdragna miljöförfarandena, särskilt för vindkraftsanläggningar, där förfarandena kan pågå i flera år. Slovenien behöver betydligt höja sitt mål för förnybar energi i sin uppdaterade nationella energi- och klimatplan för att motsvara unionens mer ambitiösa klimat- och energimål i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Sloveniens förbrukning av naturgas minskade med 14 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är något mindre än målet om en minskning med 15 %. Slovenien skulle kunna öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (18). |
| --- | --- |

(31)

Slovenien var i grund beroende av Ryssland som enda leverantör av naturgas till landet innan Ryssland invaderade Ukraina. Från och med 2023 lyckades Slovenien dock säkra omkring en tredjedel av sin naturgasförsörjning genom import från Algeriet. Gas spelar fortfarande en viktig roll i Sloveniens energimix (12 %) och är en viktig energikälla för industrin, samtidigt som den ger flexibilitet inom energisektorn. Insatserna för att minska industri- och energisektorns koldioxidutsläpp bör därför påskyndas genom ett snabbare införande av förnybara energikällor och energieffektivitetsåtgärder. I sin nationella energi- och klimatplan har Slovenien satt upp ett mål på 27 % som sitt bidrag till unionens mål för förnybar energi till 2030. Det är betydligt lägre än den andel av förnybar energi på 37 % 2030 som beräknats i enlighet med bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (16). Slovenien nådde sitt mål för 2021 för andelen energi från förnybara källor i slutlig energianvändning (25 %) genom att använda unionens mekanism för gränsöverskridande samarbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2018/2001/EU (17) (genom statistiska överföringar). Tillståndsförfarandena avseende anläggningar för förnybar energi i nätskala är fortfarande en flaskhals, vilket till stor del beror på de komplexa och utdragna miljöförfarandena, särskilt för vindkraftsanläggningar, där förfarandena kan pågå i flera år. Slovenien behöver betydligt höja sitt mål för förnybar energi i sin uppdaterade nationella energi- och klimatplan för att motsvara unionens mer ambitiösa klimat- och energimål i 55 %-paketet och REPowerEU-planen. Sloveniens förbrukning av naturgas minskade med 14 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är något mindre än målet om en minskning med 15 %. Slovenien skulle kunna öka sina ansträngningar för att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (18).

| (32) | Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan omfattar redan betydande reformer och investeringar i syfte att i) öka andelen förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto), ii) underlätta tillträdet till och integreringen i elnätet för anläggningar som producerar energi från förnybara energikällor, iii) förbättra energieffektiviteten och renoveringarna av offentliga byggnader, och iv) möjliggöra utbyggnaden av infrastruktur för alternativa bränslen. Åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen utgör ett viktigt steg i diversifieringen från fossila bränslen, men Slovenien skulle kunna öka sina ansträngningar för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi inom alla sektorer. Exempel på åtgärder skulle kunna vara att utse prioriterade områden för anläggningar för förnybar energi, ytterligare förenkla och förkorta tillståndsförfarandena, stärka nätet och förbättra den övergripande nätförvaltningen (för att möjliggöra anslutning av fler anläggningar för förnybar energi, särskilt på låg- och medelspänningsnivå). Stärkt fokus på utsläppsfri transport och infrastruktur skulle ytterligare bidra till att minska utsläppen av växthusgaser och beroendet av fossila bränslen. |
| --- | --- |

(32)

Sloveniens återhämtnings- och resiliensplan omfattar redan betydande reformer och investeringar i syfte att i) öka andelen förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto), ii) underlätta tillträdet till och integreringen i elnätet för anläggningar som producerar energi från förnybara energikällor, iii) förbättra energieffektiviteten och renoveringarna av offentliga byggnader, och iv) möjliggöra utbyggnaden av infrastruktur för alternativa bränslen. Åtgärderna i återhämtnings- och resiliensplanen utgör ett viktigt steg i diversifieringen från fossila bränslen, men Slovenien skulle kunna öka sina ansträngningar för att påskynda utbyggnaden av förnybar energi inom alla sektorer. Exempel på åtgärder skulle kunna vara att utse prioriterade områden för anläggningar för förnybar energi, ytterligare förenkla och förkorta tillståndsförfarandena, stärka nätet och förbättra den övergripande nätförvaltningen (för att möjliggöra anslutning av fler anläggningar för förnybar energi, särskilt på låg- och medelspänningsnivå). Stärkt fokus på utsläppsfri transport och infrastruktur skulle ytterligare bidra till att minska utsläppen av växthusgaser och beroendet av fossila bränslen.

| (33) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Att förbättra undervisningen i vetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik skulle kunna förstärka utbildningssystemets kapacitet att ge eleverna kompetens för den gröna och digitala omställningen För 2022 rapporterade Slovenien brist på arbetskraft inom 66 yrken som kräver specifika färdigheter och kompetenser för den gröna omställningen. Vakansgraden ökade inom viktiga sektorer som byggindustrin (från 3,5 % 2015 till 7,0 % 2022) och tillverkning (från 1,2 % 2015 till 2,6 % 2022). Båda sektorerna låg över unionsgenomsnittet på 4,0 % respektive 2,3 % 2022. |
| --- | --- |

(33)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Att förbättra undervisningen i vetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik skulle kunna förstärka utbildningssystemets kapacitet att ge eleverna kompetens för den gröna och digitala omställningen För 2022 rapporterade Slovenien brist på arbetskraft inom 66 yrken som kräver specifika färdigheter och kompetenser för den gröna omställningen. Vakansgraden ökade inom viktiga sektorer som byggindustrin (från 3,5 % 2015 till 7,0 % 2022) och tillverkning (från 1,2 % 2015 till 2,6 % 2022). Båda sektorerna låg över unionsgenomsnittet på 4,0 % respektive 2,3 % 2022.

| (34) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(34)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (19) återspeglas i rekommendation 1.

| (35) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Slovenien bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(35)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Slovenien bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 3 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 5,5 % (20).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Säkerställa hållbara offentliga finanser inom hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. Omfördela skatteintäkterna mot mer tillväxtfrämjande och hållbara källor.

2.

Säkerställa en ändamålsenlig styrningsstruktur och stärka den administrativa kapaciteten för att möjliggöra ett snabbt och stabilt genomförande av landets återhämtnings- och resiliensplan. Snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda dess genomförande. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Fortsätta ansträngningarna för att diversifiera gasimporten och minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, särskilt genom att ytterligare förenkla och förkorta tillståndsförfarandena, stärka elnätet och förbättra förvaltningen av det, bland annat genom digitalisering. Öka takten i genomförandet av energieffektivitetsåtgärderna, särskilt inom byggnadssektorn, främja elektrifieringen av transportsektorn och öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10612/2021 INIT, ST 10612/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 116).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sloveniens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 197).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Sloveniens potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 10,1 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2021, s. 82).

17

(18)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

18

(19)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

19

(20)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,5 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

20

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/233 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/233

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Slovakiens nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/25)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovakien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Slovakiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovakien var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Slovakiens utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 29 april 2021 lämnade Slovakien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Slovakien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. Den 26 april 2023 lämnade Slovakien in en ändrad nationell återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel, till kommissionen i enlighet med artikel 21c i förordning (EU) 2021/241. Den ändrade återhämtnings- och resiliensplanen tar också hänsyn till det uppdaterade högsta ekonomiska bidraget i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EU) 2021/241 och innehåller en motiverad begäran till kommissionen om att ändra rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021 i enlighet med artikel 21.1 i förordning (EU) 2021/241, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen enligt Slovakien delvis inte längre kan genomföras på grund av objektiva omständigheter. |
| --- | --- |

(9)

Den 29 april 2021 lämnade Slovakien in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 13 juli 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Slovakien på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. Den 26 april 2023 lämnade Slovakien in en ändrad nationell återhämtnings- och resiliensplan, inklusive ett REPowerEU-kapitel, till kommissionen i enlighet med artikel 21c i förordning (EU) 2021/241. Den ändrade återhämtnings- och resiliensplanen tar också hänsyn till det uppdaterade högsta ekonomiska bidraget i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EU) 2021/241 och innehåller en motiverad begäran till kommissionen om att ändra rådets genomförandebeslut av den 13 juli 2021 i enlighet med artikel 21.1 i förordning (EU) 2021/241, eftersom återhämtnings- och resiliensplanen enligt Slovakien delvis inte längre kan genomföras på grund av objektiva omständigheter.

| (10) | Den 27 april 2023 lämnade Slovakien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 27 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Slovakiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 27 april 2023 lämnade Slovakien in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 27 april 2023 sitt stabilitetsprogram för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Slovakiens halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Slovakien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Slovakiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Slovakiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Slovakien. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Slovakiens genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Slovakiens framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Slovakien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Slovakien inte har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna har i synnerhet ökat när det gäller konkurrenskraft, bostäder, hushållens skuldsättning och bytesbalansen, men sammantaget verkar de i nuläget vara begränsade och förväntas avta när de ekonomiska förhållandena normaliseras. Ekonomin drabbades hårt av energiprischocken och inflationen steg snabbt. Kärninflationen och enhetsarbetskostnaderna ligger långt över genomsnittet för euroområdet. De förväntas normaliseras, men det finns en risk för att det kan ta tid innan trycket på kostnadskonkurrenskraften lättar och att stark inhemsk efterfrågan kommer att fortsätta att utöva tryck på bytesbalansen. Bytesbalansen försämrades påtagligt 2022 på grund av de högre energiimportpriserna och kraftiga minskningar i nettoexport av icke-energivaror. Underskottet i bytesbalansen förväntas förbättras något, men kommer att vara fortsatt högt 2023 och 2024 trots de sjunkande energipriserna. Riskerna för den externa hållbarheten bedöms dock vara begränsade på kort sikt. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas bli betydande i år och nästa år och korrigeras från 2024. Bostadspriserna verkar vara något övervärderade efter flera år av markanta prisökningar. Detta skedde parallellt med höga lånekostnader, som nu avtar, och en kraftig ökning av hushållens skuldsättning, vilket sammantaget utgör en viss risk för den finansiella stabiliteten. Banksektorn är dock fortfarande väl kapitaliserad, mycket lönsam och rapporterar få nödlidande lån. Det krävs fortsatta insatser för att ta itu med Slovakiens ekonomiska sårbarheter. Efterfrågeöverskottet bör särskilt stramas åt för att stödja korrigeringen av underskottet i bytesbalansen och skillnaden i kärninflationen jämfört med resten av euroområdet. Detta kan uppnås genom säkerställande av konsolideringen av de offentliga finanserna och åtgärder för att komma till rätta med hushållens skuldsättning, samtidigt som överkomliga priser på bostäder bibehålls genom fastighetstaxering och åtgärder för att stödja bostadsutbudet. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Slovakien och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Slovakien inte har makroekonomiska obalanser. Sårbarheterna har i synnerhet ökat när det gäller konkurrenskraft, bostäder, hushållens skuldsättning och bytesbalansen, men sammantaget verkar de i nuläget vara begränsade och förväntas avta när de ekonomiska förhållandena normaliseras. Ekonomin drabbades hårt av energiprischocken och inflationen steg snabbt. Kärninflationen och enhetsarbetskostnaderna ligger långt över genomsnittet för euroområdet. De förväntas normaliseras, men det finns en risk för att det kan ta tid innan trycket på kostnadskonkurrenskraften lättar och att stark inhemsk efterfrågan kommer att fortsätta att utöva tryck på bytesbalansen. Bytesbalansen försämrades påtagligt 2022 på grund av de högre energiimportpriserna och kraftiga minskningar i nettoexport av icke-energivaror. Underskottet i bytesbalansen förväntas förbättras något, men kommer att vara fortsatt högt 2023 och 2024 trots de sjunkande energipriserna. Riskerna för den externa hållbarheten bedöms dock vara begränsade på kort sikt. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas bli betydande i år och nästa år och korrigeras från 2024. Bostadspriserna verkar vara något övervärderade efter flera år av markanta prisökningar. Detta skedde parallellt med höga lånekostnader, som nu avtar, och en kraftig ökning av hushållens skuldsättning, vilket sammantaget utgör en viss risk för den finansiella stabiliteten. Banksektorn är dock fortfarande väl kapitaliserad, mycket lönsam och rapporterar få nödlidande lån. Det krävs fortsatta insatser för att ta itu med Slovakiens ekonomiska sårbarheter. Efterfrågeöverskottet bör särskilt stramas åt för att stödja korrigeringen av underskottet i bytesbalansen och skillnaden i kärninflationen jämfört med resten av euroområdet. Detta kan uppnås genom säkerställande av konsolideringen av de offentliga finanserna och åtgärder för att komma till rätta med hushållens skuldsättning, samtidigt som överkomliga priser på bostäder bibehålls genom fastighetstaxering och åtgärder för att stödja bostadsutbudet.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Slovakiens underskott i de offentliga finanserna från 5,4 % av BNP 2021 till 2,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 61,0 % av BNP i slutet av 2021 till 57,8 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Slovakiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna förväntas överstiga 3 % av BNP 2023. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Slovakien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Slovakiens underskott i de offentliga finanserna från 5,4 % av BNP 2021 till 2,0 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten minskade från 61,0 % av BNP i slutet av 2021 till 57,8 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Slovakiens budgetläge utifrån det faktum att dess underskott i de offentliga finanserna förväntas överstiga 3 % av BNP 2023. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Slovakien bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 utgjordes sådana finanspolitiska utgiftshöjande åtgärder av förmåner till de hushåll som var mest utsatta för den höga inflationen, en engångsökning av barnbidraget, en engångsbetalning av den ”fjortonde pensionen”, en engångsbonus som betalades ut till alla anställda i den offentliga förvaltningen samt ett tak för el- gaspriser för oreglerade företag. Kostnaden för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter för energiproducenter och energileverantörer med exceptionella vinster, nämligen det solidaritetsbidrag som tillhandahålls i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,2 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 3,2 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. År 2022 utgjordes sådana finanspolitiska utgiftshöjande åtgärder av förmåner till de hushåll som var mest utsatta för den höga inflationen, en engångsökning av barnbidraget, en engångsbetalning av den ”fjortonde pensionen”, en engångsbonus som betalades ut till alla anställda i den offentliga förvaltningen samt ett tak för el- gaspriser för oreglerade företag. Kostnaden för dessa åtgärder uppvägdes delvis av nya skatter för energiproducenter och energileverantörer med exceptionella vinster, nämligen det solidaritetsbidrag som tillhandahålls i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1854 (7). Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,2 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,8 % av BNP 2022, från 3,2 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovakien (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Slovakien (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, 1,3 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Slovakien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,2 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på det låga utnyttjandet av unionens strukturfonder och uppskjutande av de faktiska utgifterna från bidragen från faciliteten. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Slovakien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Slovakien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, 1,3 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Slovakien att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 1,2 % av BNP 2022 (1,3 % av BNP 2021). Minskningen av de utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel 2022 berodde på det låga utnyttjandet av unionens strukturfonder och uppskjutande av de faktiska utgifterna från bidragen från faciliteten. Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Slovakien de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 1,3 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Slovakien hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,3 % under 2023 och med 1,8 % under 2024. Som jämförelse förutser kommissionen i sin vårprognos en högre real BNP-tillväxt på 1,7 % 2023 och 2,1 % 2024. Detta beror huvudsakligen på att exporten återhämtade sig snabbare än väntat, eftersom flaskhalsarna i leveranskedjorna förväntas försvinna och de ekonomiska utsikterna för Slovakiens största exportdestinationer har förbättrats. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för 2023 och därefter. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att öka med 1,3 % under 2023 och med 1,8 % under 2024. Som jämförelse förutser kommissionen i sin vårprognos en högre real BNP-tillväxt på 1,7 % 2023 och 2,1 % 2024. Detta beror huvudsakligen på att exporten återhämtade sig snabbare än väntat, eftersom flaskhalsarna i leveranskedjorna förväntas försvinna och de ekonomiska utsikterna för Slovakiens största exportdestinationer har förbättrats.

| (18) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 6,3 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på de åtgärder som antagits för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna samt andra åtgärder, t.ex. en ökning av skattebonusen och barnbidragen och införande av en föräldrabonus. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 57,8 % i slutet av 2022 till 58,7 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 6,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 58,3 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 6,3 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på de åtgärder som antagits för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna samt andra åtgärder, t.ex. en ökning av skattebonusen och barnbidragen och införande av en föräldrabonus. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 57,8 % i slutet av 2022 till 58,7 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 6,1 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 58,3 %, i slutet av 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt ett tak på el- och gaspriser för oreglerade företag, och även nya åtgärder, t.ex. ett tak på leveranspriserna för el, gas och uppvärmning för hushåll och reglerade (små) företag. Kostnaden för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på exceptionella vinster för energileverantörer, nämligen det solidaritetsbidrag som tillhandahålls enligt rådets förordning (EU) 2022/1854, en särskild avgift för byggföretag som arbetar med vattenförvaltning och ett intäktstak för elproducenter med övervinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 2,0 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och de bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta kommer inga riktade stödåtgärder att beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022, särskilt ett tak på el- och gaspriser för oreglerade företag, och även nya åtgärder, t.ex. ett tak på leveranspriserna för el, gas och uppvärmning för hushåll och reglerade (små) företag. Kostnaden för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på exceptionella vinster för energileverantörer, nämligen det solidaritetsbidrag som tillhandahålls enligt rådets förordning (EU) 2022/1854, en särskild avgift för byggföretag som arbetar med vattenförvaltning och ett intäktstak för elproducenter med övervinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 2,0 % av BNP 2023 (11). Åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och de bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta kommer inga riktade stödåtgärder att beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) (jämfört med 0,2 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas minska med 0,1 procentenheter av BNP jämfört med 2022. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 0,8 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Slovakien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Slovakien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Slovakien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Slovakien att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Slovakien bör samtidigt vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Slovakien rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 6,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (1,3 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 4,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriserna, som har ökat med 0,2 % av BNP. Det inbegriper också de lägre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (med 0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar (efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av icke riktade energiåtgärder, permanenta lönehöjningar för hälso- och sjukvårdspersonal och sänkta mervärdesskattesatser inom livsmedels- och fritidssektorerna. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14). Slovakien planerar att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (15). Slovakien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energisäkerhet, t.ex. den nationella strategin för forskning, utveckling och innovation, med målet att öka flexibiliteten, förkorta tiden för inköpstjänster och involvera fler leverantörer, inklusive små och medelstora företag. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 6,2 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (1,3 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 4,4 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper den minskade kostnaden för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriserna, som har ökat med 0,2 % av BNP. Det inbegriper också de lägre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (med 0,1 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför inte på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar (efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan) drivs av icke riktade energiåtgärder, permanenta lönehöjningar för hälso- och sjukvårdspersonal och sänkta mervärdesskattesatser inom livsmedels- och fritidssektorerna. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 2,8 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14). Slovakien planerar att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas (15). Slovakien planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och energisäkerhet, t.ex. den nationella strategin för forskning, utveckling och innovation, med målet att öka flexibiliteten, förkorta tiden för inköpstjänster och involvera fler leverantörer, inklusive små och medelstora företag.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,7 % av BNP 2024. Minskningen 2024 avspeglar främst utfasningen av åtgärder för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 59,3 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 58,7 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 4,7 % av BNP 2024. Minskningen 2024 avspeglar främst utfasningen av åtgärder för att begränsa den ekonomiska och sociala effekten av de ökade energipriserna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 59,3 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 4,8 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 58,7 % i slutet av 2024.

| (23) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(23)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (24) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (16). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (17) under 2024 inte överstiga 5,7 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer även att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, vilket kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig, samt stärka den externa ställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade högsta tillväxtökningen för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(24)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (16). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet och behovet av att minska underskottet till under fördragets referensvärde på 3 % av BNP skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,7 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (17) under 2024 inte överstiga 5,7 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Detta kommer även att bidra till att minska kärninflationen, som ligger långt över genomsnittet i euroområdet, vilket kan leda till minskad konkurrenskraft om den håller i sig, samt stärka den externa ställningen. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 2 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens beräkningar skulle detta leda till en ökning av de primära nettoutgifterna som ligger under den rekommenderade högsta tillväxtökningen för 2024. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 dessutom inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,5 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. De justeringar som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från den fullständiga utfasningen av energistödåtgärder, vilket beror på permanenta utgiftsåtgärder, t.ex. högre ersättning till anställda inom den offentliga förvaltningen, familjepaketet som omfattar en skattebonus och ökade barnbidrag samt införandet av en föräldrabonus inom ramen för pensionsreformen. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,5 % under 2024, vilket ligger under den rekommenderade tillväxttakten. De justeringar som förutses i kommissionens vårprognos 2023 är mindre än besparingarna från den fullständiga utfasningen av energistödåtgärder, vilket beror på permanenta utgiftsåtgärder, t.ex. högre ersättning till anställda inom den offentliga förvaltningen, familjepaketet som omfattar en skattebonus och ökade barnbidrag samt införandet av en föräldrabonus inom ramen för pensionsreformen.

| (26) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 5,1 % av BNP 2023 till 4,0 % av BNP 2024. De minskade investeringarna beror på minskade unionsfinansierade investeringar via strukturfonderna. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. De omfattar en nyligen godkänd reform som inför utgiftstak och en pensionsreform, vilka även ingår i återhämtnings- och resiliensplanen. |
| --- | --- |

(26)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar minska från 5,1 % av BNP 2023 till 4,0 % av BNP 2024. De minskade investeringarna beror på minskade unionsfinansierade investeringar via strukturfonderna. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. De omfattar en nyligen godkänd reform som inför utgiftstak och en pensionsreform, vilka även ingår i återhämtnings- och resiliensplanen.

| (27) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 har regeringen som mål att underskottet ska nå 3,2 % av BNP 2025 och 2,2 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas således minska till en nivå under fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2026. |
| --- | --- |

(27)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 har regeringen som mål att underskottet ska nå 3,2 % av BNP 2025 och 2,2 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas således minska till en nivå under fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2026.

| (28) | Slovakiens beskattningssystem skulle kunna reformeras för att stärka den ekonomiska effektiviteten, främja miljömässig och finanspolitisk hållbarhet och förbättra rättvisan. Skattetrycket på arbete är särskilt högt för låginkomsttagare jämfört med andra medlemsstater. Miljö- och fastighetsbeskattningen utnyttjas däremot inte till sin fulla potential. En förändring av skattemixen skulle kunna stödja tillväxten och även bidra till att främja den gröna omställningen och miljöhållbarheten. Trots ekonomins höga energiintensitet uppgick intäkterna från miljöskatter till 2,5 % 2021, vilket är nära unionsgenomsnittet. Miljöavgifter i samband med avfallshantering och luftföroreningar främjar inte effektivt resursutnyttjande i tillräcklig grad och minskar inte kostnaderna för miljön och samhället. Miljöskatter och miljöavgifter är inte indexerade, vilket minskar de gröna intäkterna med tiden. Vägskatter och fordonsregistreringsavgifter återspeglar inte utsläppsintensiteten på ett bra sätt. Överlag uppgår transportskatternas andel av de totala skatteintäkterna endast till 0,58 % jämfört med unionsgenomsnittet på 1 %. När det gäller fastighetsbeskattning var intäkterna från periodiskt återkommande fastighetsskatter relativt låga 2021 (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 %). Slovakien har för närvarande inte tillräckliga uppgifter för att kunna uppdatera och indexera fastighetsskattebasen i linje med marknadsvärdena, vilket också delvis skulle kunna dämpa den fortsatt starka efterfrågan på bostäder och den därmed sammanhängande kraftiga bostadsprisökningen. Dessutom kan ytterligare insatser för att förenkla skatterna och förbättra efterlevnaden öka de offentliga intäkterna och därmed stödja finanspolitisk hållbarhet och öka rättvisan. År 2020 fortsatte den nedåtgående trenden för Slovakiens momsgap. Det sjönk från 15 % 2019 till 13,9 % av de totala förväntade momsintäkterna 2020, men ligger fortfarande över unionsgenomsnittet (9,1 %). Ytterligare förbättringar av skatteförvaltningen, t.ex. elektronisk fakturering, förhandsifyllda skattedeklarationer och mer digitalisering, skulle kunna bidra till att ytterligare minska läckaget i skattesystemet. |
| --- | --- |

(28)

Slovakiens beskattningssystem skulle kunna reformeras för att stärka den ekonomiska effektiviteten, främja miljömässig och finanspolitisk hållbarhet och förbättra rättvisan. Skattetrycket på arbete är särskilt högt för låginkomsttagare jämfört med andra medlemsstater. Miljö- och fastighetsbeskattningen utnyttjas däremot inte till sin fulla potential. En förändring av skattemixen skulle kunna stödja tillväxten och även bidra till att främja den gröna omställningen och miljöhållbarheten. Trots ekonomins höga energiintensitet uppgick intäkterna från miljöskatter till 2,5 % 2021, vilket är nära unionsgenomsnittet. Miljöavgifter i samband med avfallshantering och luftföroreningar främjar inte effektivt resursutnyttjande i tillräcklig grad och minskar inte kostnaderna för miljön och samhället. Miljöskatter och miljöavgifter är inte indexerade, vilket minskar de gröna intäkterna med tiden. Vägskatter och fordonsregistreringsavgifter återspeglar inte utsläppsintensiteten på ett bra sätt. Överlag uppgår transportskatternas andel av de totala skatteintäkterna endast till 0,58 % jämfört med unionsgenomsnittet på 1 %. När det gäller fastighetsbeskattning var intäkterna från periodiskt återkommande fastighetsskatter relativt låga 2021 (0,5 % av BNP jämfört med unionsgenomsnittet på 1,2 %). Slovakien har för närvarande inte tillräckliga uppgifter för att kunna uppdatera och indexera fastighetsskattebasen i linje med marknadsvärdena, vilket också delvis skulle kunna dämpa den fortsatt starka efterfrågan på bostäder och den därmed sammanhängande kraftiga bostadsprisökningen. Dessutom kan ytterligare insatser för att förenkla skatterna och förbättra efterlevnaden öka de offentliga intäkterna och därmed stödja finanspolitisk hållbarhet och öka rättvisan. År 2020 fortsatte den nedåtgående trenden för Slovakiens momsgap. Det sjönk från 15 % 2019 till 13,9 % av de totala förväntade momsintäkterna 2020, men ligger fortfarande över unionsgenomsnittet (9,1 %). Ytterligare förbättringar av skatteförvaltningen, t.ex. elektronisk fakturering, förhandsifyllda skattedeklarationer och mer digitalisering, skulle kunna bidra till att ytterligare minska läckaget i skattesystemet.

| (29) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan har hittills gått väl, men står inför vissa utmaningar framöver. Slovakien lämnade in två betalningsansökningar motsvarande 30 delmål och mål i planen med en total utbetalning på 1,11 miljarder EUR. Slovakien har varit en av de medlemsstater som gjort snabbast framsteg i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, men potentiella svårigheter på grund av flaskhalsar i den administrativa kapaciteten, kombinerat med behovet av att börja arbeta med de ytterligare åtgärder i REPowerEU-kapitlet som Slovakien lämnat in som en del av sin planerade ändring, som lämnades in den 26 april 2023, kräver en starkare inriktning på genomförandet. Införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Slovakiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Slovakiens återhämtnings- och resiliensplan har hittills gått väl, men står inför vissa utmaningar framöver. Slovakien lämnade in två betalningsansökningar motsvarande 30 delmål och mål i planen med en total utbetalning på 1,11 miljarder EUR. Slovakien har varit en av de medlemsstater som gjort snabbast framsteg i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen, men potentiella svårigheter på grund av flaskhalsar i den administrativa kapaciteten, kombinerat med behovet av att börja arbeta med de ytterligare åtgärder i REPowerEU-kapitlet som Slovakien lämnat in som en del av sin planerade ändring, som lämnades in den 26 april 2023, kräver en starkare inriktning på genomförandet. Införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Slovakiens strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (30) | Kommissionen godkände alla Slovakiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Slovakien. |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen godkände alla Slovakiens sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Slovakien.

| (31) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Slovakien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till energi och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Slovakien inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till energi och den gröna omställningen.

| (32) | Slovakiens framsteg med att minska nettoutsläppen av växthusgaser har i stort sett avstannat under de senaste åren. Landet har fortfarande en strukturellt energiintensiv ekonomi och är starkt beroende av import av fossila bränslen. Slovakiens primära energiintensitet låg omkring 80 % över unionsgenomsnittet 2020, medan dess slutliga energianvändning ökade med 13,5 % mellan 2015 och 2021. Slovakien gjorde vissa framsteg med diversifiering av energiimporten 2022, men gasbesparingsåtgärderna har inte utnyttjats tillräcklig. Slovakiens förbrukning av naturgas minskade med 1 % (18) under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är långt under det mål om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (19). Slovakien uppmanas att öka satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (20). Andelen av importen av naturgas från Ryssland har minskat från 85 % till omkring 50 % sedan sommaren 2022. De reformer som ingick i återhämtnings- och resiliensplanen har lett till en betydande ökning av tillgänglig kapacitet för att ansluta förnybara bränslen till nätet i Slovakien, men endast en del av den lediga kapaciteten har använts för att ansluta anläggningar för förnybara energikällor. Ett snabbare införande av förnybar energi skulle bidra till att uppnå klimatmålen och minska Slovakiens beroende av import av fossila bränslen (däribland från Ryssland) och minska risken för energifattigdom till följd av volatila energipriser. Den sammanlagda installerade kapaciteten för sol- och vindenergi uppgick till omkring 7 % av den totala installerade kapaciteten 2022, vilket är den näst lägsta nivån i unionen. |
| --- | --- |

(32)

Slovakiens framsteg med att minska nettoutsläppen av växthusgaser har i stort sett avstannat under de senaste åren. Landet har fortfarande en strukturellt energiintensiv ekonomi och är starkt beroende av import av fossila bränslen. Slovakiens primära energiintensitet låg omkring 80 % över unionsgenomsnittet 2020, medan dess slutliga energianvändning ökade med 13,5 % mellan 2015 och 2021. Slovakien gjorde vissa framsteg med diversifiering av energiimporten 2022, men gasbesparingsåtgärderna har inte utnyttjats tillräcklig. Slovakiens förbrukning av naturgas minskade med 1 % (18) under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är långt under det mål om en minskning med 15 % som fastställs i rådets förordning (EU) 2022/1369 (19). Slovakien uppmanas att öka satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2023/706 (20). Andelen av importen av naturgas från Ryssland har minskat från 85 % till omkring 50 % sedan sommaren 2022. De reformer som ingick i återhämtnings- och resiliensplanen har lett till en betydande ökning av tillgänglig kapacitet för att ansluta förnybara bränslen till nätet i Slovakien, men endast en del av den lediga kapaciteten har använts för att ansluta anläggningar för förnybara energikällor. Ett snabbare införande av förnybar energi skulle bidra till att uppnå klimatmålen och minska Slovakiens beroende av import av fossila bränslen (däribland från Ryssland) och minska risken för energifattigdom till följd av volatila energipriser. Den sammanlagda installerade kapaciteten för sol- och vindenergi uppgick till omkring 7 % av den totala installerade kapaciteten 2022, vilket är den näst lägsta nivån i unionen.

| (33) | Som en del av sin återhämtnings- och resiliensplan antog Slovakien reformer på området utformning av marknaden och stöd till förnybara energikällor 2022, men ytterligare åtgärder skulle möjliggöra ett snabbare införande av förnybar energi, särskilt vindkraft, solkraft, geotermisk energi, biometan och vätgas. Dessa reformer omfattar förenklade tillståndsförfaranden och administrativa förfaranden, bland annat införande av administrativa gemensamma kontaktpunkter och fokusområden för förnybar energiproduktion. Slovakien skulle vinna på att effektivisera förfarandena för tillträde till nätet för förnybar energi, särskilt genom att reformera systemet för kapacitetsreservation, göra nätanslutningssystemet mindre administrativt betungande och se över nätanslutningsavgifterna i linje med unionens riktmärken och bästa praxis. Slovakien har stora möjligheter att ge den ökade volymen av intermittenta förnybara energikällor tillräckligt med utrymme genom att modernisera sina elnät (både när det gäller överföring och distribution), bygga nya ellagringanläggningar och göra framsteg med utformningen av ett regelverk för förnybar vätgas. Ytterligare framsteg med att utveckla sektorerna för geotermisk energi och biometan skulle ge möjlighet att ersätta naturgasen, som allmänt används som energikälla i fjärrvärmesystemen. Införandet av förnybara värmekällor är dessutom underutvecklat. |
| --- | --- |

(33)

Som en del av sin återhämtnings- och resiliensplan antog Slovakien reformer på området utformning av marknaden och stöd till förnybara energikällor 2022, men ytterligare åtgärder skulle möjliggöra ett snabbare införande av förnybar energi, särskilt vindkraft, solkraft, geotermisk energi, biometan och vätgas. Dessa reformer omfattar förenklade tillståndsförfaranden och administrativa förfaranden, bland annat införande av administrativa gemensamma kontaktpunkter och fokusområden för förnybar energiproduktion. Slovakien skulle vinna på att effektivisera förfarandena för tillträde till nätet för förnybar energi, särskilt genom att reformera systemet för kapacitetsreservation, göra nätanslutningssystemet mindre administrativt betungande och se över nätanslutningsavgifterna i linje med unionens riktmärken och bästa praxis. Slovakien har stora möjligheter att ge den ökade volymen av intermittenta förnybara energikällor tillräckligt med utrymme genom att modernisera sina elnät (både när det gäller överföring och distribution), bygga nya ellagringanläggningar och göra framsteg med utformningen av ett regelverk för förnybar vätgas. Ytterligare framsteg med att utveckla sektorerna för geotermisk energi och biometan skulle ge möjlighet att ersätta naturgasen, som allmänt används som energikälla i fjärrvärmesystemen. Införandet av förnybara värmekällor är dessutom underutvecklat.

| (34) | Slovakien gör framsteg med energieffektivitet för bostadshus till följd av ambitiösa investeringar inom ramen för faciliteten och Sammanhållningsfonden. Det krävs dock ytterligare insatser, särskilt när det gäller totalrenoveringar av andra byggnader än bostadshus, både offentliga och privata, kombinerat med renoveringsåtgärder som inriktas på hushåll som lider av energifattigdom och sårbara hushåll. Slovakien skulle vinna på att åtgärda flera flaskhalsar för att påskynda byggnadsrenoveringen och locka mer privata investeringar genom att i) anpassa renoveringssystemen, ii) erbjuda tekniskt stöd, iii) utveckla systemet med en enda kontaktpunkt, iv) inhämta relevanta uppgifter om energi när det gäller offentliga byggnader för att bidra till att prioritera investeringar och v) förbättra samordningen mellan olika offentliga myndigheter och finansieringsprogram. Ytterligare insatser behövs för ta itu med energifattigdom på ett strukturellt sätt, i synnerhet genom speciella bostadsrenoveringssystem och tekniskt och administrativt stöd som avspeglar behoven hos sårbara hushåll, kombinerat med reformer och investeringar i subventionerat boende. Ökade ambitioner för att minska utsläppen av växthusgaser, öka förnybar energi och stärka energieffektiviteten kommer att krävas för att Slovakien ska ligga i linje med 55 %-paketets mål. |
| --- | --- |

(34)

Slovakien gör framsteg med energieffektivitet för bostadshus till följd av ambitiösa investeringar inom ramen för faciliteten och Sammanhållningsfonden. Det krävs dock ytterligare insatser, särskilt när det gäller totalrenoveringar av andra byggnader än bostadshus, både offentliga och privata, kombinerat med renoveringsåtgärder som inriktas på hushåll som lider av energifattigdom och sårbara hushåll. Slovakien skulle vinna på att åtgärda flera flaskhalsar för att påskynda byggnadsrenoveringen och locka mer privata investeringar genom att i) anpassa renoveringssystemen, ii) erbjuda tekniskt stöd, iii) utveckla systemet med en enda kontaktpunkt, iv) inhämta relevanta uppgifter om energi när det gäller offentliga byggnader för att bidra till att prioritera investeringar och v) förbättra samordningen mellan olika offentliga myndigheter och finansieringsprogram. Ytterligare insatser behövs för ta itu med energifattigdom på ett strukturellt sätt, i synnerhet genom speciella bostadsrenoveringssystem och tekniskt och administrativt stöd som avspeglar behoven hos sårbara hushåll, kombinerat med reformer och investeringar i subventionerat boende. Ökade ambitioner för att minska utsläppen av växthusgaser, öka förnybar energi och stärka energieffektiviteten kommer att krävas för att Slovakien ska ligga i linje med 55 %-paketets mål.

| (35) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Slovakien har en av de högsta sysselsättningsnivåerna inom fordonstillverkning och stålindustri i unionen, sektorer som påverkas kraftigt av den gröna omställningen. Samtidigt rapporterades 2022 brist på arbetskraft inom 24 yrken som kräver grön kompetens, bland annat isolerings montörer, rörmokare och rörläggare, byggnadsarbetare och relaterade elektriker. Detta kräver ändamålsenliga politiska verktyg för att påskynda den gröna omställningen inom ett stort antal sektorer, samtidigt som rättvisa säkerställs |
| --- | --- |

(35)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Slovakien har en av de högsta sysselsättningsnivåerna inom fordonstillverkning och stålindustri i unionen, sektorer som påverkas kraftigt av den gröna omställningen. Samtidigt rapporterades 2022 brist på arbetskraft inom 24 yrken som kräver grön kompetens, bland annat isolerings montörer, rörmokare och rörläggare, byggnadsarbetare och relaterade elektriker. Detta kräver ändamålsenliga politiska verktyg för att påskynda den gröna omställningen inom ett stort antal sektorer, samtidigt som rättvisa säkerställs

| (36) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(36)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (21) återspeglas i rekommendation 1.

| (37) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Slovakien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra, tredje och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Slovakien bidrar rekommendationerna 1, 2 och 3 till genomförandet av den första, andra, tredje och femte rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovakien att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 5,7 % (22).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Skapa en effektivare skattemix som bättre stöder en hållbar tillväxt för alla, bland annat genom att utnyttja potentialen för miljö- och fastighetsbeskattning. Fortsätta att stärka efterlevnaden av skattereglerna, bland annat genom att ytterligare digitalisera skatteförvaltningen.

Minska riskerna för att hushållen skuldsätter sig genom att stödja tillgång till bostäder och utvidga hyresmarknaden.

2.

Bibehålla takten i det stabila genomförandet av landets återhämtnings- och resiliensplan och, efter framläggningen nyligen av tillägget, inbegripet REPowerEU-kapitlet, omgående inleda genomförandet av de dithörande åtgärderna. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Minska ekonomins beroende av fossila bränslen, särskilt naturgas inom industrin och för uppvärmning samt diversifiera importen av fossila bränslen. Påskynda införandet av förnybara energikällor, särskilt för vind- och solkraft, geotermisk energi och förnybara gaser, i linje med de relevanta hållbarhetskriterierna. Förenkla tillståndsförfaranden och administrativa förfaranden för införandet av förnybara energikällor, bland annat genom att införa gemensamma kontaktpunkter och fokusområden. Modernisera elnätet och effektivisera förfarandena för att ansluta förnybara energikällor till nätet på ett mer ändamålsenligt och mindre betungande sätt. Påskynda och skapa incitament för totalrenoveringar av offentliga och privata byggnader, ta itu med energifattigdomen genom renovering av bostadshus för låginkomsthushåll och öka de politiska insatserna i syfte att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och kompetenser som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 10156/2021 INIT, ST 10156/2021 ADD 1, ST 10156/2021 COR 1.

6

(7)  Rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (EUT L 206, 7.10.2022, s. 1).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2021, EUT C 304, 29.7.2021, s. 121.

8

(9)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

9

(10)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP.

10

(11)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Slovakiens nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 205).

12

(13)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Slovakiens potentiella produktionstillväxt på medellång sikt (10-årigt genomsnitt), som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, uppgå till 12,0 % i nominella termer.

13

(14)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

14

(15)  Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,0 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 1,3 procentenheter. Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

15

(16)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

16

(17)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

17

(18)  Eurostat validerar för närvarande data för Slovakien.

18

(19)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

19

(20)  Rådets förordning (EU) 2023/706 av den 30 mars 2023 om ändring av förordning (EU) 2022/1369 vad gäller förlängning av efterfrågeminskningsperioden för åtgärder för att minska efterfrågan på gas samt förstärkning av rapporteringen om och övervakningen av deras genomförande (EUT L 93, 31.3.2023, s. 1).

20

(21)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

21

(22)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,7 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 24.

22

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/243 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/243

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Finlands nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2023

(2023/C 312/26)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (2), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Finland inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Finlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (3), även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Finland inte var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser. En fördjupad granskning skulle därför inte behövas. Samma dag antog kommissionen också ett yttrande om Finlands utkast till budgetplan för 2023. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) (2023 års rekommendation om euroområdet) den 16 maj 2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energipristryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 27 maj 2021 lämnade Finland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Finlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Finland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 27 maj 2021 lämnade Finland in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 29 oktober 2021 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Finlands återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Finland på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 23 mars 2023 lämnade Finland in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Finlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 23 mars 2023 lämnade Finland in sitt nationella reformprogram för 2023 och stabilitetsprogrammet för 2023, i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Finlands halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Finland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Finland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Finlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Finlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Finland. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Finland hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Finlands genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Finlands framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Finlands underskott i de offentliga finanserna från 2,8 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 72,6 % av BNP i slutet av 2021 till 73,0 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Finlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga skuld 2022 överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Finland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas. |
| --- | --- |

(12)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat minskade Finlands underskott i de offentliga finanserna från 2,8 % av BNP 2021 till 0,9 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten ökade från 72,6 % av BNP i slutet av 2021 till 73,0 % i slutet av 2022. Den 24 maj 2023 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget. Rapporten behandlade Finlands budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga skuld 2022 överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte var förenligt med riktmärket för skuldminskning. Rapporten slog fast att skuldkriteriet inte var uppfyllt. I linje med meddelandet av den 8 mars 2023 föreslog kommissionen inte att några nya förfaranden vid alltför stora underskott skulle inledas under våren 2023. Kommissionen förklarade därefter att den skulle föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023. Finland bör ta hänsyn till detta vid genomförandet av 2023 års budget och när utkastet till budgetplanen för 2024 utarbetas.

| (13) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en tillfällig ökning av avdragsgilla pendlingsutgifter och en ökning av hushållens skatteavdrag för renoveringar av uppvärmningssystem, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade en indexförhöjning av de sociala förmånerna och ett extra barnbidrag, i syfte att förbättra låginkomsthushållens köpkraft och ta itu med de inflationsrelaterade kostnaderna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,1 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,2 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021. |
| --- | --- |

(13)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Under 2022 omfattade sådana finanspolitiska inkomstminskande åtgärder en tillfällig ökning av avdragsgilla pendlingsutgifter och en ökning av hushållens skatteavdrag för renoveringar av uppvärmningssystem, medan de finanspolitiska utgiftshöjande åtgärderna omfattade en indexförhöjning av de sociala förmånerna och ett extra barnbidrag, i syfte att förbättra låginkomsthushållens köpkraft och ta itu med de inflationsrelaterade kostnaderna. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,1 % av BNP 2022. Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,1 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 0,2 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021.

| (14) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Finland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(14)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Finland (7) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (15) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,1 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Finland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Finland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Finland hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(15)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (8) under 2022 i stort sett neutral och uppgick till – 0,1 % av BNP, i enlighet med rådets rekommendation. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Finland att stödja återhämtningen med investeringar som ska finansieras genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,3 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett neutralt bidrag på 0,0 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (9). Därför upprätthöll Finland de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett på det hela taget neutralt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen. Finland hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (16) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för både 2023 och 2024. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska något med 0,2 % under 2023 och sedan öka med 1,3 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en positiv real BNP-tillväxt på 0,2 % 2023 och 1,4 % 2024. Enligt båda prognoserna kommer nettoexporten att vara den främsta drivkraften för tillväxten 2023, medan en mer övergripande förbättring av det ekonomiska utfallet 2024 förväntas i takt med att även den inhemska efterfrågan återhämtar sig. |
| --- | --- |

(16)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet för 2023 är i linje med kommissionens vårprognos 2023 för både 2023 och 2024. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska något med 0,2 % under 2023 och sedan öka med 1,3 % 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 en positiv real BNP-tillväxt på 0,2 % 2023 och 1,4 % 2024. Enligt båda prognoserna kommer nettoexporten att vara den främsta drivkraften för tillväxten 2023, medan en mer övergripande förbättring av det ekonomiska utfallet 2024 förväntas i takt med att även den inhemska efterfrågan återhämtar sig.

| (17) | I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 2,6 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på indexeringen av sociala förmåner, statlig finansiering till lokala myndigheter, högre ränteutgifter samt ytterligare försvarsutgifter och investeringar inom forskning och utveckling (FoU). Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 73,0 % i slutet av 2022 till 74,4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,6 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 73,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en något högre deflator som förväntas i kommissionens vårprognos 2023. |
| --- | --- |

(17)

I sitt stabilitetsprogram för 2023 räknar regeringen med att underskottet i de offentliga finanserna kommer att öka till 2,6 % av BNP 2023. Ökningen 2023 beror främst på indexeringen av sociala förmåner, statlig finansiering till lokala myndigheter, högre ränteutgifter samt ytterligare försvarsutgifter och investeringar inom forskning och utveckling (FoU). Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 73,0 % i slutet av 2022 till 74,4 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 2,6 % av BNP för 2023. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 73,9 %, i slutet av 2023. Skillnaden beror på en något högre deflator som förväntas i kommissionens vårprognos 2023.

| (18) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt en ytterligare tillfällig ökning av avdragsgilla pendlingsutgifter och hushållens skatteavdrag för renoveringar av uppvärmningssystem) och nya åtgärder såsom tillfällig kompensation för elräkningar och skattelättnader för el, samt en tillfällig sänkning av mervärdesskatten för el och persontransporter. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energileverantörernas oförutsedda vinster, främst en tillfällig vinstskatt för elföretag. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,0 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022. |
| --- | --- |

(18)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de finanspolitiska åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. De består av åtgärder som förlängts från 2022 (särskilt en ytterligare tillfällig ökning av avdragsgilla pendlingsutgifter och hushållens skatteavdrag för renoveringar av uppvärmningssystem) och nya åtgärder såsom tillfällig kompensation för elräkningar och skattelättnader för el, samt en tillfällig sänkning av mervärdesskatten för el och persontransporter. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs delvis av skatter på energileverantörernas oförutsedda vinster, främst en tillfällig vinstskatt för elföretag. Nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna beräknas i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,3 % av BNP 2023 (10). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (11) för 2023 till 0,1 % av BNP 2023 (jämfört med 0,0 % av BNP 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP jämfört med 2022.

| (19) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Finland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Finland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Finland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(19)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Finland att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (12), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Finland bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Finland rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (20) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning 2022 (– 0,1 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de i stort sett stabila kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (ökning med 0,2 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) drivs också av indexeringen av sociala förmåner, statlig finansiering till lokala myndigheter samt ytterligare försvarsutgifter och FoU-relaterade investeringar. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,4 procentenheter (13). Finland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Finland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom bidrag för att byta ut värmepannor för fossil olja, och för laddstationer för elfordon, elnät, projektet Digirail som syftar till att förnya tågkontrollsystemet, portalen Virtual Finland som ska underlätta arbetskraftsbaserad invandring och projektet för realtidsekonomin som syftar till att digitalisera affärstransaktioner och som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en expansiv inriktning på finanspolitiken (– 1,0 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en i stort sett neutral inriktning 2022 (– 0,1 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Detta inbegriper de i stort sett stabila kostnaderna för de riktade stödåtgärderna för de hushåll och företag som är de mest utsatta för höjda energipriser. Det inbegriper också de högre kostnaderna för att erbjuda tillfälligt skydd åt personer som fördrivits från Ukraina (ökning med 0,2 % av BNP). Det expansiva bidraget från nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter beror därför endast delvis på det riktade stödet till de hushåll och företag som är mest utsatta för höjda energipriser och till människor som flyr från Ukraina. Den expansiva ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter (diskretionära åtgärder på inkomstsidan ej inräknade) drivs också av indexeringen av sociala förmåner, statlig finansiering till lokala myndigheter samt ytterligare försvarsutgifter och FoU-relaterade investeringar. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter inte i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,4 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,4 procentenheter (13). Finland planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas upprätthållas. Finland planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom bidrag för att byta ut värmepannor för fossil olja, och för laddstationer för elfordon, elnät, projektet Digirail som syftar till att förnya tågkontrollsystemet, portalen Virtual Finland som ska underlätta arbetskraftsbaserad invandring och projektet för realtidsekonomin som syftar till att digitalisera affärstransaktioner och som delvis finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,6 % av BNP 2024. Ökningen av skatteintäkterna förväntas avta medan ränteutgifterna förväntas bli högre. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 76,9 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,6 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 76,2 %, i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(21)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på 2,6 % av BNP 2024. Ökningen av skatteintäkterna förväntas avta medan ränteutgifterna förväntas bli högre. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 76,9 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 2,6 % av BNP 2024. Detta är i linje med det beräknade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en lägre offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 76,2 %, i slutet av 2024.

| (22) | I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. |
| --- | --- |

(22)

I stabilitetsprogrammet för 2023 förutses en utfasning av alla energistödåtgärder under 2024. Kommissionen räknar för närvarande med en fullständig utfasning av energistödåtgärder 2024. Detta bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske.

| (23) | I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,2 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre. |
| --- | --- |

(23)

I förordning (EG) nr 1466/97 efterlyses en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot för att uppnå det medelfristiga budgetmålet med 0,5 % av BNP som riktmärke (14). Med hänsyn till de offentliga finansernas hållbarhet skulle det enligt kommissionen vara lämpligt att förbättra det strukturella saldot med minst 0,3 % av BNP för 2024. För att säkerställa en sådan förbättring, och i enlighet med kommissionens metod, bör ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter (15) under 2024 inte överstiga 2,2 %, vilket återspeglas i denna rekommendation. Samtidigt bör de återstående energistödåtgärderna (som för närvarande uppskattas av kommissionen till 0,3 % av BNP 2023) fasas ut, om utvecklingen på energimarknaden tillåter detta och med början med de minst riktade åtgärderna, och de därmed sammanhängande besparingarna bör användas för att minska underskottet i de offentliga finanserna. Enligt kommissionens vårprognos 2023 ligger ökningen av nationellt finansierade primära löpande nettoutgifter under 2023 inte i linje med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Om detta bekräftas skulle det vara lämpligt att ökningen av de primära nettoutgifterna under 2024 är lägre.

| (24) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten. |
| --- | --- |

(24)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 2,8 % under 2024, vilket ligger över den rekommenderade tillväxttakten.

| (25) | Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på 4,5 % av BNP 2023 och 2024. Detta återspeglar nationellt finansierade investeringar och unionsfinansierade investeringar, närmare bestämt genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar reformen av social- och hälsovårdssystemet, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen, även om uppskattningarna av framtida besparingar till följd av reformen fortfarande är osäkra. |
| --- | --- |

(25)

Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar ligga kvar på 4,5 % av BNP 2023 och 2024. Detta återspeglar nationellt finansierade investeringar och unionsfinansierade investeringar, närmare bestämt genom faciliteten. I stabilitetsprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. Dessa reformer och investeringar omfattar reformen av social- och hälsovårdssystemet, som också ingår i återhämtnings- och resiliensplanen, även om uppskattningarna av framtida besparingar till följd av reformen fortfarande är osäkra.

| (26) | I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 3,1 % av BNP 2025 och därefter minska något till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför vara under 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 76,9 % i slutet av 2024 till 80,7 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(26)

I stabilitetsprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2027. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 3,1 % av BNP 2025 och därefter minska något till 2,9 % 2026. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas därför vara under 3 % av BNP 2026. Enligt stabilitetsprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka från 76,9 % i slutet av 2024 till 80,7 % till slutet av 2026.

| (27) | Finland har ett ändamålsenligt och inkluderande socialt välfärdssystem med en hög grad av socialt skydd. Systemet är dock komplext och innehåller vissa incitamentsfällor. År 2020 tillsattes en parlamentarisk kommitté som hade i uppgift att bereda en reform av det sociala trygghetssystemet senast 2027. I januari 2022 offentliggjorde kommittén resultaten av sin kartläggning av problemen, och i mars 2023 presenterade den sin mellanrapport, som innehöll 31 förslag till forsknings-, lagberednings- och utvecklingsprojekt för kommande regeringar. Följande steg är att inleda lagstiftningsarbetet för att rationalisera välfärdssystemet och förstärka incitamenten till arbete, samtidigt som man bevarar det sociala skyddet och höjer sysselsättningsgraden. En fortsättning av arbetet med att reformera det sociala trygghetssystemet är viktig för att stödja den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(27)

Finland har ett ändamålsenligt och inkluderande socialt välfärdssystem med en hög grad av socialt skydd. Systemet är dock komplext och innehåller vissa incitamentsfällor. År 2020 tillsattes en parlamentarisk kommitté som hade i uppgift att bereda en reform av det sociala trygghetssystemet senast 2027. I januari 2022 offentliggjorde kommittén resultaten av sin kartläggning av problemen, och i mars 2023 presenterade den sin mellanrapport, som innehöll 31 förslag till forsknings-, lagberednings- och utvecklingsprojekt för kommande regeringar. Följande steg är att inleda lagstiftningsarbetet för att rationalisera välfärdssystemet och förstärka incitamenten till arbete, samtidigt som man bevarar det sociala skyddet och höjer sysselsättningsgraden. En fortsättning av arbetet med att reformera det sociala trygghetssystemet är viktig för att stödja den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna.

| (28) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Finlands återhämtnings- och resiliensplan pågår. Den operativa överenskommelsen mellan kommissionen och Finland har dock ännu inte undertecknats. Detta steg är nödvändigt för att lämna in den första betalningsansökan inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen och för att göra det möjligt för Finland att komma ikapp den överenskomna tidsplanen för betalningsansökningar. Finland lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan i januari 2023, vilken godkändes av rådet den 14 mars 2023. Denna ändring gjordes i samband med uppdateringen av det högsta ekonomiska bidrag som är tillgängligt för medlemsstaterna från faciliteten och bestod i att minska finansieringen proportionellt mellan planens fyra pelare. För att tillgodose finansieringen inom ramen för REPowerEU-kapitlet planeras ytterligare en ändring av återhämtnings- och resiliensplanen under 2023. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Finlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(28)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Genomförandet av Finlands återhämtnings- och resiliensplan pågår. Den operativa överenskommelsen mellan kommissionen och Finland har dock ännu inte undertecknats. Detta steg är nödvändigt för att lämna in den första betalningsansökan inom ramen för återhämtnings- och resiliensplanen och för att göra det möjligt för Finland att komma ikapp den överenskomna tidsplanen för betalningsansökningar. Finland lämnade in en ändring av sin återhämtnings- och resiliensplan i januari 2023, vilken godkändes av rådet den 14 mars 2023. Denna ändring gjordes i samband med uppdateringen av det högsta ekonomiska bidrag som är tillgängligt för medlemsstaterna från faciliteten och bestod i att minska finansieringen proportionellt mellan planens fyra pelare. För att tillgodose finansieringen inom ramen för REPowerEU-kapitlet planeras ytterligare en ändring av återhämtnings- och resiliensplanen under 2023. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Finlands strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (29) | Kommissionen godkände alla Finlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Finland. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen godkände alla Finlands sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Finland.

| (30) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Finland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till kompetensunderskott, utbildningspolitik, energipolitik och den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(30)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Finland inför ett antal ytterligare utmaningar kopplade till kompetensunderskott, utbildningspolitik, energipolitik och den gröna omställningen.

| (31) | Även om den finska arbetsmarknaden utvecklades väl under 2022 har antalet lediga platser ökat snabbt, vilket visar på kompetensglapp och brist på arbetskraft i olika sektorer, särskilt inom service- och byggsektorn samt inom informations- och kommunikationsteknik, utbildning, hälso- och sjukvård och social omsorg. Tillgången till kvalificerad arbetskraft begränsas av det relativt låga antalet utexaminerade från högre utbildning inom sådana utbildningsområden som är de mest efterfrågade på arbetsmarknaden, samt av en relativt låg grad av arbetskraftsinvandring. Samtidigt ligger andelen personer i åldern 25–34 år med eftergymnasial utbildning under unionsgenomsnittet. Arbetskrafts- och kompetensbristen medför utmaningar för Finlands konkurrenskraft och långsiktiga tillväxt, och den kommer att försvåras ytterligare av en åldrande befolkning, en relativt låg regional arbetskraftsrörlighet och en ökande efterfrågan på nya kompetenser i samband med den gröna och den digitala omställningen. |
| --- | --- |

(31)

Även om den finska arbetsmarknaden utvecklades väl under 2022 har antalet lediga platser ökat snabbt, vilket visar på kompetensglapp och brist på arbetskraft i olika sektorer, särskilt inom service- och byggsektorn samt inom informations- och kommunikationsteknik, utbildning, hälso- och sjukvård och social omsorg. Tillgången till kvalificerad arbetskraft begränsas av det relativt låga antalet utexaminerade från högre utbildning inom sådana utbildningsområden som är de mest efterfrågade på arbetsmarknaden, samt av en relativt låg grad av arbetskraftsinvandring. Samtidigt ligger andelen personer i åldern 25–34 år med eftergymnasial utbildning under unionsgenomsnittet. Arbetskrafts- och kompetensbristen medför utmaningar för Finlands konkurrenskraft och långsiktiga tillväxt, och den kommer att försvåras ytterligare av en åldrande befolkning, en relativt låg regional arbetskraftsrörlighet och en ökande efterfrågan på nya kompetenser i samband med den gröna och den digitala omställningen.

| (32) | Finlands nya klimatlag trädde i kraft den 1 juli 2022. Den förankrar Finlands mål att bli det första fossilfria välfärdssamhället senast 2035 i nationell rätt, och ställer upp klimatmål för 2030, 2040 och 2050. Finlands näringsliv hör dock fortfarande till de mest energiintensiva i unionen. Energi, industri, transport och byggnader är de främsta sektorer som kommer att behöva bidra till betydande minskningar av växthusgasutsläpp. År 2021 utgjorde förnybara energikällor en betydande del av Finlands energimix och uppgick till 43 %, följt av olja med 24 %, kärnkraft med 17 % och kol med 9 %. Ryssland är fortfarande en viktig källa till kärnbränsle. Finlands förbrukning av naturgas minskade med 56 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Finland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(32)

Finlands nya klimatlag trädde i kraft den 1 juli 2022. Den förankrar Finlands mål att bli det första fossilfria välfärdssamhället senast 2035 i nationell rätt, och ställer upp klimatmål för 2030, 2040 och 2050. Finlands näringsliv hör dock fortfarande till de mest energiintensiva i unionen. Energi, industri, transport och byggnader är de främsta sektorer som kommer att behöva bidra till betydande minskningar av växthusgasutsläpp. År 2021 utgjorde förnybara energikällor en betydande del av Finlands energimix och uppgick till 43 %, följt av olja med 24 %, kärnkraft med 17 % och kol med 9 %. Ryssland är fortfarande en viktig källa till kärnbränsle. Finlands förbrukning av naturgas minskade med 56 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Finland skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16).

| (33) | Utmaningarna för att nå de långsiktiga klimatmålen består av ett betydande privat och offentligt investeringsgap i de främsta utsläppssektorerna samt förseningar i genomförandet av investeringar i förnybar energi som beror på att behandlingen av miljötillstånd släpar efter. Tillståndsförfarandena behöver ytterligare rationaliseras för att minska eftersläpningen för energiprojekt som är under handläggning och underlätta ytterligare prioriterade investeringar. |
| --- | --- |

(33)

Utmaningarna för att nå de långsiktiga klimatmålen består av ett betydande privat och offentligt investeringsgap i de främsta utsläppssektorerna samt förseningar i genomförandet av investeringar i förnybar energi som beror på att behandlingen av miljötillstånd släpar efter. Tillståndsförfarandena behöver ytterligare rationaliseras för att minska eftersläpningen för energiprojekt som är under handläggning och underlätta ytterligare prioriterade investeringar.

| (34) | Höga energipriser och ambitiösa klimatmål kräver snabbare och större investeringar i utfasningen av fossila bränslen. Trots att försäljningen av elfordon ökar snabbare än väntat medför de långa avstånd och glesbefolkade områden som kännetecknar Finland att de nödvändiga investeringarna i den fortsatta utbyggnaden, särskilt elektrifieringen av tunga fordon, sannolikt inte kommer att äga rum på marknadsvillkor. Ungefär 40 % av järnvägsnätet är fortfarande inte elektrifierat. |
| --- | --- |

(34)

Höga energipriser och ambitiösa klimatmål kräver snabbare och större investeringar i utfasningen av fossila bränslen. Trots att försäljningen av elfordon ökar snabbare än väntat medför de långa avstånd och glesbefolkade områden som kännetecknar Finland att de nödvändiga investeringarna i den fortsatta utbyggnaden, särskilt elektrifieringen av tunga fordon, sannolikt inte kommer att äga rum på marknadsvillkor. Ungefär 40 % av järnvägsnätet är fortfarande inte elektrifierat.

| (35) | För att öka försörjningstryggheten kan Finlands nationella överföring av el stärkas. Förnybar energi produceras i allt högre grad långt från de platser där den förbrukas. Trots att Finland har handlat beslutsamt för att minska sitt beroende av import av olja, kol och gas från Ryssland är ett av de två kärnkraftverken i Finland fortfarande helt beroende av ryskt bränsle. Starka kopplingar mellan Finland och grannländer behövs för att säkerställa en välfungerande elmarknad i hela regionen och öka den beräknade andelen förnybar energi i energimixen. |
| --- | --- |

(35)

För att öka försörjningstryggheten kan Finlands nationella överföring av el stärkas. Förnybar energi produceras i allt högre grad långt från de platser där den förbrukas. Trots att Finland har handlat beslutsamt för att minska sitt beroende av import av olja, kol och gas från Ryssland är ett av de två kärnkraftverken i Finland fortfarande helt beroende av ryskt bränsle. Starka kopplingar mellan Finland och grannländer behövs för att säkerställa en välfungerande elmarknad i hela regionen och öka den beräknade andelen förnybar energi i energimixen.

| (36) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i Finland för 37 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland isoleringsmontörer, civilingenjörer och VVS-montörer. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(36)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. År 2022 rapporterades en arbetskraftsbrist i Finland för 37 yrken som kräver särskilda färdigheter eller specialkunskap för den gröna omställningen, däribland isoleringsmontörer, civilingenjörer och VVS-montörer. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1.

| (38) | Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Finland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av de nära kopplingarna mellan ekonomierna i medlemsstaterna i euroområdet och deras kollektiva bidrag till den ekonomiska och monetära unionens funktion, rekommenderade rådet att euroområdets medlemsstater vidtar åtgärder, bland annat genom sina återhämtnings- och resiliensplaner, för att i) bevara en hållbar skuldsättning och avstå från brett stöd till den aggregerade efterfrågan 2023, bättre rikta de finanspolitiska åtgärder som vidtas för att mildra effekterna av höga energipriser och överväga lämpliga sätt att avveckla stödet i takt med att energipristrycket minskar, ii) upprätthålla en hög nivå på offentliga investeringar och främja privata investeringar för att stödja den gröna och den digitala omställningen, iii) stödja en löneutveckling som mildrar effekten av den minskade köpkraften och samtidigt begränsar andrahandseffekterna på inflationen, och ytterligare förbättra den aktiva arbetsmarknadspolitiken och åtgärda kompetensbristen, iv) förbättra företagsklimatet och säkerställa att energistödet till företag blir kostnadseffektivt, tillfälligt och riktat till bärkraftiga företag och att det upprätthåller incitament för den gröna omställningen, och v) bevara den makroekonomiska stabiliteten och övervaka risker samtidigt som arbetet med att fullborda bankunionen fortsätter. När det gäller Finland bidrar rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 till genomförandet av den första, andra och tredje rekommendationen i 2023 års rekommendation om euroområdet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Finland att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Säkerställa en försiktig finanspolitik, särskilt genom att begränsa den nominella ökningen av nationellt finansierade primära nettoutgifter under 2024 till högst 2,2 % (18).

Upprätthålla nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att eftersträva en finanspolitisk strategi på medellång sikt med gradvis och hållbar konsolidering, i kombination med investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt, för att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Fortsätta med reformen av det sociala trygghetssystemet för att öka effektiviteten i det sociala förmånssystemet, vilket skulle öka incitamenten till arbete och även stödja den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av den reviderade återhämtnings- och resiliensplanen och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Ta itu med arbetskraftsbrist och kompetensunderskott genom omskolning och fortbildning av arbetskraften och en breddning av den högre utbildningen, särskilt inom sådana utbildningsområden som är de mest efterfrågade på arbetsmarknaden.

4.

Minska det totala beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, bland annat genom att ytterligare snabba upp tillståndsförfaranden och främja offentliga och privata investeringar i utfasningen av fossila bränslen inom industri och transport, även genom elektrifiering. Utveckla energiinfrastruktur för att öka försörjningstryggheten genom att stärka elöverföringen. Intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 12524/2021, ST 12524/2021 ADD 1.

6

(7)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 126).

7

(8)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

8

(9)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

9

(10)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

10

(11)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Finlands nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 213).

11

(12)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Finlands potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 5,6 % i nominella termer.

12

(13)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag på 0,0 procentenheter av BNP.

13

(14)  Artikel 5 i förordning (EG) nr 1466/97 kräver också en anpassning på mer än 0,5 % av BNP för medlemsstater med en offentlig skuld som överstiger 60 % av BNP, eller med mer uttalade risker för en hållbar skuldsättning.

14

(15)  Primära nettoutgifter definieras som nationellt finansierade utgifter exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan och exklusive ränteutgifter samt utgifter för konjunkturberoende arbetslöshetsutgifter.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

17

(18)  Detta beräknas motsvara en årlig förbättring av det strukturella budgetsaldot med minst 0,3 % av BNP för 2024, såsom beskrivs i skäl 23.

18

---

| 1.9.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 312/252 |
| --- | --- | --- | --- |

1.9.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 312/252

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 14 juli 2023

om Sveriges nationella reformprogram 2023 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2023

(2023/C 312/27)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 (3), genom vilken faciliteten för återhämtning och resiliens (faciliteten) inrättades, trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ger ekonomiskt stöd till medlemsstaterna för genomförandet av reformer och investeringar och utgör en finanspolitisk impuls som finansieras av unionen. I enlighet med den europeiska planeringsterminens prioriteringar bidrar faciliteten till den ekonomiska och inkluderande återhämtningen och till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet reformer och investeringar för att främja den gröna och den digitala omställningen och göra medlemsstaternas ekonomier mer resilienta. Den bidrar också till att stärka de offentliga finanserna och stimulera tillväxt och sysselsättning på medellång och lång sikt, förbättra den territoriella sammanhållningen inom unionen och stödja det fortsatta genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Det högsta ekonomiska bidraget per medlemsstat inom ramen för faciliteten uppdaterades den 30 juni 2022, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) 2021/241.

| (2) | Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Sverige var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 november 2022 antog kommissionen den årliga översikten över hållbar tillväxt, som inledde 2023 års europeiska planeringstermin. Den 23 mars 2023 godkände Europeiska rådet prioriteringarna i 2023 års årliga översikt över hållbar tillväxt, som är inriktade på de fyra principerna för konkurrenskraftig hållbarhet. Den 22 november 2022 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även 2023 års rapport om förvarningsmekanismen, enligt vilken Sverige var en av de medlemsstater som kunde påverkas eller riskerade att påverkas av obalanser och som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Kommissionen antog också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet och ett förslag till 2023 års gemensamma sysselsättningsrapport med en analys av genomförandet av riktlinjerna för sysselsättningspolitiken och principerna i den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Rådet antog rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (4) den 16 maj2023 och den gemensamma sysselsättningsrapporten den 13 mars 2023.

| (3) | Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet. |
| --- | --- |

(3)

Unionens ekonomier uppvisar visserligen en anmärkningsvärd resiliens, men den geopolitiska situationen har fortfarande en negativ påverkan. Unionen står orubbligt sida vid sida med Ukraina, och unionens ekonomiska och sociala agenda är inriktad på att på kort sikt minska de negativa effekterna av energichocker, både för utsatta hushåll och företag, och på att fortsätta satsningarna på den gröna och den digitala omställningen, stödja en hållbar tillväxt för alla, skydda makroekonomisk stabilitet och öka resiliensen på medellång sikt. Den är också starkt inriktad på att öka unionens konkurrenskraft och produktivitet.

| (4) | Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar. |
| --- | --- |

(4)

Den 1 februari 2023 lade kommissionen fram ett meddelande med titeln En industriplan i den gröna given för nettonollåldern (industriplanen i den gröna given). Industriplanen i den gröna given syftar till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri och stödja en snabb omställning till klimatneutralitet. Den kompletterar de pågående insatserna inom ramen för den europeiska gröna given och REPowerEU. Den syftar också till att skapa bättre förutsättningar för att utöka unionens tillverkningskapacitet vad gäller den nettonollteknik och de nettonollprodukter som behövs för att unionens ambitiösa klimatmål ska uppnås, och till att säkerställa tillgång till relevanta kritiska råvaror, bland annat genom att diversifiera anskaffningen, exploatera geologiska resurser på lämpligt sätt i medlemsstaterna och maximera återvinningen av råvaror. Industriplanen i den gröna given bygger på fyra pelare: ett förutsebart och förenklat regelverk, snabbare tillgång till finansiering, ökad kompetens och öppen handel för resilienta leveranskedjor. Den 16 mars 2023 lade kommissionen fram ett ytterligare meddelande med titeln EU:s konkurrenskraft på lång sikt, efter 2030, som är uppbyggt kring nio ömsesidigt förstärkande faktorer med målet att arbeta för ett tillväxtfrämjande regelverk. I det meddelandet fastställs politiska prioriteringar i syfte att aktivt säkerställa strukturella förbättringar, välfokuserade investeringar och regleringsåtgärder för unionens och dess medlemsstaters konkurrenskraft på lång sikt. Rekommendationerna nedan bidrar till att hantera dessa prioriteringar.

| (5) | Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241. |
| --- | --- |

(5)

Den europeiska planeringsterminen 2023 fortsätter att utvecklas i takt med genomförandet av faciliteten. Ett fullständigt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanerna är fortfarande viktigt för att de politiska prioriteringarna inom ramen för den europeiska planeringsterminen ska ge resultat, eftersom planerna behandlar alla eller en betydande del av de relevanta landsspecifika rekommendationer som utfärdats under senare år. De landsspecifika rekommendationerna från 2019, 2020 och 2022 är dessutom lika relevanta för de återhämtnings- och resiliensplaner som granskats, uppdaterats eller ändrats i enlighet med artiklarna 14, 18 och 21 i förordning (EU) 2021/241.

| (6) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 (5) (REPowerEU-förordningen), som antogs den 27 februari 2023, syftar till att snabbt fasa ut unionens beroende av import av ryska fossila bränslen. Detta kommer att bidra till energitrygghet och diversifiering av unionens energiförsörjning, samtidigt som användningen av förnybar energi, energilagringskapaciteten och energieffektiviteten ökar. Genom REPowerEU-förordningen får medlemsstaterna möjlighet att lägga till ett nytt REPowerEU-kapitel i sina nationella återhämtnings- och resiliensplaner för att på så sätt finansiera viktiga reformer och investeringar som ska bidra till att målen för REPowerEU uppnås. Dessa reformer och investeringar kommer också att bidra till att öka konkurrenskraften för unionens nettonollindustri enligt vad som anges i industriplanen i den gröna given, och till att hantera de energirelaterade landsspecifika rekommendationer som utfärdats till medlemsstaterna 2022 och, i förekommande fall, 2023. Genom REPowerEU-förordningen införs en ny kategori icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd som görs tillgängligt för medlemsstaterna för att de ska kunna finansiera nya energirelaterade reformer och investeringar inom ramen för sina återhämtnings- och resiliensplaner.

| (7) | Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energitryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning. |
| --- | --- |

(7)

Den 8 mars 2023 antog kommissionen ett meddelande med finanspolitisk vägledning för 2024 (meddelandet av den 8 mars 2023). Det syftar till att stödja utarbetandet av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram och därigenom stärka samordningen av politiken. Kommissionen erinrade om att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer att avaktiveras i slutet av 2023. Kommissionen efterlyste en finanspolitik under 2023–2024 som säkerställer en hållbar skuldsättning på medellång sikt och ökar den potentiella tillväxten på ett hållbart sätt, och uppmanade medlemsstaterna att i sina stabilitets- och konvergensprogram för 2023 ange hur deras finanspolitiska planer kommer att säkerställa att fördragets referensvärde för underskottet på 3 % av bruttonationalprodukten (BNP) respekteras och säkerställa en realistisk och kontinuerlig skuldminskning, eller att skulden ligger kvar på försiktiga nivåer, på medellång sikt. Kommissionen uppmanade också medlemsstaterna att fasa ut de nationella finanspolitiska åtgärder som införts för att skydda hushåll och företag mot energiprischocker, med början med de minst riktade åtgärderna. Kommissionen angav att om det skulle behövas en förlängning av stödåtgärderna på grund av ett förnyat energitryck bör medlemsstaterna bättre rikta sådana åtgärder till utsatta hushåll och företag. Kommissionen angav att de finanspolitiska rekommendationerna skulle kvantifieras och differentieras. Såsom föreslås i kommissionens meddelande av den 9 november 2022 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning skulle de finanspolitiska rekommendationerna dessutom formuleras utifrån primära nettoutgifter. Alla medlemsstater rekommenderades att fortsätta att skydda nationellt finansierade investeringar och säkerställa att faciliteten och andra unionsmedel används på ett ändamålsenligt sätt, särskilt mot bakgrund av målen för den gröna och den digitala omställningen och för resiliensen. Kommissionen angav att den kommer att föreslå rådet att inleda underskottsbaserade förfaranden vid alltför stora underskott under våren 2024 på grundval av utfallet för 2023, i enlighet med gällande lagstiftning.

| (8) | Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023. |
| --- | --- |

(8)

Den 26 april 2023 lade kommissionen fram lagstiftningsförslag för att genomföra en omfattande reform av unionens regler för ekonomisk styrning. Huvudsyftet med förslagen är att stärka hållbarheten i den offentliga skuldsättningen och att främja en hållbar och inkluderande tillväxt i samtliga medlemsstater genom reformer och investeringar. I sina förslag strävar kommissionen efter att förbättra det nationella egenansvaret, förenkla ramverket och röra sig i riktning mot ett större medelfristigt fokus, tillsammans med ett effektivt och mer enhetligt genomdrivande av efterlevnaden. Enligt rådets slutsatser av den 14 mars 2023 om riktlinjer för en reform av EU:s ramverk för ekonomisk styrning är målet att slutföra lagstiftningsarbetet 2023.

| (9) | Den 28 maj 2021 lämnade Sverige in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Sverige på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts. |
| --- | --- |

(9)

Den 28 maj 2021 lämnade Sverige in sin nationella återhämtnings- och resiliensplan till kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) 2021/241. Kommissionen har med stöd av artikel 19 i förordning (EU) 2021/241 bedömt återhämtnings- och resiliensplanens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet och enhetlighet i enlighet med bedömningsriktlinjerna i bilaga V till den förordningen. Den 4 maj 2022 antog rådet sitt genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Sveriges återhämtnings- och resiliensplan (6). Delutbetalningarna ska verkställas på villkor att kommissionen antar ett beslut i enlighet med artikel 24.5 i förordning (EU) 2021/241 om att Sverige på ett tillfredsställande sätt har uppnått de relevanta delmål och mål som angetts i rådets genomförandebeslut. För att delmålen och målen ska anses ha uppnåtts på ett tillfredsställande sätt får delmål och mål som tidigare uppnåtts inte ha upphävts.

| (10) | Den 28 april 2023 lämnade Sverige in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Sveriges halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram. |
| --- | --- |

(10)

Den 28 april 2023 lämnade Sverige in sitt nationella reformprogram för 2023 och den 28 april 2023 sitt konvergensprogram för 2023, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1466/97. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas. I enlighet med artikel 27 i förordning (EU) 2021/241 återspeglas Sveriges halvårsvisa rapporter om framstegen avseende målen i återhämtnings- och resiliensplanen också i 2023 års nationella reformprogram.

| (11) | Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Sverige. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Sveriges genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Sveriges framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling. |
| --- | --- |

(11)

Den 24 maj 2023 offentliggjorde kommissionen 2023 års landsrapport för Sverige. Rapporten innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med de relevanta landsspecifika rekommendationer som rådet antog mellan 2019 och 2022, och en utvärdering av Sveriges genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen. Utifrån denna analys konstaterades i landsrapporten brister i fråga om de utmaningar som inte eller endast delvis hade åtgärdats genom återhämtnings- och resiliensplanen, och även nya och framväxande utmaningar. I landsrapporten bedömdes också Sveriges framsteg med genomförandet av den europeiska pelaren för sociala rättigheter och med att uppnå unionens överordnade mål för sysselsättning, kompetens och fattigdomsbekämpning samt framstegen med att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling.

| (12) | Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Sverige och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Framför allt kvarstår sårbarheter i fråga om fastighetsmarknaden och den höga privata skuldsättningen. Fastighetspriserna är höga och har fram till nyligen fortsatt stiga. Bostadspriserna har ökat i samma takt som den privata skuldsättningen. Under 2022 började fastighetspriserna sjunka märkbart mot bakgrund av en tydlig åtstramning av de penningpolitiska villkoren och finansieringsvillkoren, i vad som verkar vara början på en korrigering av de ackumulerade sårbarheterna. Priserna är fortfarande kraftigt uppblåsta och förväntas sjunka ytterligare. Omsättningen inom fastighetssektorn har minskat markant på senare tid och till följd av det har efterfrågan på nybyggda bostäder också minskat. Den negativa utvecklingen har hittills begränsats till bygg- och fastighetssektorerna som nu går tillbaka avsevärt efter flera års hög tillväxt. I sin helhet förväntas den svenska ekonomin krympa under 2023, eftersom förändringarna i de penningpolitiska villkoren påverkar hushållens och de kommersiella fastighetsföretagens balansräkningar och deras förmåga att konsumera och investera. De höjda räntenivåernas inverkan på bolåneutgifterna är betydande på grund av rörliga räntor och mycket långa hypotekslån. De förändrade villkorens inverkan på finanssektorn har varit begränsad. Sektorn är stark och uppvisar höga vinstmarginaler och riskviktade kapitalrelationer, vilket troligen fungerar som skydd mot att fastighetssektorns problem ska spridas till den övriga ekonomin, även om denna är mycket exponerad för förändringar inom fastighetssektorn. De politiska framstegen har varit begränsade. Det är särskilt skattesystemet som fortsätter att gynna bostadsägande genom den låga fastighetsskatten och uppmuntrar till lånefinansierade bostadsköp genom betydande ränteavdrag för bolån. Dessutom har reformen av den ineffektiva hyresmarknaden varit begränsad. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen har genomfört en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 för Sverige och resultatet offentliggjordes den 24 maj 2023. Kommissionen drog slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Framför allt kvarstår sårbarheter i fråga om fastighetsmarknaden och den höga privata skuldsättningen. Fastighetspriserna är höga och har fram till nyligen fortsatt stiga. Bostadspriserna har ökat i samma takt som den privata skuldsättningen. Under 2022 började fastighetspriserna sjunka märkbart mot bakgrund av en tydlig åtstramning av de penningpolitiska villkoren och finansieringsvillkoren, i vad som verkar vara början på en korrigering av de ackumulerade sårbarheterna. Priserna är fortfarande kraftigt uppblåsta och förväntas sjunka ytterligare. Omsättningen inom fastighetssektorn har minskat markant på senare tid och till följd av det har efterfrågan på nybyggda bostäder också minskat. Den negativa utvecklingen har hittills begränsats till bygg- och fastighetssektorerna som nu går tillbaka avsevärt efter flera års hög tillväxt. I sin helhet förväntas den svenska ekonomin krympa under 2023, eftersom förändringarna i de penningpolitiska villkoren påverkar hushållens och de kommersiella fastighetsföretagens balansräkningar och deras förmåga att konsumera och investera. De höjda räntenivåernas inverkan på bolåneutgifterna är betydande på grund av rörliga räntor och mycket långa hypotekslån. De förändrade villkorens inverkan på finanssektorn har varit begränsad. Sektorn är stark och uppvisar höga vinstmarginaler och riskviktade kapitalrelationer, vilket troligen fungerar som skydd mot att fastighetssektorns problem ska spridas till den övriga ekonomin, även om denna är mycket exponerad för förändringar inom fastighetssektorn. De politiska framstegen har varit begränsade. Det är särskilt skattesystemet som fortsätter att gynna bostadsägande genom den låga fastighetsskatten och uppmuntrar till lånefinansierade bostadsköp genom betydande ränteavdrag för bolån. Dessutom har reformen av den ineffektiva hyresmarknaden varit begränsad.

| (13) | Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Sveriges saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett balanserat budgetläge 2021 till ett överskott på 0,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 36,5 % av BNP i slutet av 2021 till 33,0 % i slutet av 2022. |
| --- | --- |

(13)

Enligt uppgifter som validerats av Eurostat har Sveriges saldo i de offentliga finanserna förbättrats från ett balanserat budgetläge 2021 till ett överskott på 0,7 % 2022, medan den offentliga skuldkvoten sjönk från 36,5 % av BNP i slutet av 2021 till 33,0 % i slutet av 2022.

| (14) | Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av energiskatten på diesel och bensin, medan de utgiftsökande finanspolitiska åtgärderna omfattade kompensation för hushållens elkostnader. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,2 % av BNP 2022 (7). Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,1 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021. |
| --- | --- |

(14)

Saldot i de offentliga finanserna har påverkats av de finanspolitiska åtgärder som vidtagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Dessa inkomstminskande finanspolitiska åtgärder omfattade under 2022 en sänkning av energiskatten på diesel och bensin, medan de utgiftsökande finanspolitiska åtgärderna omfattade kompensation för hushållens elkostnader. Kommissionen uppskattar nettobudgetkostnaden för dessa åtgärder till 0,2 % av BNP 2022 (7). Saldot i de offentliga finanserna har också påverkats av budgetkostnaderna för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina, vilket beräknas uppgå till 0,2 % av BNP 2022. Samtidigt sjönk den uppskattade kostnaden för tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen till 1,1 % av BNP 2022, från 2,0 % 2021.

| (15) | Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Sverige (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar. |
| --- | --- |

(15)

Den 18 juni 2021 rekommenderade rådet Sverige (8) att under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning, inbegripet den impuls som ges genom faciliteten, samt att upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

| (16) | Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, + 0,4 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Sverige att stödja återhämtningen, bland annat med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Sverige de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Sverige hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt kommissionens beräkningar var den finanspolitiska inriktningen (9) under 2022 stram, + 0,4 % av BNP, vilket var lämpligt mot bakgrund av den höga inflationen. I enlighet med rådets rekommendation fortsatte Sverige att stödja återhämtningen, bland annat med investeringar som finansierades genom faciliteten. Utgifter som finansierades med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel uppgick till 0,2 % av BNP 2022 (0,2 % av BNP 2021). Nationellt finansierade investeringar gav ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet till den finanspolitiska inriktningen (10). Därför upprätthöll Sverige de nationellt finansierade investeringarna, i enlighet med rådets rekommendation. Samtidigt gav ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (exklusive nya åtgärder på inkomstsidan) ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter till den finanspolitiska inriktningen. Sverige hade därför tillräcklig kontroll över ökningen av nationellt finansierade löpande utgifter.

| (17) | Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,0 % under 2023 och sedan öka igen med 1,2 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 att BNP i fasta priser kommer att krympa med 0,5 % 2023 och öka med 1,1 % 2024, främst på grund av nyare data och att investeringar utanför byggsektorn är något mindre dynamiska i kommissionens prognos. |
| --- | --- |

(17)

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i konvergensprogrammet för 2023 är försiktigt för 2023 och därefter i linje med kommissionens vårprognos 2023. Regeringen beräknar att BNP i fasta priser kommer att minska med 1,0 % under 2023 och sedan öka igen med 1,2 % under 2024. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2023 att BNP i fasta priser kommer att krympa med 0,5 % 2023 och öka med 1,1 % 2024, främst på grund av nyare data och att investeringar utanför byggsektorn är något mindre dynamiska i kommissionens prognos.

| (18) | I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna 2022 kommer att försämras till en underskottskvot på 0,4 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 återspeglar främst den svagare ekonomin och försämringen av kommunernas finanser. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 33,0 % i slutet av 2022 till 31,0 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,9 % av BNP för 2023. Detta är högre än prognosen för underskottet i konvergensprogrammet för 2023, främst på grund av att kommissionen räknar med högre offentliga utgifter till följd av bland annat högre insatsförbrukning och sociala transfereringar in natura samt högre ränteutgifter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 31,4 %, i slutet av 2023. |
| --- | --- |

(18)

I sitt konvergensprogram för 2023 räknar regeringen med att överskottet i de offentliga finanserna 2022 kommer att försämras till en underskottskvot på 0,4 % av BNP 2023. Försämringen under 2023 återspeglar främst den svagare ekonomin och försämringen av kommunernas finanser. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 33,0 % i slutet av 2022 till 31,0 % till slutet av 2023. I kommissionens vårprognos 2023 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 0,9 % av BNP för 2023. Detta är högre än prognosen för underskottet i konvergensprogrammet för 2023, främst på grund av att kommissionen räknar med högre offentliga utgifter till följd av bland annat högre insatsförbrukning och sociala transfereringar in natura samt högre ränteutgifter. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 31,4 %, i slutet av 2023.

| (19) | Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022 (särskilt sänkningen av energiskatten på bensin och diesel) och nya åtgärder, såsom kompensation för elkostnader för hushåll, företag och organisationer. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs främst av intäkter från överföringsavgifter och, i mindre utsträckning, av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,1 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0,0 % av BNP 2023 (i linje med 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli i stort sett stabil under 2023. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,1 % av BNP. |
| --- | --- |

(19)

Saldot i de offentliga finanserna 2023 förväntas fortsatt påverkas av de åtgärder som antagits för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna av de stigande energipriserna. Detta är åtgärder som förlängs från 2022 (särskilt sänkningen av energiskatten på bensin och diesel) och nya åtgärder, såsom kompensation för elkostnader för hushåll, företag och organisationer. Kostnaderna för dessa åtgärder uppvägs främst av intäkter från överföringsavgifter och, i mindre utsträckning, av skatter på energileverantörers oförutsedda vinster. Med hänsyn till dessa inkomster beräknas nettobudgetkostnaden för stödåtgärderna i kommissionens vårprognos 2023 uppgå till 0,1 % av BNP 2023 (11). Merparten av åtgärderna 2023 verkar inte vara inriktade på de mest utsatta hushållen eller företagen och bevarar inte fullt ut prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. Till följd av detta beräknas i kommissionens vårprognos 2023 det belopp för riktade stödåtgärder som ska beaktas i bedömningen av efterlevnaden av rådets rekommendation av den 12 juli 2022 (12) för 2023 till 0,0 % av BNP 2023 (i linje med 2022). Budgetkostnaden för erbjudande av tillfälligt skydd för fördrivna personer från Ukraina beräknas förbli i stort sett stabil under 2023. Slutligen förväntas saldot i de offentliga finanserna 2023 gynnas av utfasningen av tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen som beräknas uppgå till 1,1 % av BNP.

| (20) | I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Sverige att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Sverige bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Sverige rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(20)

I sin rekommendation av den 12 juli 2022 rekommenderade rådet Sverige att under 2023 säkerställa att ökningen av de nationellt finansierade primära löpande utgifterna är i linje med en neutral inriktning på politiken (13), med beaktande av ett fortsatt tillfälligt och riktat stöd till de hushåll och företag som drabbas hårdast av de höjda energipriserna och till människor som flyr från Ukraina. Sverige bör vara redo att anpassa de löpande utgifterna efter den föränderliga situationen. Sverige rekommenderades även att öka de offentliga investeringarna för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet med beaktande av REPowerEU-initiativet, inbegripet med hjälp av faciliteten och andra unionsmedel.

| (21) | I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (– 0,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 0,4 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14). Sverige planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Sverige planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i industrins klimatomställning och utbyggnad av bredband, vilket finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel. |
| --- | --- |

(21)

I sin vårprognos 2023 förväntar sig kommissionen en i stort sett neutral inriktning på finanspolitiken (– 0,1 % av BNP) under 2023, i en miljö med hög inflation. Detta följer på en stram inriktning av finanspolitiken 2022 (+ 0,4 % av BNP). Ökningen i nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) under 2023 beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag på – 0,2 % av BNP till den finanspolitiska inriktningen. Totalt är den förväntade ökningen av nationellt finansierade primära löpande utgifter i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 12 juli 2022. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten och andra unionsmedel beräknas uppgå till 0,3 % av BNP 2023, medan nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett i stort sett neutralt bidrag till den finanspolitiska inriktningen på 0,1 procentenheter (14). Sverige planerar därför att finansiera ytterligare investeringar genom faciliteten och andra unionsmedel, och de nationellt finansierade investeringarna förväntas inte upprätthållas. Sverige planerar att finansiera offentliga investeringar för den gröna och den digitala omställningen och för energitrygghet, såsom investeringar i industrins klimatomställning och utbyggnad av bredband, vilket finansieras genom faciliteten och andra unionsmedel.

| (22) | I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 0,6 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 motsvarar främst den ekonomiska nedgången. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP förbli stabil på 31,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 30,7 % i slutet av 2024. |
| --- | --- |

(22)

I konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna öka till 0,6 % av BNP 2024. Ökningen under 2024 motsvarar främst den ekonomiska nedgången. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP förbli stabil på 31,0 % i slutet av 2024. Baserat på de politiska åtgärder som är kända vid stoppdatumet för prognosen förutses i kommissionens vårprognos 2023 ett underskott i de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP 2024. Detta är i stort sett i linje med det beräknade underskottet i konvergensprogrammet för 2023. Enligt kommissionens vårprognos 2023 väntas en liknande offentlig skuldkvot i förhållande till BNP, på 30,7 % i slutet av 2024.

| (23) | I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024 (15). Kommissionen uppskattar att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,1 % av BNP 2024, vilket är i linje med 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten. |
| --- | --- |

(23)

I konvergensprogrammet för 2023 förutses en utfasning av de flesta energistödåtgärder under 2024 (15). Kommissionen uppskattar att nettokostnaden för energistödåtgärder är 0,1 % av BNP 2024, vilket är i linje med 2023. Dessa beräkningar bygger på antagandet att inga nya energiprishöjningar kommer att ske. De energistödåtgärder som för närvarande planeras finnas kvar under 2024 verkar inte vara riktade mot utsatta hushåll eller företag. De bibehåller inte prissignalen för att minska efterfrågan på energi och öka energieffektiviteten.

| (24) | I konvergensprogrammet för 2023 planerar Sverige att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 1,0 % av BNP, under 2023 och 2024, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på 0,1 % av BNP under 2023 och 0,7 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. |
| --- | --- |

(24)

I konvergensprogrammet för 2023 planerar Sverige att uppnå det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt budgetsaldo på – 1,0 % av BNP, under 2023 och 2024, och att upprätthålla det under resten av programperioden. På grundval av kommissionens vårprognos 2023 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på 0,1 % av BNP under 2023 och 0,7 % av BNP under 2024, vilket är över det medelfristiga budgetmålet.

| (25) | Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,1 % under 2024. |
| --- | --- |

(25)

Om politiken förblir oförändrad beräknas enligt kommissionens vårprognos 2023 de nationellt finansierade primära nettoutgifterna öka med 1,1 % under 2024.

| (26) | Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4,7 % av BNP 2023 till 5,2 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar, såsom de höjda åldersgränserna i pensionssystemet, som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla. |
| --- | --- |

(26)

Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga sektorns investeringar öka från 4,7 % av BNP 2023 till 5,2 % av BNP 2024. De ökade investeringarna återspeglar en ökning av nationellt finansierade investeringar och av unionsfinansierade investeringar, nämligen genom faciliteten. I konvergensprogrammet för 2023 hänvisas till reformer och investeringar, såsom de höjda åldersgränserna i pensionssystemet, som förväntas bidra till finanspolitisk hållbarhet och till hållbar tillväxt för alla.

| (27) | I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna vända till ett överskott på 0,2 % av BNP 2025 och 1,4 % senast 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 31,0 % i slutet av 2024 till 27,7 % till slutet av 2026. |
| --- | --- |

(27)

I konvergensprogrammet för 2023 beskrivs en finanspolitisk utveckling på medellång sikt fram till 2026. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas underskottet i de offentliga finanserna vända till ett överskott på 0,2 % av BNP 2025 och 1,4 % senast 2026. Saldot i de offentliga finanserna planeras därför uppfylla fördragets relevanta referensvärde under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2023 förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP sjunka från 31,0 % i slutet av 2024 till 27,7 % till slutet av 2026.

| (28) | En hög privat skuldsättning och, trots vissa korrigeringar på senare tid, fortsatt uppblåsta fastighetspriser utgör makroekonomiska obalanser med fortsatt risk för okontrollerad utveckling. Det är fortsatt svårt att hitta bostad för de som är nya på bostadsmarknaden samtidigt som det på hyresmarknaden finns få alternativ, och det råder fortsatt behov av reformer för att korta köerna och främja uppförandet av hyresbostäder. Sverige har vidtagit begränsade politiska åtgärder för att motverka obalanserna, och fokus har legat på politik för stabilitetstillsyn och utbudsåtgärder som syftar till att underlätta bygglovsförfaranden och subventionera uppförandet av hyresbostäder. |
| --- | --- |

(28)

En hög privat skuldsättning och, trots vissa korrigeringar på senare tid, fortsatt uppblåsta fastighetspriser utgör makroekonomiska obalanser med fortsatt risk för okontrollerad utveckling. Det är fortsatt svårt att hitta bostad för de som är nya på bostadsmarknaden samtidigt som det på hyresmarknaden finns få alternativ, och det råder fortsatt behov av reformer för att korta köerna och främja uppförandet av hyresbostäder. Sverige har vidtagit begränsade politiska åtgärder för att motverka obalanserna, och fokus har legat på politik för stabilitetstillsyn och utbudsåtgärder som syftar till att underlätta bygglovsförfaranden och subventionera uppförandet av hyresbostäder.

| (29) | Det totala skattetrycket på fastigheter är fortsatt relativt lågt till följd av generösa boränteavdrag mot inkomstskatt och låg fastighetsskatt. Det är svårt att bedöma effekten av en ändrad politik vad gäller räntebetalningar efter skatteavdrag på grund av bristen på uppgifter om tillgångar och skulder för enskilda hushåll. Tillgång till sådana uppgifter skulle kunna ge effektivitetsvinster vid utformningen av politiken, som i sin tur möjligen skulle kunna sänka inträdeshindren på bostadsmarknaden och ge en jämnare spridning av bostadsbördan bland befolkningen. På hyresmarknaden gynnas en begränsad grupp hushåll av reglerade hyror under marknadsvärdet. Det finns ingen koppling mellan den reglerade hyran under marknadsvärdet och hushållets behov eller inkomst. Följden är långa bostadsköer, särskilt för de mest efterfrågade hyresbostäderna, och andelen outhyrda lägenheter är mycket låg sett ur ett internationellt perspektiv. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om hyrorna låg närmare marknadspriserna och kompletterades med hyresbidrag grundat på inkomst och nettoförmögenhet. |
| --- | --- |

(29)

Det totala skattetrycket på fastigheter är fortsatt relativt lågt till följd av generösa boränteavdrag mot inkomstskatt och låg fastighetsskatt. Det är svårt att bedöma effekten av en ändrad politik vad gäller räntebetalningar efter skatteavdrag på grund av bristen på uppgifter om tillgångar och skulder för enskilda hushåll. Tillgång till sådana uppgifter skulle kunna ge effektivitetsvinster vid utformningen av politiken, som i sin tur möjligen skulle kunna sänka inträdeshindren på bostadsmarknaden och ge en jämnare spridning av bostadsbördan bland befolkningen. På hyresmarknaden gynnas en begränsad grupp hushåll av reglerade hyror under marknadsvärdet. Det finns ingen koppling mellan den reglerade hyran under marknadsvärdet och hushållets behov eller inkomst. Följden är långa bostadsköer, särskilt för de mest efterfrågade hyresbostäderna, och andelen outhyrda lägenheter är mycket låg sett ur ett internationellt perspektiv. Effektivitetsvinster skulle kunna uppnås om hyrorna låg närmare marknadspriserna och kompletterades med hyresbidrag grundat på inkomst och nettoförmögenhet.

| (30) | I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Sveriges återhämtnings- och resiliensplan antogs först 2022, men nu har genomförandet inletts. Trots en trög start är nu genomförandet generellt på rätt väg och i det här skedet förefaller riskerna vara begränsade för att medel inte ska utnyttjas, med tanke på den relativt begränsade finansiella tilldelningen för återhämtnings- och resiliensplanen. Den operativa överenskommelsen mellan kommissionen och Sverige ingicks i maj 2023. Sverige förväntas lämna in sin första ansökan om utbetalning för två delbetalningar i kombination under andra halvåret 2023. För närvarande pågår arbetet med ett REPowerEU-kapitel och ett tillägg till följd av en smärre minskning av det icke återbetalningspliktiga stödet. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Sveriges strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan. |
| --- | --- |

(30)

I enlighet med artikel 19.3 b i förordning (EU) 2021/241 och kriterium 2.2 i bilaga V till den förordningen ska återhämtnings- och resiliensplanen omfatta ett stort antal ömsesidigt förstärkande reformer och investeringar som ska vara genomförda senast 2026. Sveriges återhämtnings- och resiliensplan antogs först 2022, men nu har genomförandet inletts. Trots en trög start är nu genomförandet generellt på rätt väg och i det här skedet förefaller riskerna vara begränsade för att medel inte ska utnyttjas, med tanke på den relativt begränsade finansiella tilldelningen för återhämtnings- och resiliensplanen. Den operativa överenskommelsen mellan kommissionen och Sverige ingicks i maj 2023. Sverige förväntas lämna in sin första ansökan om utbetalning för två delbetalningar i kombination under andra halvåret 2023. För närvarande pågår arbetet med ett REPowerEU-kapitel och ett tillägg till följd av en smärre minskning av det icke återbetalningspliktiga stödet. Ett snabbt införande av det nya REPowerEU-kapitlet i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att göra det möjligt att finansiera ytterligare reformer och investeringar till stöd för Sveriges strategiska mål på energiområdet och för den gröna omställningen. Ett systematiskt och ändamålsenligt deltagande av lokala och regionala myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra relevanta berörda parter är fortsatt viktigt för ett framgångsrikt genomförande av återhämtnings- och resiliensplanen, liksom annan ekonomisk politik och sysselsättningspolitik utanför planen, för att säkerställa att fler känner ett egenansvar för den övergripande politiska agendan.

| (31) | Kommissionen godkände alla Sveriges sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Sverige. |
| --- | --- |

(31)

Kommissionen godkände alla Sveriges sammanhållningspolitiska programdokument 2022. Det är viktigt att gå vidare med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen, inbegripet REPowerEU-kapitlet, för att den gröna och den digitala omställningen ska lyckas, den ekonomiska och sociala resiliensen öka och en balanserad territoriell utveckling uppnås i Sverige.

| (32) | Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Sverige inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller i) ojämlika villkor vad gäller utbildning för elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund, ii) behovet av att integrera mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden, och iii) behovet av att minska beroendet av fossila bränslen. |
| --- | --- |

(32)

Förutom de ekonomiska och sociala utmaningar som åtgärdas genom återhämtnings- och resiliensplanen och de sammanhållningspolitiska programmen står Sverige inför ett antal ytterligare utmaningar vad gäller i) ojämlika villkor vad gäller utbildning för elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund, ii) behovet av att integrera mindre gynnade grupper på arbetsmarknaden, och iii) behovet av att minska beroendet av fossila bränslen.

| (33) | Sverige uppvisar visserligen rent allmänt goda utbildningsresultat, men det finns fortfarande ojämlikheter i utbildningssystemet. Elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund har begränsade utbildningsmöjligheter, även vad gäller möjligheter att utveckla de färdigheter som behövs för att hitta arbete. Ojämlikheterna vad gäller utbildning ökar och hör ofta ihop med bristen på möjligheter för elever med migrantbakgrund att välja skola, särskilt för de personer som nyligen har kommit till Sverige. Skillnader i betygsättning mellan skolor innebär en ytterligare risk för att utbildningsresultaten undergrävs. Bristen på kvalificerade lärare är fortfarande problematisk och störst är behovet av speciallärare, ämneslärare på grundskolenivå och yrkeslärare på gymnasienivå. Det finns utrymme att förbättra utbildningssystemets struktur och styrning, även i fråga om inskrivningsprocess, betygssystem och lärarnas karriärutveckling. |
| --- | --- |

(33)

Sverige uppvisar visserligen rent allmänt goda utbildningsresultat, men det finns fortfarande ojämlikheter i utbildningssystemet. Elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund har begränsade utbildningsmöjligheter, även vad gäller möjligheter att utveckla de färdigheter som behövs för att hitta arbete. Ojämlikheterna vad gäller utbildning ökar och hör ofta ihop med bristen på möjligheter för elever med migrantbakgrund att välja skola, särskilt för de personer som nyligen har kommit till Sverige. Skillnader i betygsättning mellan skolor innebär en ytterligare risk för att utbildningsresultaten undergrävs. Bristen på kvalificerade lärare är fortfarande problematisk och störst är behovet av speciallärare, ämneslärare på grundskolenivå och yrkeslärare på gymnasienivå. Det finns utrymme att förbättra utbildningssystemets struktur och styrning, även i fråga om inskrivningsprocess, betygssystem och lärarnas karriärutveckling.

| (34) | Sverige har fortsatta utmaningar vad gäller integreringen av personer från mindre gynnade grupper eller med migrantbakgrund på arbetsmarknaden samt vad gäller att åtgärda kvarvarande kompetensklyftor. Klyftan i utbildningsnivå mellan personer födda utanför unionen och personer födda i unionen ökar, främst på grund av att andelen personer födda i unionen med tertiär utbildning har ökat. Andelen unga med högst grundskoleutbildning har ökat, särskilt bland personer födda utanför unionen. Det behövs ett ökat deltagande i utbildningsverksamhet för att hjälpa personer från mindre gynnade grupper att utveckla de färdigheter som behövs på arbetsmarknaden och öka deras möjligheter att hitta arbete. |
| --- | --- |

(34)

Sverige har fortsatta utmaningar vad gäller integreringen av personer från mindre gynnade grupper eller med migrantbakgrund på arbetsmarknaden samt vad gäller att åtgärda kvarvarande kompetensklyftor. Klyftan i utbildningsnivå mellan personer födda utanför unionen och personer födda i unionen ökar, främst på grund av att andelen personer födda i unionen med tertiär utbildning har ökat. Andelen unga med högst grundskoleutbildning har ökat, särskilt bland personer födda utanför unionen. Det behövs ett ökat deltagande i utbildningsverksamhet för att hjälpa personer från mindre gynnade grupper att utveckla de färdigheter som behövs på arbetsmarknaden och öka deras möjligheter att hitta arbete.

| (35) | Sverige behöver öka ansträngningarna för att uppnå det nationella målet om koldioxidneutralitet till 2045. Även om Sverige fortfarande är bland de medlemsstater som har den största andelen förnybar energi i sin slutliga energiförbrukning, kan nätkapacitets- och överföringsbegränsningar medföra begränsningar i fråga om ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor i framtiden. Under 2022 bidrog dessa begränsningar till stigande energipriser för industrin och hushållen och till minskad expansion av den ekonomiska aktiviteten på avlägset belägna platser. Det är oerhört viktigt att kapaciteten i elnätet ökar, med tanke på att Sveriges slutliga elförbrukning förväntas bli fördubblad till 300 TWh till 2045, på grund av industrins och transportsektorns ökade elektrifieringsbehov. Långdragna tillståndsprocesser har dock medfört förseningar i fråga om anläggning och förstärkning av elnätet. Dessutom har Sverige bland de mest långdragna administrativa förfarandena i unionen för utbyggnad av förnybara energikällor, särskilt vad gäller projekt för landbaserad vindkraft. Regeringen har tillsatt en utredning om förenkling av miljötillståndsbedömningar inom ramen för miljöbalken. Samtidigt behövs konkreta politiska åtgärder för att påskynda de administrativa förfarandena för utbyggnad av elnätet och av förnybara energikällor, till exempel genom att begränsa antalet myndigheter som berörs av dessa förfaranden och genom att driva förfarandena parallellt. Det är också viktigt att minska energiförbrukningen genom att öka energieffektiviteten och på så sätt minska koldioxidutsläppen och sänka energikostnaderna för hushåll och företag. När det gäller energieffektivitet riskerar Sverige att missa det nationella målet om en energiförbrukning som är 50 % mer effektiv 2030 (jämfört med 2005), om energiförbrukningen fortsätter att följa samma utveckling som den hade under perioden 2005–2020. Med en primärenergiförbrukning på 43,8 Mtoe 2021 är Sverige fortsatt en av de medlemsstater som har högst energiförbrukning per capita. Sveriges förbrukning av naturgas minskade med 37 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Sverige skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16). |
| --- | --- |

(35)

Sverige behöver öka ansträngningarna för att uppnå det nationella målet om koldioxidneutralitet till 2045. Även om Sverige fortfarande är bland de medlemsstater som har den största andelen förnybar energi i sin slutliga energiförbrukning, kan nätkapacitets- och överföringsbegränsningar medföra begränsningar i fråga om ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor i framtiden. Under 2022 bidrog dessa begränsningar till stigande energipriser för industrin och hushållen och till minskad expansion av den ekonomiska aktiviteten på avlägset belägna platser. Det är oerhört viktigt att kapaciteten i elnätet ökar, med tanke på att Sveriges slutliga elförbrukning förväntas bli fördubblad till 300 TWh till 2045, på grund av industrins och transportsektorns ökade elektrifieringsbehov. Långdragna tillståndsprocesser har dock medfört förseningar i fråga om anläggning och förstärkning av elnätet. Dessutom har Sverige bland de mest långdragna administrativa förfarandena i unionen för utbyggnad av förnybara energikällor, särskilt vad gäller projekt för landbaserad vindkraft. Regeringen har tillsatt en utredning om förenkling av miljötillståndsbedömningar inom ramen för miljöbalken. Samtidigt behövs konkreta politiska åtgärder för att påskynda de administrativa förfarandena för utbyggnad av elnätet och av förnybara energikällor, till exempel genom att begränsa antalet myndigheter som berörs av dessa förfaranden och genom att driva förfarandena parallellt. Det är också viktigt att minska energiförbrukningen genom att öka energieffektiviteten och på så sätt minska koldioxidutsläppen och sänka energikostnaderna för hushåll och företag. När det gäller energieffektivitet riskerar Sverige att missa det nationella målet om en energiförbrukning som är 50 % mer effektiv 2030 (jämfört med 2005), om energiförbrukningen fortsätter att följa samma utveckling som den hade under perioden 2005–2020. Med en primärenergiförbrukning på 43,8 Mtoe 2021 är Sverige fortsatt en av de medlemsstater som har högst energiförbrukning per capita. Sveriges förbrukning av naturgas minskade med 37 % under perioden augusti 2022–mars 2023 jämfört med den genomsnittliga gasförbrukningen för samma period under de föregående fem åren, vilket är mer än målet om en minskning med 15 %. Sverige skulle kunna fortsätta satsningarna på att tillfälligt minska efterfrågan på gas fram till den 31 mars 2024 i enlighet med rådets förordning (EU) 2022/1369 (16).

| (36) | Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Bristen på arbetskraft har ökat i Sverige på senare år och under 2022 rapporterades brister för 16 yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens vad gäller den gröna omställningen. |
| --- | --- |

(36)

Brist på arbetskraft och kompetens i sektorer och yrken som är centrala för den gröna omställningen, däribland tillverkning, utbyggnad och underhåll av nettonollteknik, skapar flaskhalsar i omställningen till en nettonollekonomi. Utbildningssystem av hög kvalitet som tillgodoser föränderliga arbetsmarknadsbehov, och riktade kompetenshöjnings- och omskolningsåtgärder är viktiga för att minska kompetensbrister och främja inkludering och omfördelning på arbetsmarknaden. För att frigöra outnyttjad arbetskraft måste dessa åtgärder vara tillgängliga, framför allt för enskilda personer och i de sektorer och regioner som påverkas mest av den gröna omställningen. Bristen på arbetskraft har ökat i Sverige på senare år och under 2022 rapporterades brister för 16 yrken som kräver särskilda färdigheter eller särskild kompetens vad gäller den gröna omställningen.

| (37) | Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1. |
| --- | --- |

(37)

Mot bakgrund av kommissionens bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2023, och dess yttrande (17) återspeglas i rekommendation 1.

| (38) | Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög privat skuldsättning och höga bostadspriser. |
| --- | --- |

(38)

Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och dess bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2023 och konvergensprogrammet för 2023. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 1. Den politik som avses i rekommendation 1 bidrar till att hantera sårbarheter med koppling till hög privat skuldsättning och höga bostadspriser.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att 2023 och 2024 vidta följande åtgärder:

1.

Upprätthålla sunda offentliga finanser under 2024 och samtidigt bevara nationellt finansierade offentliga investeringar och säkerställa ett effektivt utnyttjande av bidrag från faciliteten och andra unionsmedel, särskilt för att främja den gröna och den digitala omställningen.

För perioden efter 2024, fortsätta att genomföra investeringar och reformer som leder till högre hållbar tillväxt och bevara en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt.

Minska riskerna kopplade till hushållens höga skuldsättning och obalanserna på bostadsmarknaden genom att minska ränteavdragen för bolån och/eller genom att höja fastighetsskatten, samtidigt som lämpliga verktyg inrättas för bättre utvärdering och mer riktade åtgärder. Stimulera investeringar i bostadsbyggande för att motverka de mest akuta bristerna, särskilt genom att avlägsna strukturella hinder för byggandet och genom att säkerställa tillgången till byggbar mark. Förbättra effektiviteten på bostadsmarknaden, bland annat genom reformer av hyresmarknaden.

2.

Fortsätta med ett stabilt genomförande av sin återhämtnings- och resiliensplan och snabbt slutföra REPowerEU-kapitlet i syfte att omgående inleda genomförandet av det. Fortsätta med ett snabbt genomförande av de sammanhållningspolitiska programmen i nära komplementaritet och synergi med återhämtnings- och resiliensplanen.

3.

Förbättra utbildningsresultaten för elever från mindre gynnade socioekonomiska grupper och elever med migrantbakgrund genom att säkerställa lika möjligheter till tillträde till skolsystemet och åtgärda bristen på kvalificerade lärare. Utveckla mindre gynnade gruppers färdigheter, särskilt vad gäller personer med migrantbakgrund, genom att anpassa resurser och metoder efter deras behov, med målet att bidra till deras integration på arbetsmarknaden.

4.

Minska beroendet av fossila bränslen genom att påskynda utbyggnaden av förnybar energi, bland annat genom att bygga ut och uppgradera energiöverföringsnäten, genomföra reformer för att förenkla och snabba upp administrativa förfaranden och tillståndsförfaranden, förbättra energieffektiviteten och intensifiera politiska insatser som syftar till att tillhandahålla och förvärva de färdigheter och den kompetens som krävs för den gröna omställningen.

Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2023.

På rådets vägnar

N. CALVIÑO SANTAMARÍA

Ordförande

---

(1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

1

(2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 18.2.2021, s. 17).

3

(4)  Rådets rekommendation av den 16 maj 2023 om den ekonomiska politiken i euroområdet (EUT C 180, 23.5.2023, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/435 av den 27 februari 2023 om ändring av förordning (EU) 2021/241 vad gäller REPowerEU-kapitel i planer för återhämtning och resiliens och om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013, (EU) 2021/1060 och (EU) 2021/1755 samt direktiv 2003/87/EG (EUT L 63, 28.2.2023, s. 1).

5

(6)  ST 7772/2022 INIT; ST 7772/2022 ADD 1.

6

(7)  Bruttobudgetkostnaden för energistödåtgärder var närmare 0,5 % av BNP 2022, men betydande kompenserande intäkter kom från Svenska Kraftnät (systemansvarig för överföringssystemet).

7

(8)  Rådets rekommendation av den 18 juni 2021 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2021 (EUT C 304, 29.7.2021, s. 131).

8

(9)  Den finanspolitiska inriktningen mäts som förändringen i primära utgifter (exklusive diskretionära åtgärder på inkomstsidan) och exklusive tillfälliga krisåtgärder med anknytning till covid-19-krisen, men inbegripet utgifter som finansieras med icke återbetalningspliktigt stöd (bidrag) från faciliteten och andra unionsmedel, i förhållande till den potentiella tillväxten på medellång sikt. Mer information finns i ruta 1 i de statistiska tabellerna över offentliga finanser.

9

(10)  Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter gav ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

10

(11)  Siffran motsvarar de årliga budgetkostnaderna för de åtgärderna, inbegripet löpande inkomster och utgifter liksom i förekommande fall åtgärder avseende kapitalutgifter.

11

(12)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2022 om Sveriges nationella reformprogram 2022 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2022 (EUT C 334, 1.9.2022, s. 221).

12

(13)  Enligt kommissionens vårprognos 2023 beräknas Sveriges potentiella produktionstillväxt, som används för att mäta den finanspolitiska inriktningen, på medellång sikt (10-årigt genomsnitt) uppgå till 7,7 % i nominella termer.

13

(14)  Andra nationellt finansierade kapitalutgifter förväntas ge ett neutralt bidrag.

14

(15)  Sänkningen av energiskatten på diesel och bensin planeras fortsätta att gälla under perioden 2023–2025.

15

(16)  Rådets förordning (EU) 2022/1369 av den 5 augusti 2022 om samordnade åtgärder för att minska efterfrågan på gas (EUT L 206, 8.8.2022, s. 1).

16

(17)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

17

---