# Den Europæiske Unions C 228/2009

| | ISSN 1725-2393
  doi:10.3000/17252393.C_2009.228.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 228 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 52. årgang22. september 2009 |

ISSN 1725-2393

doi:10.3000/17252393.C_2009.228.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 228

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

52. årgang22. september 2009

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009 |
| 2009/C 228/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om skovenes og skovbrugets rolle i forbindelse med opfyldelsen af EU's klimaforpligtelser (sonderende udtalelse) | 1 |
| 2009/C 228/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet (sonderende udtalelse) | 9 |
| 2009/C 228/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kortlægning af de resterende hindringer for mobiliteten på det indre arbejdsmarked (sonderende udtalelse) | 14 |
| 2009/C 228/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Situationen for ældre lønmodtagere konfronteret med industrielle forandringer — støttetilbud og diversificering af aldersstrukturen inden for brancher og virksomheder (initiativudtalelse) | 24 |
| 2009/C 228/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de transatlantiske forbindelser: Større inddragelse af civilsamfundet | 32 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009

2009/C 228/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om skovenes og skovbrugets rolle i forbindelse med opfyldelsen af EU's klimaforpligtelser (sonderende udtalelse)

1

2009/C 228/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet (sonderende udtalelse)

9

2009/C 228/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kortlægning af de resterende hindringer for mobiliteten på det indre arbejdsmarked (sonderende udtalelse)

14

2009/C 228/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Situationen for ældre lønmodtagere konfronteret med industrielle forandringer — støttetilbud og diversificering af aldersstrukturen inden for brancher og virksomheder (initiativudtalelse)

24

2009/C 228/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de transatlantiske forbindelser: Større inddragelse af civilsamfundet

32

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009 |
| 2009/C 228/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hvidbog om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler | 40 |
| 2009/C 228/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007) | 47 |
| 2009/C 228/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog: Ophavsret i videnøkonomien | 52 |
| 2009/C 228/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt | 56 |
| 2009/C 228/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF om banker tilsluttet centrale organer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring | 62 |
| 2009/C 228/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet | 66 |
| 2009/C 228/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Fællesskabets deltagelse i et europæisk program for metrologisk forskning, der gennemføres af flere medlemsstater | 69 |
| 2009/C 228/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af [...] om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, regnskabsaflæggelse og revision | 75 |
| 2009/C 228/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2002/15/EF om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter | 78 |
| 2009/C 228/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre | 81 |
| 2009/C 228/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen: Anden strategiske energiredegørelse — EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet | 84 |
| 2009/C 228/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (omarbejdet) | 90 |
| 2009/C 228/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2008 af om ændring af forordning (EF) nr. 1692/2006 om det andet Marco Polo-program for EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo II) | 95 |
| 2009/C 228/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus | 100 |
| 2009/C 228/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen | 103 |
| 2009/C 228/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af direktiv 86/613/EØF | 107 |
| 2009/C 228/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet | 113 |
| 2009/C 228/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Centralbank — ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union | 116 |
| 2009/C 228/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Grønbog om territorial samhørighed: Territorial forskelligartethed skal være en styrke | 123 |
| 2009/C 228/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/79/EØF, direktiv 92/80/EØF og direktiv 95/59/EF for så vidt angår punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak | 130 |
| 2009/C 228/26 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om resultaterne af forhandlingerne vedrørende de samhørighedspolitiske strategier og programmer for programmeringsperioden 2007-2013 | 141 |
| 2009/C 228/27 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 95/93 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne | 148 |
| 2009/C 228/28 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse en europæisk økonomisk genopretningsplan (Tillægsudtalelse) | 149 |

III   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009

2009/C 228/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hvidbog om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler

40

2009/C 228/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007)

47

2009/C 228/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog: Ophavsret i videnøkonomien

52

2009/C 228/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt

56

2009/C 228/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF om banker tilsluttet centrale organer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring

62

2009/C 228/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet

66

2009/C 228/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Fællesskabets deltagelse i et europæisk program for metrologisk forskning, der gennemføres af flere medlemsstater

69

2009/C 228/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af [...] om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, regnskabsaflæggelse og revision

75

2009/C 228/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2002/15/EF om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter

78

2009/C 228/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre

81

2009/C 228/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen: Anden strategiske energiredegørelse — EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet

84

2009/C 228/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (omarbejdet)

90

2009/C 228/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2008 af om ændring af forordning (EF) nr. 1692/2006 om det andet Marco Polo-program for EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo II)

95

2009/C 228/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus

100

2009/C 228/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen

103

2009/C 228/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af direktiv 86/613/EØF

107

2009/C 228/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet

113

2009/C 228/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Centralbank — ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union

116

2009/C 228/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Grønbog om territorial samhørighed: Territorial forskelligartethed skal være en styrke

123

2009/C 228/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/79/EØF, direktiv 92/80/EØF og direktiv 95/59/EF for så vidt angår punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak

130

2009/C 228/26

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om resultaterne af forhandlingerne vedrørende de samhørighedspolitiske strategier og programmer for programmeringsperioden 2007-2013

141

2009/C 228/27

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 95/93 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne

148

2009/C 228/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse en europæisk økonomisk genopretningsplan (Tillægsudtalelse)

149

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om skovenes og skovbrugets rolle i forbindelse med opfyldelsen af EU's klimaforpligtelser (sonderende udtalelse)

2009/C 228/01

Kommissionens næstformand, Margot WALLSTRÖM, anmodede i et brev af 20. juni 2008 til formanden for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Dimitris DIMITRIADIS, EØSU om i henhold til EF-traktatens artikel 262 at udarbejde en udtalelse om

»Skovenes og skovbrugets rolle i forbindelse med opfyldelsen af EU's klimaforpligtelser« (sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Seppo KALLIO til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, med 145 stemmer for, 8 imod og 14 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU finder, at skovene og de vedvarende træprodukter fra skovene har stor betydning for at opbremse klimaændringerne, fordi:






  — | Skovene under deres vækst binder CO2 fra atmosfæren og lagrer den i deres biomasse og jordbunden. |
| --- | --- | --- |

1.1

EØSU finder, at skovene og de vedvarende træprodukter fra skovene har stor betydning for at opbremse klimaændringerne, fordi:

—

Skovene under deres vækst binder CO2 fra atmosfæren og lagrer den i deres biomasse og jordbunden.

2

| — | Træprodukterne er et CO2-lager – Under lagrets livscyklus er denne CO2 ude af atmosfæren. |
| --- | --- |

—

Træprodukterne er et CO2-lager – Under lagrets livscyklus er denne CO2 ude af atmosfæren.

2

2

| — | Anvendelse af træ til energi mindsker anvendelsen af fossile brændstoffer og derigennem udledningen af drivhusgasser. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af træ til energi mindsker anvendelsen af fossile brændstoffer og derigennem udledningen af drivhusgasser.

| — | Anvendelse af træ i bygninger og møbler indirekte mindsker udledningen af fossile brændstoffer, da træet erstatter ikke-fornybare materialer som beton, hvis fremstilling kræver mere energi og forårsager større udledninger end træ. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af træ i bygninger og møbler indirekte mindsker udledningen af fossile brændstoffer, da træet erstatter ikke-fornybare materialer som beton, hvis fremstilling kræver mere energi og forårsager større udledninger end træ.

| 1.2 | EØSU konstaterer, at træ hovedsagelig anvendes i Europa som byggemateriale, til energi, møbler samt i papirindustrien. Som følge af forædlingskædens multiplikatorvirkninger giver træprodukter især i landdistrikterne en betydelig merværdi for beskæftigelsen, skovejernes indkomstdannelse og erhvervsaktiviteter. |
| --- | --- |

1.2

EØSU konstaterer, at træ hovedsagelig anvendes i Europa som byggemateriale, til energi, møbler samt i papirindustrien. Som følge af forædlingskædens multiplikatorvirkninger giver træprodukter især i landdistrikterne en betydelig merværdi for beskæftigelsen, skovejernes indkomstdannelse og erhvervsaktiviteter.

| 1.3 | EØSU understreger, at Europas skove allerede i flere årtier har fungeret som CO2-dræn og har forsinket en stigning i atmosfærens CO2-holdighed, fordi de vokser hurtigere, end de kan fældes. Naturskovenes vigtige betydning som CO2-lager og for biodiversitetens bevarelse bør sikres. Gennemførelsen af et bæredygtigt skovbrug i de europæiske lande overvåges ved hjælp af MCPFE's (1) kriterier og indikatorer, og disse udvikles også løbende. |
| --- | --- |

1.3

EØSU understreger, at Europas skove allerede i flere årtier har fungeret som CO2-dræn og har forsinket en stigning i atmosfærens CO2-holdighed, fordi de vokser hurtigere, end de kan fældes. Naturskovenes vigtige betydning som CO2-lager og for biodiversitetens bevarelse bør sikres. Gennemførelsen af et bæredygtigt skovbrug i de europæiske lande overvåges ved hjælp af MCPFE's (1) kriterier og indikatorer, og disse udvikles også løbende.

2

2

2

1

| 1.4 | EØSU foreslår, at EU træffer følgende foranstaltninger:






  — | EU bør tilstræbe, at træ anvendes på forskellige måder og til forskellige formål, bl.a. ved at fremme anvendelsen af bæredygtigt produceret skovbioenergi, øge informationen om brug af træ til byggeri baseret på fælles byggestandarder og livscyklusberegninger samt ved at få medlemsstaterne til at indarbejde trækonstruktion i deres nationale indkøbspolitik for træprodukter. |
| --- | --- | --- |

1.4

EØSU foreslår, at EU træffer følgende foranstaltninger:

—

EU bør tilstræbe, at træ anvendes på forskellige måder og til forskellige formål, bl.a. ved at fremme anvendelsen af bæredygtigt produceret skovbioenergi, øge informationen om brug af træ til byggeri baseret på fælles byggestandarder og livscyklusberegninger samt ved at få medlemsstaterne til at indarbejde trækonstruktion i deres nationale indkøbspolitik for træprodukter.

| — | EU bør være mere aktiv end i dag i den internationale skovpolitik og gå forrest med at fremme bæredygtigt skovbrug internationalt. |
| --- | --- |

—

EU bør være mere aktiv end i dag i den internationale skovpolitik og gå forrest med at fremme bæredygtigt skovbrug internationalt.

| — | EU bør etablere et europæisk ekspertråd bestående af repræsentanter fra skovindustrien, skovpolitiske organisationer, forskere, skovejere og andre centrale skov-, miljø- og klimabeskyttelsesaktører. Dets opgave skal være at udvide og styrke diskussionen, vidensoverførslen og beslutningstagningen vedrørende skovene. |
| --- | --- |

—

EU bør etablere et europæisk ekspertråd bestående af repræsentanter fra skovindustrien, skovpolitiske organisationer, forskere, skovejere og andre centrale skov-, miljø- og klimabeskyttelsesaktører. Dets opgave skal være at udvide og styrke diskussionen, vidensoverførslen og beslutningstagningen vedrørende skovene.

| — | EU skal stræbe efter at opfylde kravene om drivhusgasrapportering i perioden efter Kyoto-protokollen på følgende måder:






  a) | Godkendelse og integration af CO2, der er lagret i bæredygtigt producerede træprodukter, skal være et obligatorisk instrument i CO2-regnskaberne. |
| --- | --- | --- |

—

EU skal stræbe efter at opfylde kravene om drivhusgasrapportering i perioden efter Kyoto-protokollen på følgende måder:

a)

Godkendelse og integration af CO2, der er lagret i bæredygtigt producerede træprodukter, skal være et obligatorisk instrument i CO2-regnskaberne.

2

2

| b) | Udvikling af REDD-instrumentet (2) til et velfungerende instrument for CO2-handel og godkendelse heraf i CO2-balanceregnskaberne ved ændret arealanvendelse, især for at forhindre skovtab i udviklingslandene. |
| --- | --- |

b)

Udvikling af REDD-instrumentet (2) til et velfungerende instrument for CO2-handel og godkendelse heraf i CO2-balanceregnskaberne ved ændret arealanvendelse, især for at forhindre skovtab i udviklingslandene.

2

2

2

| — | EU bør støtte forskning, opgørelse af skovresurser, kortlægning af såkaldte risikoområder, der er sårbare overfor klimaændringernes indvirkning, og udvikling af systemer til overvågning af skovenes tilstand samt garantere finansiering heraf. |
| --- | --- |

—

EU bør støtte forskning, opgørelse af skovresurser, kortlægning af såkaldte risikoområder, der er sårbare overfor klimaændringernes indvirkning, og udvikling af systemer til overvågning af skovenes tilstand samt garantere finansiering heraf.

| 1.5 | EØSU understreger, at i lyset af klimaændringernes potentielle negative virkninger er EU's medlemsstater nødt til at udvikle beredskabsplaner inden for skovforvaltningen med henblik på at forebygge skovødelæggelser som følge af ekstreme vejrfænomener (storme, tørke, skovbrande, insektskader) og afbøde deres følgevirkninger foruden at øge informationen om betydningen af skovforvaltning. |
| --- | --- |

1.5

EØSU understreger, at i lyset af klimaændringernes potentielle negative virkninger er EU's medlemsstater nødt til at udvikle beredskabsplaner inden for skovforvaltningen med henblik på at forebygge skovødelæggelser som følge af ekstreme vejrfænomener (storme, tørke, skovbrande, insektskader) og afbøde deres følgevirkninger foruden at øge informationen om betydningen af skovforvaltning.

| 1.6 | EØSU henstiller, at EU's medlemsstater også udvikler decentral bioenergiproduktion ved hjælp af indfødningstariffer. |
| --- | --- |

1.6

EØSU henstiller, at EU's medlemsstater også udvikler decentral bioenergiproduktion ved hjælp af indfødningstariffer.

| 1.7 | EØSU understreger, at skovene ud over at påvirke klimaet har mange andre vigtige samfundsmæssige funktioner, som der bør tages hensyn til. Ud over træproduktion omfatter målsætningerne for skovdyrkning bl.a. bevarelse af skovenes biodiversitet, forvaltning af grundvandsreserver, landskabspleje, brugen af skovene til rekreative og turistmæssige formål, som beskyttelse mod trafikstøj, til forebyggelse af sneskred og erosion samt andre ikke-træprodukter, f.eks. bær, svampe og vildt. Disse vigtige samfundsmæssige funktioner afspejles hverken i rentabilitetsvurderinger eller træpriser |
| --- | --- |

1.7

EØSU understreger, at skovene ud over at påvirke klimaet har mange andre vigtige samfundsmæssige funktioner, som der bør tages hensyn til. Ud over træproduktion omfatter målsætningerne for skovdyrkning bl.a. bevarelse af skovenes biodiversitet, forvaltning af grundvandsreserver, landskabspleje, brugen af skovene til rekreative og turistmæssige formål, som beskyttelse mod trafikstøj, til forebyggelse af sneskred og erosion samt andre ikke-træprodukter, f.eks. bær, svampe og vildt. Disse vigtige samfundsmæssige funktioner afspejles hverken i rentabilitetsvurderinger eller træpriser

2.   EU's klimaforpligtelser vedrørende skovene og skovbruget

EU's klimaforpligtelser vedrørende skovene og skovbruget

| 2.1 | I december 2008 vedtog Europa-Parlamentet en klima- og energipakke med følgende skov- og skovbrugsrelevante lovgivningsmæssige beslutninger:






  — | En ændring af EU's emissionshandelsdirektiv. Direktivet udstikker retningslinjerne for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug med henblik på rapportering af drivhusgasser og emissionshandel. Den CO2, der er bundet i skovene og i træprodukter, er et vigtigt element i rapporteringen af drivhusgasser. |
| --- | --- | --- |

2.1

I december 2008 vedtog Europa-Parlamentet en klima- og energipakke med følgende skov- og skovbrugsrelevante lovgivningsmæssige beslutninger:

—

En ændring af EU's emissionshandelsdirektiv. Direktivet udstikker retningslinjerne for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug med henblik på rapportering af drivhusgasser og emissionshandel. Den CO2, der er bundet i skovene og i træprodukter, er et vigtigt element i rapporteringen af drivhusgasser.

2

| — | Cellulose- og papirindustrien er omfattet af emissionshandelsordningen, men sektoren opfylder kriterierne for at blive betragtet som værende en af de sektorer, hvor der er risiko for kulstoflækage. Beslutningerne vedrørende kulstoflækagesektorer vil blive truffet senere. I forhold til at bruge rundtømmer som råvare er fremstillingen af de fleste andre byggematerialer (beton, stål og aluminium) omfattet af emissionshandlen, hvilket indebærer, at CO2-prisen påvirker deres konkurrencedygtighed. Det giver træmaterialer og trækonstruktion en indirekte fordel. |
| --- | --- |

—

Cellulose- og papirindustrien er omfattet af emissionshandelsordningen, men sektoren opfylder kriterierne for at blive betragtet som værende en af de sektorer, hvor der er risiko for kulstoflækage. Beslutningerne vedrørende kulstoflækagesektorer vil blive truffet senere. I forhold til at bruge rundtømmer som råvare er fremstillingen af de fleste andre byggematerialer (beton, stål og aluminium) omfattet af emissionshandlen, hvilket indebærer, at CO2-prisen påvirker deres konkurrencedygtighed. Det giver træmaterialer og trækonstruktion en indirekte fordel.

2

| — | Rammedirektivet for vedvarende energi (RED). Målet om 20 % vedvarende energi i 2020 indebærer et stort ekstrabehov for bioenergi fra skovene (til varme, el og biobrændsler). For at øge udnyttelsen af biomassepotentialet opstilles større brug af træressourser og udvikling af nye skovforvaltningsmetoder som effektiviseringsmål for skovresurserne (direktivets artikel 34). Direktivet indeholder talrige målsætninger, som vedrører bæredygtigt produceret skovbiomasse og byggebranchen. Hovedmålet er at spare energi og mindske udledningerne fra fremstillingen af materialer. |
| --- | --- |

—

Rammedirektivet for vedvarende energi (RED). Målet om 20 % vedvarende energi i 2020 indebærer et stort ekstrabehov for bioenergi fra skovene (til varme, el og biobrændsler). For at øge udnyttelsen af biomassepotentialet opstilles større brug af træressourser og udvikling af nye skovforvaltningsmetoder som effektiviseringsmål for skovresurserne (direktivets artikel 34). Direktivet indeholder talrige målsætninger, som vedrører bæredygtigt produceret skovbiomasse og byggebranchen. Hovedmålet er at spare energi og mindske udledningerne fra fremstillingen af materialer.

| — | Transportbrændstofdirektivet. Direktivet indeholder krav om fremstillingen af biobrændsler fra bæredygtigt produceret biomasse (der som standard også indeholder skovbiomasse). |
| --- | --- |

—

Transportbrændstofdirektivet. Direktivet indeholder krav om fremstillingen af biobrændsler fra bæredygtigt produceret biomasse (der som standard også indeholder skovbiomasse).

| 2.2 | Skovene dækker 31 % af EU's areal og de anslås at binde ca. 10 % af Europas årlige CO2-udledninger (3). Mængden af CO2, der udledes i atmosfæren fra bæredygtigt forvaltede skove, er mindre (CO2-dræn) eller af samme omfang (CO2-neutral) som mængden af CO2 fra atmosfæren, der er bundet i skovene. |
| --- | --- |

2.2

Skovene dækker 31 % af EU's areal og de anslås at binde ca. 10 % af Europas årlige CO2-udledninger (3). Mængden af CO2, der udledes i atmosfæren fra bæredygtigt forvaltede skove, er mindre (CO2-dræn) eller af samme omfang (CO2-neutral) som mængden af CO2 fra atmosfæren, der er bundet i skovene.

2

3

2

2

2

2

3.   Skovresurserne
   (4)
  og deres udnyttelse i Europa

Skovresurserne

4

og deres udnyttelse i Europa

| 3.1 | Der er 156 mio. hektar skovareal i EU-27. Som følge af naturforholdene er hele skovarealet dog ikke tilgængelig for skovhugst og kommerciel udnyttelse. Det skønnes, at i gennemsnit 80-90 % af området er tilgængeligt, men i de østeuropæiske lande udgør denne type tilgængelig skovområde ofte kun 40-50 % I de seneste 15 år er skovarealet vokset i EU-27 med ca. 10 mio. hektar skov som følge af nyplantning af skov, genplantning af skov på tidligere landbrugsjord og naturlig skovspredning. Det øgede skovareal svarer i størrelse til Ungarns areal. |
| --- | --- |

3.1

Der er 156 mio. hektar skovareal i EU-27. Som følge af naturforholdene er hele skovarealet dog ikke tilgængelig for skovhugst og kommerciel udnyttelse. Det skønnes, at i gennemsnit 80-90 % af området er tilgængeligt, men i de østeuropæiske lande udgør denne type tilgængelig skovområde ofte kun 40-50 % I de seneste 15 år er skovarealet vokset i EU-27 med ca. 10 mio. hektar skov som følge af nyplantning af skov, genplantning af skov på tidligere landbrugsjord og naturlig skovspredning. Det øgede skovareal svarer i størrelse til Ungarns areal.

| 3.2 | Ca. 60 % af skovene i EU-27 ejes privat, hovedsagelig af familier, og 40 % er offentligt ejede (f.eks. af staten, kommunerne, religiøse menigheder eller andre organisationer). Der er alt i alt over 15 mio. private skovejere, og dette tal vokser som følge af omstruktureringen af skovejerskabet i de østeuropæiske lande samt forskellige ordninger vedrørende arvedeling. |
| --- | --- |

3.2

Ca. 60 % af skovene i EU-27 ejes privat, hovedsagelig af familier, og 40 % er offentligt ejede (f.eks. af staten, kommunerne, religiøse menigheder eller andre organisationer). Der er alt i alt over 15 mio. private skovejere, og dette tal vokser som følge af omstruktureringen af skovejerskabet i de østeuropæiske lande samt forskellige ordninger vedrørende arvedeling.

| 3.3 | Igennem århundreder har mennesket udnyttet Europas skove på forskellige måder og ændret deres struktur. De europæiske skove er med hensyn til deres artssammensætning blevet forandret af mennesket, så de beskrives som »halvnaturlige« skove. 85 % af skovene er af den »halvnaturlige« type. Udover denne skovtype dyrkes der også skovbrug i de europæiske skovplantager. Skovplantagerne, som hovedsagelig findes i det sydvestlige Europa, dækker ca. 8 % af Europas skovareal. De urørte naturskove (5), hvor der ikke dyrkes skovbrug, ligger hovedsagelig i Østeuropa, de baltiske lande og Norden og dækker ca. 5 % af skovarealet. |
| --- | --- |

3.3

Igennem århundreder har mennesket udnyttet Europas skove på forskellige måder og ændret deres struktur. De europæiske skove er med hensyn til deres artssammensætning blevet forandret af mennesket, så de beskrives som »halvnaturlige« skove. 85 % af skovene er af den »halvnaturlige« type. Udover denne skovtype dyrkes der også skovbrug i de europæiske skovplantager. Skovplantagerne, som hovedsagelig findes i det sydvestlige Europa, dækker ca. 8 % af Europas skovareal. De urørte naturskove (5), hvor der ikke dyrkes skovbrug, ligger hovedsagelig i Østeuropa, de baltiske lande og Norden og dækker ca. 5 % af skovarealet.

5

| 3.4 | Naturskovene og de fredede skovområder er en vigtig skovkategori for beskyttelsen af biodiversiteten. Naturskovene er også stabile økosystemer, som er med til at modvirke klimaændringerne. Ca. 8 % af Europas skovareal er beskyttet af hensyn til biodiversiteten og yderligere ca. 10 % af hensyn til landskabsbevarelse, dvs. i alt 18 % (eller 34 mio. hektarer). Antallet af områder, der er fredet med lovgivning eller andre regler, er vokset i løbet af de senere år. De mest sjældne og værdifulde og beskyttelsesegnede skovområder i Europa er for det meste allerede beskyttet. De fredede områder er ofte beliggende i bjergområder eller fjernt fra bebyggelse og er nogle af de mest værdifulde områder – urørt af menneskelige aktiviteter – hvad angår den artsdiversitet, de indeholder. Desuden er ca. 10 % af skovene blevet beskyttet med henblik på at beskytte vandsystemer, grundvandsresurser og jordbund samt for at forhindre, at der opstår sneskred eller erosion. Biodiversitet fremmes også, når det gælder forvaltningen af erhvervsskovene, hvor råddent træ og mikroorganismemiljøer efterlades i skovene for at bevare sjældne arter. |
| --- | --- |

3.4

Naturskovene og de fredede skovområder er en vigtig skovkategori for beskyttelsen af biodiversiteten. Naturskovene er også stabile økosystemer, som er med til at modvirke klimaændringerne. Ca. 8 % af Europas skovareal er beskyttet af hensyn til biodiversiteten og yderligere ca. 10 % af hensyn til landskabsbevarelse, dvs. i alt 18 % (eller 34 mio. hektarer). Antallet af områder, der er fredet med lovgivning eller andre regler, er vokset i løbet af de senere år. De mest sjældne og værdifulde og beskyttelsesegnede skovområder i Europa er for det meste allerede beskyttet. De fredede områder er ofte beliggende i bjergområder eller fjernt fra bebyggelse og er nogle af de mest værdifulde områder – urørt af menneskelige aktiviteter – hvad angår den artsdiversitet, de indeholder. Desuden er ca. 10 % af skovene blevet beskyttet med henblik på at beskytte vandsystemer, grundvandsresurser og jordbund samt for at forhindre, at der opstår sneskred eller erosion. Biodiversitet fremmes også, når det gælder forvaltningen af erhvervsskovene, hvor råddent træ og mikroorganismemiljøer efterlades i skovene for at bevare sjældne arter.

| 3.5 | Skovhugsten i de europæiske erhvervsskove er klart mindre end skovenes vækst. Skovenes årlige nettovækst lå i 2005 (EU-27) på 687 mio. m3 om året (fra skove, hvor træ kan fældes som følge af naturforholdene). Den tilsvarende hugst lå på 442 mio. m3. Det betyder, at skovenes udnyttelsesgrad, dvs. hugsten i forhold til væksten, i gennemsnittet udgjorde 60 % (med udsving på 30-80 %). Skovenes udnyttelsesgrad lå over 50 % i de nordlige medlemsstater og Centraleuropa, men forblev under 50 % i de syd- og vesteuropæiske medlemsstater. Skovenes udnyttelsesgrad er steget i de sidste 10 år, men har endnu ikke nået samme niveau, som den var på i 1990. Skovhugsten er i et vist omfang øget på grund af flere alvorlige storme siden 2000, der indebar, at man flere forskellige steder på kort tid måtte fælde, hvad der svarede til flere normalårs hugstmængde. Importen af rundtømmer, træflis og træaffald til EU (EU-27) udgjorde i 2006 83 mio. m3 (papir og cellulose ikke medregnet), mens eksporten til landene uden for EU var på 54 mio. m3
   (6). |
| --- | --- |

3.5

Skovhugsten i de europæiske erhvervsskove er klart mindre end skovenes vækst. Skovenes årlige nettovækst lå i 2005 (EU-27) på 687 mio. m3 om året (fra skove, hvor træ kan fældes som følge af naturforholdene). Den tilsvarende hugst lå på 442 mio. m3. Det betyder, at skovenes udnyttelsesgrad, dvs. hugsten i forhold til væksten, i gennemsnittet udgjorde 60 % (med udsving på 30-80 %). Skovenes udnyttelsesgrad lå over 50 % i de nordlige medlemsstater og Centraleuropa, men forblev under 50 % i de syd- og vesteuropæiske medlemsstater. Skovenes udnyttelsesgrad er steget i de sidste 10 år, men har endnu ikke nået samme niveau, som den var på i 1990. Skovhugsten er i et vist omfang øget på grund af flere alvorlige storme siden 2000, der indebar, at man flere forskellige steder på kort tid måtte fælde, hvad der svarede til flere normalårs hugstmængde. Importen af rundtømmer, træflis og træaffald til EU (EU-27) udgjorde i 2006 83 mio. m3 (papir og cellulose ikke medregnet), mens eksporten til landene uden for EU var på 54 mio. m3
   (6).

3

3

3

3

6

| 3.6 | Da de fældede mængder er mindre end tilvæksten, forbliver næsten 40 % af tilvæksten i de nuværende erhvervsskove uudnyttet. EU-27-medlemsstaternes trækapital er også vokset løbende i de sidste 50 år. Træbestandens samlede volumen er på ca. 30 mia. m3, hvilket svarer til 9,8 mia. ton CO2. En del af den CO2, der er bundet til træbestanden, lagres i jordbunden, men på grund af manglende forskning er der ikke nogen omfattende vurdering i Europa af jordbundens andel af CO2-bindingen. Hvad angår CO2-binding er der en vigtig forskel på erhvervsskov og naturskov: Naturskov er i sin »endelige« tilstand i klimabeskyttelseshenseende et rent kulstoflager, hvor der er balance mellem CO2-binding (ny biomasse) og CO2-frigivelse (nedbrydning af biomasse). I erhvervsskov medfører fjernelsen af træ, at der hele tiden opstår nye muligheder for yderligere CO2-binding. EØSU skal understrege, at udvalget med denne konstatering ikke ønsker at give udtryk for, at udvalget betragter erhvervsskov som mere værdifuld end naturskov. |
| --- | --- |

3.6

Da de fældede mængder er mindre end tilvæksten, forbliver næsten 40 % af tilvæksten i de nuværende erhvervsskove uudnyttet. EU-27-medlemsstaternes trækapital er også vokset løbende i de sidste 50 år. Træbestandens samlede volumen er på ca. 30 mia. m3, hvilket svarer til 9,8 mia. ton CO2. En del af den CO2, der er bundet til træbestanden, lagres i jordbunden, men på grund af manglende forskning er der ikke nogen omfattende vurdering i Europa af jordbundens andel af CO2-bindingen. Hvad angår CO2-binding er der en vigtig forskel på erhvervsskov og naturskov: Naturskov er i sin »endelige« tilstand i klimabeskyttelseshenseende et rent kulstoflager, hvor der er balance mellem CO2-binding (ny biomasse) og CO2-frigivelse (nedbrydning af biomasse). I erhvervsskov medfører fjernelsen af træ, at der hele tiden opstår nye muligheder for yderligere CO2-binding. EØSU skal understrege, at udvalget med denne konstatering ikke ønsker at give udtryk for, at udvalget betragter erhvervsskov som mere værdifuld end naturskov.

3

2

2

2

2

2

2

2

| 3.7 | Det er vigtigt at undersøge de europæiske skoves potentiale, hvad angår skovning og andre anvendelsesformål, så man kan forstå og vurdere CO2-bindingen, produktionen af skovbioenergi og CO2's kredsløb, når det bindes til træprodukter. Der findes for øjeblikket ingen sammenhængende oversigt over hugstpotentialet i EU-27. Flere stater har nationale skovbrugsprogrammer, som udstikker de forskellige hugstmuligheder under hensyntagen til behovet for at beskytte skovene, biodiversiteten og andre multifunktionelle behov. |
| --- | --- |

3.7

Det er vigtigt at undersøge de europæiske skoves potentiale, hvad angår skovning og andre anvendelsesformål, så man kan forstå og vurdere CO2-bindingen, produktionen af skovbioenergi og CO2's kredsløb, når det bindes til træprodukter. Der findes for øjeblikket ingen sammenhængende oversigt over hugstpotentialet i EU-27. Flere stater har nationale skovbrugsprogrammer, som udstikker de forskellige hugstmuligheder under hensyntagen til behovet for at beskytte skovene, biodiversiteten og andre multifunktionelle behov.

2

2

4.   Klimaændringernes indvirkning på skovene

Klimaændringernes indvirkning på skovene

| 4.1 | Skovene optager CO2 fra atmosfæren og ændrer den til biomasse, hovedsagelig i form af træer, og frigiver samtidig ilt, som er afgørende for dyrs og menneskers overlevelse. Klimaændringerne, især stigningen i mængden af drivhusgasser i atmosfæren samt opvarmningen af klimaet, men også jordbundens ozonholdighed, nedfaldet af kvælstof og forsuringen af jordbunden, indebærer direkte eller efter en vis årrække en fare for skovenes sundhedstilstand, vækst og struktur. |
| --- | --- |

4.1

Skovene optager CO2 fra atmosfæren og ændrer den til biomasse, hovedsagelig i form af træer, og frigiver samtidig ilt, som er afgørende for dyrs og menneskers overlevelse. Klimaændringerne, især stigningen i mængden af drivhusgasser i atmosfæren samt opvarmningen af klimaet, men også jordbundens ozonholdighed, nedfaldet af kvælstof og forsuringen af jordbunden, indebærer direkte eller efter en vis årrække en fare for skovenes sundhedstilstand, vækst og struktur.

2

| 4.2 | Klimaændringerne påvirker skovene på to måder: Hvis klimaet for eksempel langsomt bliver varmere eller tørrere, vil træerne tilpasse sig hertil. Denne tilpasning er gradvis, og dens udvikling og foranstaltninger til at påvirke den kan planlægges. De mest alvorlige umiddelbare trusler mod skovenes udvikling kommer fra det ekstreme vejrlig. De tidsserier, der er blevet indsamlet siden 1850, viser en klar stigning i stormskader i løbet af de sidste 20 år i Europa. Tilsvarende har der inden for det sidste årti været mange skovbrande i Middelhavslandene. Forekomsten af ekstremt vejrlig er umuligt at forudsige, men man kan forberede sig ved hjælp af foregribende planlægning. |
| --- | --- |

4.2

Klimaændringerne påvirker skovene på to måder: Hvis klimaet for eksempel langsomt bliver varmere eller tørrere, vil træerne tilpasse sig hertil. Denne tilpasning er gradvis, og dens udvikling og foranstaltninger til at påvirke den kan planlægges. De mest alvorlige umiddelbare trusler mod skovenes udvikling kommer fra det ekstreme vejrlig. De tidsserier, der er blevet indsamlet siden 1850, viser en klar stigning i stormskader i løbet af de sidste 20 år i Europa. Tilsvarende har der inden for det sidste årti været mange skovbrande i Middelhavslandene. Forekomsten af ekstremt vejrlig er umuligt at forudsige, men man kan forberede sig ved hjælp af foregribende planlægning.

| 4.3 | Hvis de nuværende erhvervsskove ikke i tilstrækkeligt omfang tilpasser sig klimaets gradvise ændring, vil konsekvensen bl.a. være en svækkelse af træernes livskraft, faldende produktionsevne, de enkelte træer vil dø, træernes evne til at konkurrere vil svækkes og der vil være en øget forekomst af de sygdomme og skadelige insekter, som er skyld heri, og fordelingen af træarter vil ændres. Der er også en fare for, at træerne ikke kan tilpasse sig i de nordlige områder, fordi deres vækstrytme ændres som følge af den længere vækstperiode, og at de ikke i tilstrækkeligt omfang kan tilpasse sig hvileperioden, dvs. vinterperioden. Som følge af ekstreme vejrfænomener, f.eks. tørke, skovbrand, storm, sneskader, kan der blive tale om udbredt trædød, genplantning kan blive forhindret og dødt træmateriale kan forårsage en masseudbredelse af skovskadedyr til de omgivende sunde skove. |
| --- | --- |

4.3

Hvis de nuværende erhvervsskove ikke i tilstrækkeligt omfang tilpasser sig klimaets gradvise ændring, vil konsekvensen bl.a. være en svækkelse af træernes livskraft, faldende produktionsevne, de enkelte træer vil dø, træernes evne til at konkurrere vil svækkes og der vil være en øget forekomst af de sygdomme og skadelige insekter, som er skyld heri, og fordelingen af træarter vil ændres. Der er også en fare for, at træerne ikke kan tilpasse sig i de nordlige områder, fordi deres vækstrytme ændres som følge af den længere vækstperiode, og at de ikke i tilstrækkeligt omfang kan tilpasse sig hvileperioden, dvs. vinterperioden. Som følge af ekstreme vejrfænomener, f.eks. tørke, skovbrand, storm, sneskader, kan der blive tale om udbredt trædød, genplantning kan blive forhindret og dødt træmateriale kan forårsage en masseudbredelse af skovskadedyr til de omgivende sunde skove.

| 4.4 | Klimaændringerne påvirker forskellige vegetationsbælter på forskellige måder. De vigtigste virkninger i Europas vegetationsbælter og lande (de nordlige områder, det tempererede bælte, Middelhavsbæltet og de alpine områder og polarområderne) forventes at være følgende:






  — | I Middelhavsområdet vil de tørre og varme perioder sandsynligvis blive længere, hvilket vil føre til en mangel på ferskvand og øgede risici for skovbrand og ørkendannelse. |
| --- | --- | --- |

4.4

Klimaændringerne påvirker forskellige vegetationsbælter på forskellige måder. De vigtigste virkninger i Europas vegetationsbælter og lande (de nordlige områder, det tempererede bælte, Middelhavsbæltet og de alpine områder og polarområderne) forventes at være følgende:

—

I Middelhavsområdet vil de tørre og varme perioder sandsynligvis blive længere, hvilket vil føre til en mangel på ferskvand og øgede risici for skovbrand og ørkendannelse.

| — | I Centraleuropa vil vækstperioden blive længere. Skovvæksten vil eventuelt stige. Andelen af løvtræer vil formentlig blive større. Nedbørsmængden vil mindske og tørke vil forekomme. Ekstremt vejrlig, især stormskader vil blive mere almindelige. |
| --- | --- |

—

I Centraleuropa vil vækstperioden blive længere. Skovvæksten vil eventuelt stige. Andelen af løvtræer vil formentlig blive større. Nedbørsmængden vil mindske og tørke vil forekomme. Ekstremt vejrlig, især stormskader vil blive mere almindelige.

| — | I det nordlige grantræsbælte vil vækstperioden blive forlænget. Skovtilvæksten vil øge. Stormskader vil blive mere almindelige. Endelig vurderes skadelige insekter fra det tempererede bælte at ville sprede sig nordpå og eventuelt forårsage masseødelæggelse. |
| --- | --- |

—

I det nordlige grantræsbælte vil vækstperioden blive forlænget. Skovtilvæksten vil øge. Stormskader vil blive mere almindelige. Endelig vurderes skadelige insekter fra det tempererede bælte at ville sprede sig nordpå og eventuelt forårsage masseødelæggelse.

I de alpine skove i bjergområderne og i skovene i de nordlige og polare områder kan klimaændringerne føre til, at skovgrænsen rykker højere op eller længere mod nord og at bestemte arter gradvist uddør.

5.   Skovforvaltning og dets tilpasning til klimaændringerne

Skovforvaltning og dets tilpasning til klimaændringerne

| 5.1 | God skovforvaltning er det vigtigste redskab til at sikre, at skovene kan tilpasse sig klimaændringerne. Skovforvaltningen bør sætte fokus på foregribende tiltag, f.eks. identificering af døende træer og fjernelse af disse i tide samt at fjerne træmateriale, der kan udgøre en skovbrandsrisiko. Knowhow om skovforvaltningens betydning for tilpasning til klimaændringerne må udbredes blandt befolkningen, skovejere samt de ansvarlige for skovforvaltningen. Hovedparten af EU’s skove passes kontinuerlig og bevarer derved et højt produktionsniveau og stor livskraft. Eventuelle tilpasningsforanstaltninger bør allerede træffes nu og løbende, da der i skovbruget er behov for langsigtede overvejelser som følge af en omdriftstid på 15-150 år. |
| --- | --- |

5.1

God skovforvaltning er det vigtigste redskab til at sikre, at skovene kan tilpasse sig klimaændringerne. Skovforvaltningen bør sætte fokus på foregribende tiltag, f.eks. identificering af døende træer og fjernelse af disse i tide samt at fjerne træmateriale, der kan udgøre en skovbrandsrisiko. Knowhow om skovforvaltningens betydning for tilpasning til klimaændringerne må udbredes blandt befolkningen, skovejere samt de ansvarlige for skovforvaltningen. Hovedparten af EU’s skove passes kontinuerlig og bevarer derved et højt produktionsniveau og stor livskraft. Eventuelle tilpasningsforanstaltninger bør allerede træffes nu og løbende, da der i skovbruget er behov for langsigtede overvejelser som følge af en omdriftstid på 15-150 år.

| 5.2 | Ved skovfornyelsen bør der vælges passende træsorter til hver enkelt vækstplads. Hjemmehørende træsorter bør have forrang, da vegetationsområdernes endemiske træsorter har bedre forudsætninger end andre til at tilpasse sig de lokale klimaændringer ved hjælp af deres genmateriale. Blandskove bør også anvendes, for med deres hjælp vil de farer, der truer skovene, blive mindre og blive fordelt på flere forskellige træsorter med forskellige egenskaber. |
| --- | --- |

5.2

Ved skovfornyelsen bør der vælges passende træsorter til hver enkelt vækstplads. Hjemmehørende træsorter bør have forrang, da vegetationsområdernes endemiske træsorter har bedre forudsætninger end andre til at tilpasse sig de lokale klimaændringer ved hjælp af deres genmateriale. Blandskove bør også anvendes, for med deres hjælp vil de farer, der truer skovene, blive mindre og blive fordelt på flere forskellige træsorter med forskellige egenskaber.

| 5.3 | Nåleskove med en enkelt art, der er etableret uden for deres naturlige vækstområder, bør søges genskabt for at få en artsfordeling, der ligner den oprindelige. Skove med én art har ofte lavere modstandsdygtighed end blandingsskove over for storme og efterfølgende insektskader. |
| --- | --- |

5.3

Nåleskove med en enkelt art, der er etableret uden for deres naturlige vækstområder, bør søges genskabt for at få en artsfordeling, der ligner den oprindelige. Skove med én art har ofte lavere modstandsdygtighed end blandingsskove over for storme og efterfølgende insektskader.

| 5.4 | Det er nødvendigt at udarbejde beredskabsplaner inden for skovforvaltningen, finansieringsalternativer til at dække skaderne og operationelle modeller, så industrien er forberedt på skadevirkningerne af pludseligt og ekstremt vejrlig, der skyldes klimaændringerne og de skader, de påfører skovene. Risikoområder, hvor det er sandsynligt, at sådanne ekstreme vejrfænomener vil forekomme, bør kortlægges. Operationelle modeller bør også udarbejdes med henblik på at håndtere et pludseligt fald i skovhugsten og for at sikre, at markedet for tømmer fungerer gnidningsløst. |
| --- | --- |

5.4

Det er nødvendigt at udarbejde beredskabsplaner inden for skovforvaltningen, finansieringsalternativer til at dække skaderne og operationelle modeller, så industrien er forberedt på skadevirkningerne af pludseligt og ekstremt vejrlig, der skyldes klimaændringerne og de skader, de påfører skovene. Risikoområder, hvor det er sandsynligt, at sådanne ekstreme vejrfænomener vil forekomme, bør kortlægges. Operationelle modeller bør også udarbejdes med henblik på at håndtere et pludseligt fald i skovhugsten og for at sikre, at markedet for tømmer fungerer gnidningsløst.

| 5.5 | Klimaændringerne og den internationale handel med plantematerialer øger udbredelsen af fremmede arter og planteskadedyr. EU's plantebeskyttelsesdirektiv indeholder bestemmelser om bekæmpelse af skadelige planteskadedyr, om forebyggelse af spredningen af parasitter og om kravene vedrørende den internationale handel med tømmer og frøplanter. For at forebygge spredning af de mest skadelige træskadedyr (f.eks. fyrretræsnematoden) og sikre sunde skove har EU-området brug for plantebeskyttelsesbestemmelser, som er tilstrækkelig stramme samt effektiv overvågning. Der er brug for nationale strategier og programmer til at bekæmpe fremmede skadedyr. |
| --- | --- |

5.5

Klimaændringerne og den internationale handel med plantematerialer øger udbredelsen af fremmede arter og planteskadedyr. EU's plantebeskyttelsesdirektiv indeholder bestemmelser om bekæmpelse af skadelige planteskadedyr, om forebyggelse af spredningen af parasitter og om kravene vedrørende den internationale handel med tømmer og frøplanter. For at forebygge spredning af de mest skadelige træskadedyr (f.eks. fyrretræsnematoden) og sikre sunde skove har EU-området brug for plantebeskyttelsesbestemmelser, som er tilstrækkelig stramme samt effektiv overvågning. Der er brug for nationale strategier og programmer til at bekæmpe fremmede skadedyr.

| 5.6 | Skovforvaltning er ikke nødvendigvis i modstrid med biodiversitetsmålene. Forvaltningen af de »halvnaturlige« erhvervsskove bør tage hensyn til biodiversiteten ved at lade råddent træ og intakte mikrobiotoper ligge i erhvervsskovene for at bevare levende organismer. Flere af EU's medlemsstater yder finansiel støtte til private skovejere, som frivilligt påtager sig at beskytte dem, som en foranstaltning til at fremme biodiversiteten. Skovcertificeringsordninger kræver også, at der i skovforvaltningen tages hensyn til kriterier for skovbiodiversitet. |
| --- | --- |

5.6

Skovforvaltning er ikke nødvendigvis i modstrid med biodiversitetsmålene. Forvaltningen af de »halvnaturlige« erhvervsskove bør tage hensyn til biodiversiteten ved at lade råddent træ og intakte mikrobiotoper ligge i erhvervsskovene for at bevare levende organismer. Flere af EU's medlemsstater yder finansiel støtte til private skovejere, som frivilligt påtager sig at beskytte dem, som en foranstaltning til at fremme biodiversiteten. Skovcertificeringsordninger kræver også, at der i skovforvaltningen tages hensyn til kriterier for skovbiodiversitet.

| 5.7 | For øjeblikket indeholder Europas erhvervsskove en meget stor mængde stående eller nedfalden halvråddent træ, der fungerer som CO2-lager og samtidig er et nødvendigt levende miljø for organismer. Den gennemsnitlige mængde af råddent træ er 10m3/ha. Forekomsten af store mængder råddent træ kan fremme en masseudbredelse af træskadedyr eller store skovbrande. Biodiversitetsfordelene er imidlertid betydelige, og det er derfor vigtigt, at det rådne træ ikke fjernes fra det sted, hvor det tidligere voksede, f.eks. i forbindelse med indsamling af træ til brændsel. |
| --- | --- |

5.7

For øjeblikket indeholder Europas erhvervsskove en meget stor mængde stående eller nedfalden halvråddent træ, der fungerer som CO2-lager og samtidig er et nødvendigt levende miljø for organismer. Den gennemsnitlige mængde af råddent træ er 10m3/ha. Forekomsten af store mængder råddent træ kan fremme en masseudbredelse af træskadedyr eller store skovbrande. Biodiversitetsfordelene er imidlertid betydelige, og det er derfor vigtigt, at det rådne træ ikke fjernes fra det sted, hvor det tidligere voksede, f.eks. i forbindelse med indsamling af træ til brændsel.

2

3

| 5.8 | Naturskovene og de fredede områder er nødvendige for at bevare biodiversiteten. Hvad CO2-binding angår, ændrer naturskoven sig i løbet af sin livscyklus fra CO2-dræn til CO2-lager. Når man overgår fra aktiv forvaltning af skovene til fuldstændig beskyttelse, reduceres det areal, der er egnet til plantning af skov, hvilket kan øge mængden af CO2, der er lagret i skovene, og især udgøre en kilde til træprodukter, som kompenserer for andre former for energi og andre materialer. |
| --- | --- |

5.8

Naturskovene og de fredede områder er nødvendige for at bevare biodiversiteten. Hvad CO2-binding angår, ændrer naturskoven sig i løbet af sin livscyklus fra CO2-dræn til CO2-lager. Når man overgår fra aktiv forvaltning af skovene til fuldstændig beskyttelse, reduceres det areal, der er egnet til plantning af skov, hvilket kan øge mængden af CO2, der er lagret i skovene, og især udgøre en kilde til træprodukter, som kompenserer for andre former for energi og andre materialer.

2

2

2

2

| 5.9 | Integreret beskyttelse (råddent træ og små biotoper) i forbindelse med kommerciel skovforvaltning er mere effektiv til bekæmpelse af klimaændringerne end omfattende skovbeskyttelse. |
| --- | --- |

5.9

Integreret beskyttelse (råddent træ og små biotoper) i forbindelse med kommerciel skovforvaltning er mere effektiv til bekæmpelse af klimaændringerne end omfattende skovbeskyttelse.

6.   Træprodukter som et middel til at opbremse klimaændringerne

Træprodukter som et middel til at opbremse klimaændringerne

| 6.1 | Skovene påvirker klimaændringerne på fire måder i form af træets vækst- og forædlingskæde:






  — | Skovene binder under deres vækst CO2 fra atmosfæren til deres biomasse og jordbunden. |
| --- | --- | --- |

6.1

Skovene påvirker klimaændringerne på fire måder i form af træets vækst- og forædlingskæde:

—

Skovene binder under deres vækst CO2 fra atmosfæren til deres biomasse og jordbunden.

2

| — | Træprodukter fungerer som CO2-lager. |
| --- | --- |

—

Træprodukter fungerer som CO2-lager.

2

| — | Energiudnyttelse af træ mindsker anvendelsen af fossile brændstoffer og derved udledningen af drivhusgasser. |
| --- | --- |

—

Energiudnyttelse af træ mindsker anvendelsen af fossile brændstoffer og derved udledningen af drivhusgasser.

| — | Anvendelse af træ i bygninger og møbler mindsker indirekte udledningen af fossile brændstoffer, da træet erstatter ikke-fornybare materialer som beton, hvis fremstilling kræver mere energi og forårsager større udledninger end træ. |
| --- | --- |

—

Anvendelse af træ i bygninger og møbler mindsker indirekte udledningen af fossile brændstoffer, da træet erstatter ikke-fornybare materialer som beton, hvis fremstilling kræver mere energi og forårsager større udledninger end træ.

| 6.2 | Allerede gennem flere årtier har de europæiske skove fungeret som CO2-dræn og på grund af mindre skovhugst opbremset stigningen i atmosfærens CO2-holdighed. Erhvervsskovene kan ikke blive ved med dette i al uendelighed, for når væksten kulminerer, ophører skovene med at lagre CO2. Erhvervsskovene skal derfor passes kontinuerligt. |
| --- | --- |

6.2

Allerede gennem flere årtier har de europæiske skove fungeret som CO2-dræn og på grund af mindre skovhugst opbremset stigningen i atmosfærens CO2-holdighed. Erhvervsskovene kan ikke blive ved med dette i al uendelighed, for når væksten kulminerer, ophører skovene med at lagre CO2. Erhvervsskovene skal derfor passes kontinuerligt.

2

2

2

| 6.3 | Den kompenserede virkning af træprodukter til materialeanvendelse (HWP) (7) spiller en vigtig rolle for at bekæmpe klimaændringerne. CO2 overføres og oplagres i træprodukter som papir, møbler, træpaneler og træbygninger og fjernes fra atmosfæren, eksempelvis i form af et træhus, i op til flere århundreder. Ved deres livscyklus' afslutning kan træprodukterne genvindes og brændes for at producere energi. CO2-rapportering om træprodukter er fortsat frivilligt i Kyoto-aftalens drivhusgasregnskaber, og rapporteringen er fortsat ufuldstændig, til dels fordi der tages hensyn til international handel. |
| --- | --- |

6.3

Den kompenserede virkning af træprodukter til materialeanvendelse (HWP) (7) spiller en vigtig rolle for at bekæmpe klimaændringerne. CO2 overføres og oplagres i træprodukter som papir, møbler, træpaneler og træbygninger og fjernes fra atmosfæren, eksempelvis i form af et træhus, i op til flere århundreder. Ved deres livscyklus' afslutning kan træprodukterne genvindes og brændes for at producere energi. CO2-rapportering om træprodukter er fortsat frivilligt i Kyoto-aftalens drivhusgasregnskaber, og rapporteringen er fortsat ufuldstændig, til dels fordi der tages hensyn til international handel.

7

2

2

| 6.4 | Nuværende databaser, både nationale og internationale, gør det muligt at beregne træprodukters CO2-lagringskapacitet. Regnskabsreglerne udvikles, så de kan anvendes i CO2-regnskaberne for skovene. EU bør fremlægge et forslag på klimakonferencen i København i 2009 om, at det skal gøres obligatorisk at rapportere, hvor stor en mængde CO2 der er lagret i træprodukter, i forbindelse med CO2-regnskaberne i perioden efter Kyoto fra og med 2012. |
| --- | --- |

6.4

Nuværende databaser, både nationale og internationale, gør det muligt at beregne træprodukters CO2-lagringskapacitet. Regnskabsreglerne udvikles, så de kan anvendes i CO2-regnskaberne for skovene. EU bør fremlægge et forslag på klimakonferencen i København i 2009 om, at det skal gøres obligatorisk at rapportere, hvor stor en mængde CO2 der er lagret i træprodukter, i forbindelse med CO2-regnskaberne i perioden efter Kyoto fra og med 2012.

2

2

2

2

| 6.5 | Inkludering af træprodukters CO2-lagringskapacitet i CO2-regnskaberne kan give skovindustrien et yderligere incitament til at forvalte skovene på en miljøvenlig og effektiv måde. En kontinuerlig skovforvaltning er af stor betydning, hvis skovene fortsat skal være livskraftige trods klimaændringernes skadevirkninger. |
| --- | --- |

6.5

Inkludering af træprodukters CO2-lagringskapacitet i CO2-regnskaberne kan give skovindustrien et yderligere incitament til at forvalte skovene på en miljøvenlig og effektiv måde. En kontinuerlig skovforvaltning er af stor betydning, hvis skovene fortsat skal være livskraftige trods klimaændringernes skadevirkninger.

2

2

7.   Træ til byggeri

Træ til byggeri

| 7.1 | Byggesektoren spiller en stor rolle i bekæmpelsen af klimaændringerne, da 40-50 % af primærenergien på verdensplan anvendes til bygninger og opvarmning og nedkøling (8) af disse. Næsten 40 % af CO2-udledninger skønnes at stamme fra fremstillingen af byggematerialer, byggeaktiviteter samt brugen af bygninger.
  Det samlede energiforbrug i EU 27 var i 2005 på 1 170,2 Mtoe. Heraf stod industrien for 28 %, transportsektoren for 30,9 % og husholdningerne for 41,1 %. 8 % af CO2-udledningerne stammer fra opvarmningen og nedkølingen af bygninger. En betydelig del af disse CO2-udledninger kan undgås med professionelle konstruktioner og nye løsninger samt ved at øge andelen af træ i konstruktionen. |
| --- | --- |

7.1

Byggesektoren spiller en stor rolle i bekæmpelsen af klimaændringerne, da 40-50 % af primærenergien på verdensplan anvendes til bygninger og opvarmning og nedkøling (8) af disse. Næsten 40 % af CO2-udledninger skønnes at stamme fra fremstillingen af byggematerialer, byggeaktiviteter samt brugen af bygninger.

8

2

Det samlede energiforbrug i EU 27 var i 2005 på 1 170,2 Mtoe. Heraf stod industrien for 28 %, transportsektoren for 30,9 % og husholdningerne for 41,1 %. 8 % af CO2-udledningerne stammer fra opvarmningen og nedkølingen af bygninger. En betydelig del af disse CO2-udledninger kan undgås med professionelle konstruktioner og nye løsninger samt ved at øge andelen af træ i konstruktionen.

2

2

| 7.2 | Træ er et lavenergi-, vedvarende og CO2-neutralt byggemateriale gennem hele sin livscyklus. Der findes intet andet almindeligt byggemateriale, der kan produceres med mindre energi end træ. Ved at bruge en kubikmeter træ som alternativ til andre byggematerialer mindskes CO2-udledningerne i atmosfæren med gennemsnitligt 1,1 ton. |
| --- | --- |

7.2

Træ er et lavenergi-, vedvarende og CO2-neutralt byggemateriale gennem hele sin livscyklus. Der findes intet andet almindeligt byggemateriale, der kan produceres med mindre energi end træ. Ved at bruge en kubikmeter træ som alternativ til andre byggematerialer mindskes CO2-udledningerne i atmosfæren med gennemsnitligt 1,1 ton.

2

2

| 7.3 | Det er manglen på ensartede standarder, regler og certificeringskriterier, der begrænser opførelsen af flere træbygninger internationalt og brugen af træ i byggeri. Byggebranchen bør have adgang til analyser af produkters livscyklus og udledning af drivhusgasser, baseret på videnskabelige beregninger, så den kan sammenligne forskellige materialer på et uvildigt grundlag. EU-medlemsstaternes regeringer bør i deres træindkøbspolitik integrere træmaterialer, der opfylder kriterierne for »grøn konstruktion«, og i langt større grad udstrækning anvende skovcertificeringskrav, som er forenelige med det internationale koncept om bæredygtighed. |
| --- | --- |

7.3

Det er manglen på ensartede standarder, regler og certificeringskriterier, der begrænser opførelsen af flere træbygninger internationalt og brugen af træ i byggeri. Byggebranchen bør have adgang til analyser af produkters livscyklus og udledning af drivhusgasser, baseret på videnskabelige beregninger, så den kan sammenligne forskellige materialer på et uvildigt grundlag. EU-medlemsstaternes regeringer bør i deres træindkøbspolitik integrere træmaterialer, der opfylder kriterierne for »grøn konstruktion«, og i langt større grad udstrækning anvende skovcertificeringskrav, som er forenelige med det internationale koncept om bæredygtighed.

8.   Skovbioenergi

Skovbioenergi

| 8.1 | Skovbiomasse er den vigtigste, umiddelbart tilgængelige vedvarende resurse til bioenergi i Europa og anvendes på tre måder:






  — | Til produktion af varme og industriel damp |
| --- | --- | --- |

8.1

Skovbiomasse er den vigtigste, umiddelbart tilgængelige vedvarende resurse til bioenergi i Europa og anvendes på tre måder:

—

Til produktion af varme og industriel damp

| — | Til elproduktion |
| --- | --- |

—

Til elproduktion

| — | Til biobrændsel til transport. |
| --- | --- |

—

Til biobrændsel til transport.

Varme- og elproduktion samt kombineret varme- og elproduktion baseret på skovbiomasse er vokset meget hurtigt i løbet af de seneste år i Europa. Varme og el produceres til individuelle parcelhuse og i varme- eller varme- og el-anlæg af forskellig størrelse til skoler, offentlige virksomheder, hospitaler, landbysamfund eller byer. Teknologien til at producere biobrændsel fra skovbiomasse og træråvarer er stadig i forsøgs- og udviklingsfasen, og yderligere investeringer er nødvendige. Biomassepyrolyse, som producerer kul, der er egnet til brug som jordbundsforbedringsmateriale, er en ny mulighed for at forbedre træs energiværdi og jordbundens effektivitet som CO2-dræn.

2

| 8.2 | I 2006 udgjorde energi produceret fra vedvarende energikilder i EU-25110 mio. tons, hvilket svarer til ca. 14 % af energiforbruget (Eurostat 2008). Hovedparten (65 %) af den vedvarende energi blev produceret med biomasse, hovedsagelig (60 %) skovenergi. Skovenergiens andel i det samlede energiforbrug varierer betydeligt mellem EU-27's medlemsstater. |
| --- | --- |

8.2

I 2006 udgjorde energi produceret fra vedvarende energikilder i EU-25110 mio. tons, hvilket svarer til ca. 14 % af energiforbruget (Eurostat 2008). Hovedparten (65 %) af den vedvarende energi blev produceret med biomasse, hovedsagelig (60 %) skovenergi. Skovenergiens andel i det samlede energiforbrug varierer betydeligt mellem EU-27's medlemsstater.

| 8.3 | Træbiobrændsel fra skovene omfatter skovflis, brændestykker, briketter, træ fra stubbe og rødder, trækul, trægas og hurtigt voksende energitræarter som f.eks. pil. Skovindustriens biprodukter (industrielle affaldsvæsker og affaldstræ som f.eks. sortlud, bark, savsmuld, procesaffald og genvundet træ) rummer et stort energipotentiale og bruges til varme- og elproduktion, især i den integrerede skovindustri. Brugen af biprodukter og genvundet træ til energiformål kan udgøre 30-50 procent af brugen af rundtømmer. |
| --- | --- |

8.3

Træbiobrændsel fra skovene omfatter skovflis, brændestykker, briketter, træ fra stubbe og rødder, trækul, trægas og hurtigt voksende energitræarter som f.eks. pil. Skovindustriens biprodukter (industrielle affaldsvæsker og affaldstræ som f.eks. sortlud, bark, savsmuld, procesaffald og genvundet træ) rummer et stort energipotentiale og bruges til varme- og elproduktion, især i den integrerede skovindustri. Brugen af biprodukter og genvundet træ til energiformål kan udgøre 30-50 procent af brugen af rundtømmer.

| 8.4 | Anvendelsen af skovbioenergi kan øges betydeligt i Europa fra det nuværende niveau. Ifølge indledende skøn kan der potentielt høstes 100-200 mio. kubikmeter skovbiomasse i Europa om året, idet der skal tages hensyn til, at skovningen ikke må udgøre en trussel mod miljøet, skovenes biodiversitet og fredede områder. Mængden af skovbiomasse, der høstes særskilt og i forbindelse med fældning af rundtømmer, anslås i dag til ca. 10-15 % af høstpotentialet. |
| --- | --- |

8.4

Anvendelsen af skovbioenergi kan øges betydeligt i Europa fra det nuværende niveau. Ifølge indledende skøn kan der potentielt høstes 100-200 mio. kubikmeter skovbiomasse i Europa om året, idet der skal tages hensyn til, at skovningen ikke må udgøre en trussel mod miljøet, skovenes biodiversitet og fredede områder. Mængden af skovbiomasse, der høstes særskilt og i forbindelse med fældning af rundtømmer, anslås i dag til ca. 10-15 % af høstpotentialet.

| 8.5 | Den øgede brug af skovbiomasse skaber nye muligheder, ikke kun for skovejerne, ved at bane vej for et større tømmermarked og priskonkurrence, men også for savværksindustrien, ved at tilbyde et større marked for dens biprodukter. En god efterspørgsel efter skovbiomasse kan føre til ændringer på rundtømmermarkedet ved at øge konkurrencen efter træråvarer mellem bioenergisektoren og industrier, der bruger stammetræ. Støtte til slutforbrugerne, dvs. indfødningstariffer til produktion af »grøn energi«, er et vigtigt instrument til at udvikle forskellige bioenergistrategier, både på lokalt og regionalt plan. En forøgelse af bioenergien bør forblive en vigtig form for støtte til EU's regionaludvikling. |
| --- | --- |

8.5

Den øgede brug af skovbiomasse skaber nye muligheder, ikke kun for skovejerne, ved at bane vej for et større tømmermarked og priskonkurrence, men også for savværksindustrien, ved at tilbyde et større marked for dens biprodukter. En god efterspørgsel efter skovbiomasse kan føre til ændringer på rundtømmermarkedet ved at øge konkurrencen efter træråvarer mellem bioenergisektoren og industrier, der bruger stammetræ. Støtte til slutforbrugerne, dvs. indfødningstariffer til produktion af »grøn energi«, er et vigtigt instrument til at udvikle forskellige bioenergistrategier, både på lokalt og regionalt plan. En forøgelse af bioenergien bør forblive en vigtig form for støtte til EU's regionaludvikling.

| 8.6 | Markedet for træbrændsel og især brænde er hovedsagelig lokalt, men øget brug af træ til energiformål i EU vil skabe flere erhvervsaktiviteter og arbejdspladser på markedet for maskiner og udstyr. Til fremstillingen af træpiller, briketter og andre forarbejdede træbrændsler er der brug for særlige maskiner og udstyr. Energiproduktion kræver et betydeligt antal kedler og andet udstyr af høj økonomisk værdi og med stort vækstpotentiale. Øget brug af træbaseret energi skaber betydelige muligheder for at eksportere teknologien til tredjelande. |
| --- | --- |

8.6

Markedet for træbrændsel og især brænde er hovedsagelig lokalt, men øget brug af træ til energiformål i EU vil skabe flere erhvervsaktiviteter og arbejdspladser på markedet for maskiner og udstyr. Til fremstillingen af træpiller, briketter og andre forarbejdede træbrændsler er der brug for særlige maskiner og udstyr. Energiproduktion kræver et betydeligt antal kedler og andet udstyr af høj økonomisk værdi og med stort vækstpotentiale. Øget brug af træbaseret energi skaber betydelige muligheder for at eksportere teknologien til tredjelande.

| 8.7 | Arbejdet med at udarbejde standarder for bæredygtig biomasseproduktion er undervejs i forbindelse med EU's rammedirektiv om vedvarende energi. Standarderne er vigtige for at sikre bæredygtigt indkøb og bæredygtig produktion af skovbaseret bioenergi og garantere ensartede procedurer. Standarderne for bæredygtigt produceret skovbiomasse skal knyttes sammen med de fælleseuropæiske MCPFE-kriterier, så man undgår overflødigt arbejde og overlapninger. |
| --- | --- |

8.7

Arbejdet med at udarbejde standarder for bæredygtig biomasseproduktion er undervejs i forbindelse med EU's rammedirektiv om vedvarende energi. Standarderne er vigtige for at sikre bæredygtigt indkøb og bæredygtig produktion af skovbaseret bioenergi og garantere ensartede procedurer. Standarderne for bæredygtigt produceret skovbiomasse skal knyttes sammen med de fælleseuropæiske MCPFE-kriterier, så man undgår overflødigt arbejde og overlapninger.

9.   Skovpolitiske aspekter

Skovpolitiske aspekter

| 9.1 | Etablering af nye skove gennem plantning er en af de meste effektive måder at fjerne CO2 fra atmosfæren. EU bør støtte skovplantningsprojekter i udviklingslandene som led i sin udviklingspolitik, da klimaændringerne efter al sandsynlighed vil føre til voksende økonomisk ulighed mellem industrilandene og udviklingslandene. Plantningsprojekter bør ledsages af tilpasningsstrategier, som støtter kapacitetsopbygning, brugen af skove til forskellige formål og god forvaltningspraksis i udviklingslandene. EU bør også søge at forhindre ulovlig skovhugst i udviklingslandene og fremme bæredygtigt skovbrug og bistå landene med at udarbejde nationale skovbrugsprogrammer i samarbejde med andre sektorer. |
| --- | --- |

9.1

Etablering af nye skove gennem plantning er en af de meste effektive måder at fjerne CO2 fra atmosfæren. EU bør støtte skovplantningsprojekter i udviklingslandene som led i sin udviklingspolitik, da klimaændringerne efter al sandsynlighed vil føre til voksende økonomisk ulighed mellem industrilandene og udviklingslandene. Plantningsprojekter bør ledsages af tilpasningsstrategier, som støtter kapacitetsopbygning, brugen af skove til forskellige formål og god forvaltningspraksis i udviklingslandene. EU bør også søge at forhindre ulovlig skovhugst i udviklingslandene og fremme bæredygtigt skovbrug og bistå landene med at udarbejde nationale skovbrugsprogrammer i samarbejde med andre sektorer.

2

| 9.2 | Kyoto-protokollens CO2-balanceberegninger for ændret arealanvendelse indeholder ingen bestemmelser, hvad udviklingslandene angår, om at tage højde for reduktionen i CO2-udslip som følge af forebyggelsen af skovtab. Da skovtab øger CO2-udledningerne, bør EU støtte udviklingen og vedtagelsen af det såkaldte REDD-instrument, så det kan bruges til beregningen af drivhusgasser fra arealanvendelse i perioden efter Kyoto fra og med 2012. Det kræver, at der fastsættes en pris, som afspejler værdien af den akkumulerede CO2, så medlemsstaterne kan bruge emissionshandel til at øve en vis indflydelse med henblik på at forebygge tab af tropiske skove. |
| --- | --- |

9.2

Kyoto-protokollens CO2-balanceberegninger for ændret arealanvendelse indeholder ingen bestemmelser, hvad udviklingslandene angår, om at tage højde for reduktionen i CO2-udslip som følge af forebyggelsen af skovtab. Da skovtab øger CO2-udledningerne, bør EU støtte udviklingen og vedtagelsen af det såkaldte REDD-instrument, så det kan bruges til beregningen af drivhusgasser fra arealanvendelse i perioden efter Kyoto fra og med 2012. Det kræver, at der fastsættes en pris, som afspejler værdien af den akkumulerede CO2, så medlemsstaterne kan bruge emissionshandel til at øve en vis indflydelse med henblik på at forebygge tab af tropiske skove.

2

2

2

2

| 9.3 | EU har udviklet den såkaldte FLEGT-procedure (9), som har som mål at forhindre salg på EU-markedet af ulovligt fældet tømmer og ulovlige træprodukter. FLEGT-licenssystemet fremmer og støtter bæredygtig skovforvaltning i udviklingslandene og tilskynder medlemsstaterne og udviklingslandene til at arbejde tættere sammen. EU bør støtte videreudviklingen af FLEGT-systemet og dets globale udbredelse. Forebyggelse af ulovlig skovhugst vil mindske tabet af tropisk skov og den stigning i CO2-udledninger, som det medfører. Frivillige skovcertificeringsordninger som PEFC (10) og FSC (11) har også som mål at nedbringe den ulovlige skovhugst. |
| --- | --- |

9.3

EU har udviklet den såkaldte FLEGT-procedure (9), som har som mål at forhindre salg på EU-markedet af ulovligt fældet tømmer og ulovlige træprodukter. FLEGT-licenssystemet fremmer og støtter bæredygtig skovforvaltning i udviklingslandene og tilskynder medlemsstaterne og udviklingslandene til at arbejde tættere sammen. EU bør støtte videreudviklingen af FLEGT-systemet og dets globale udbredelse. Forebyggelse af ulovlig skovhugst vil mindske tabet af tropisk skov og den stigning i CO2-udledninger, som det medfører. Frivillige skovcertificeringsordninger som PEFC (10) og FSC (11) har også som mål at nedbringe den ulovlige skovhugst.

9

2

10

11

| 9.4 | Gennem internationale aftaler og organisationer som UNECE Timber Committee, FAO, Skovbrugskommissionen for Europa, EUROSTAT og Ministerkonference om beskyttelse af skovene i Europa bliver der allerede indsamlet data om de europæiske skovresurser, deres CO2-binding, CO2-cyklusen, skovenes biodiversitet, deres produkter og deres beskyttende virkninger. Ved udviklingen af fællesskabets overvågningssystemer lige som i det nye FutMon-projekt bør der gøres brug af nuværende og kommende nationale, fælleseuropæiske og globale overvågningssystemer, og landejerne må garanteres fuld databeskyttelse, når information behandles eller offentliggøres. EU bør anvende sine forskningsrammeprogrammer til at støtte yderligere forskning i disse områder og fremme dataoverførslen gennem både grundforskning og anvendt forskning og udviklingsprojekter. |
| --- | --- |

9.4

Gennem internationale aftaler og organisationer som UNECE Timber Committee, FAO, Skovbrugskommissionen for Europa, EUROSTAT og Ministerkonference om beskyttelse af skovene i Europa bliver der allerede indsamlet data om de europæiske skovresurser, deres CO2-binding, CO2-cyklusen, skovenes biodiversitet, deres produkter og deres beskyttende virkninger. Ved udviklingen af fællesskabets overvågningssystemer lige som i det nye FutMon-projekt bør der gøres brug af nuværende og kommende nationale, fælleseuropæiske og globale overvågningssystemer, og landejerne må garanteres fuld databeskyttelse, når information behandles eller offentliggøres. EU bør anvende sine forskningsrammeprogrammer til at støtte yderligere forskning i disse områder og fremme dataoverførslen gennem både grundforskning og anvendt forskning og udviklingsprojekter.

2

2

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  MCPFE = Ministerkonferencen om beskyttelse af de europæiske skove siden 1990.

1

(2)  REDD = Reduction Emissions from Deforestation and Forest Degradation.

2

(3)  Nabuurs, G.J. et.al. 2003. Temporal evolution of the European Forest sector carbon sink 1950-1999. Global Change Biology 9.

3

(4)  State of Europe's Forests 2007. The MCPFE Report on sustainable forest management in Europe. MCPFE, UNECE and FAO. Warszawa 2007, 247 s.

4

(5)  Definitioner: Urørt naturskov (undisturbed by man) indeholder forskellige træk af skovenes naturlige udviklingsforløb, f.eks. naturlige træsorter, aldersstruktur og råddent træ, og menneskelig påvirkning kan ikke spores. Plantager (plantation) = skov af udenlandske træsorter eller skov bestående af 1 eller 2 endemiske træsorter med træer af samme alder og regelmæssig tilplantning. Naturskovslignende skove (semi-natural) er alle de skove, som ikke er naturskove eller plantager. Denne definition anvendes i EU's RED-direktiv (punkt 72), som definerer skovområder, som kan forbedres med bæredygtig skovbiomasse (skovhugst er ikke tilladt i naturskovsområder [undisturbed / primary forest]. I alle andre skovområder er skovhugst tilladt).

5

undisturbed by man

plantation

semi-natural

undisturbed / primary forest

(6)  Kilde: ForeSTAT, FAO 2007.

6

(7)  HWP (høstede træprodukter) indeholder alt træmateriale (herunder bark), som fjernes fra træfældningspladsen. Kvas og andet materiale, der efterlades på træfældningspladsen, defineres som dødt organisk materiale og ikke som HWP (IPPC 2006 retningslinjer).

7

(8)  Kilde: UNECE/FAO Forest Products Annual Market Review 2007-2008 http://www.unece.org/tarde/timber/docs/fpama/2008 og http://www.iisd.ca/ymb/efw/20october.html.

8

(9)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet - Retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT) - Forslag TIL EU-handlingsplan, KOM(2003) 251 endelig; Kommissionens forordning (EF) nr. 1024/2008 af 17. oktober 2008 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2173/2005 om indførelse af en FLEGT-licensordning for import af træ til Det Europæiske Fællesskab, EUT L 277, 18.10.2008, s. 23-29.

9

(10)  PEFC = Programme for the endorsement of Forest Certification schemes; www.pefc.org.

10

(11)  FCS = Forest Stewardship Council.

11

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/9 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/9

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet (sonderende udtalelse)

2009/C 228/02

I brev af 27. juni 2008 anmode de den tjekkiske udenrigs- og Europaminister Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om i anledning af det tjekkiske EU-formandskab at udarbejde en sonderende udtalelse om:

»Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet« (sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU’s Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Henri MALOSSE til ordfører og Cristian PÎRVULESCU til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25 March 2009, mødet den 24 March 2009, med 160 stemmer for, 1 imod og 11 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Resumé og henstillinger

Resumé og henstillinger

| 1.1 | Denne sonderende udtalelse, som er et svar på en anmodning til EØSU fra det tjekkiske formandskab, og som fokuserer på forholdet mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne, formulerer en række anbefalinger. Disse retter sig mod både virksomheder, virksomhedssammenslutninger, de mange forskelligartede uddannelsesinstitutioner og EU og indvarsler en åbning mod social og civil dialog med alle de involverede institutioner og organisationer. |
| --- | --- |

1.1

Denne sonderende udtalelse, som er et svar på en anmodning til EØSU fra det tjekkiske formandskab, og som fokuserer på forholdet mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne, formulerer en række anbefalinger. Disse retter sig mod både virksomheder, virksomhedssammenslutninger, de mange forskelligartede uddannelsesinstitutioner og EU og indvarsler en åbning mod social og civil dialog med alle de involverede institutioner og organisationer.

| 1.2 | Den valgte strategi har baggrund i følgende elementer:






  — | Krisen, som stiller Europa over for nye eksterne og interne udfordringer, og som kommer til udtryk i realøkonomien i form af virksomhedslukninger og omstruktureringer samt en stor stigning i arbejdsløsheden. |
| --- | --- | --- |

1.2

Den valgte strategi har baggrund i følgende elementer:

—

Krisen, som stiller Europa over for nye eksterne og interne udfordringer, og som kommer til udtryk i realøkonomien i form af virksomhedslukninger og omstruktureringer samt en stor stigning i arbejdsløsheden.

| — | Strukturændringer med en betydelig social og økonomisk virkning, herunder befolkningens stadig højere gennemsnitsalder, konkurrencen fra de nye vækstøkonomier og udviklingen af nye teknologier, som kræver stadig tilpasning og fremsynethed, når det gælder behovet for nye kompetencer. |
| --- | --- |

—

Strukturændringer med en betydelig social og økonomisk virkning, herunder befolkningens stadig højere gennemsnitsalder, konkurrencen fra de nye vækstøkonomier og udviklingen af nye teknologier, som kræver stadig tilpasning og fremsynethed, når det gælder behovet for nye kompetencer.

| — | Behovene hos de personer og grupper, som risikerer udstødelse. Sårbare grupper er de mest udsatte i krisetider. Partnerskaberne bør fremme retfærdighed gennem udvikling af projekter, som tilgodeser integrationen af kvinder, unge, mindretal, handicappede og ældre medarbejdere på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

—

Behovene hos de personer og grupper, som risikerer udstødelse. Sårbare grupper er de mest udsatte i krisetider. Partnerskaberne bør fremme retfærdighed gennem udvikling af projekter, som tilgodeser integrationen af kvinder, unge, mindretal, handicappede og ældre medarbejdere på arbejdsmarkedet.

| 1.3 | Der fokuseres på flere forskellige metoder:






  — | En partnerskabskultur, der respekterer de grundlæggende forskellige opgaver, som varetages af henholdsvis erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner. |
| --- | --- | --- |

1.3

Der fokuseres på flere forskellige metoder:

—

En partnerskabskultur, der respekterer de grundlæggende forskellige opgaver, som varetages af henholdsvis erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner.

| — | En situation, hvor forbindelserne og partnerskaberne mellem uddannelsesinstitutionerne og erhvervslivet, hvis der ses bort fra de tekniske og erhvervsmæssige uddannelser, stadig er utilstrækkelige, og hvor de nødvendige midler og strategiske visioner ikke er til stede. |
| --- | --- |

—

En situation, hvor forbindelserne og partnerskaberne mellem uddannelsesinstitutionerne og erhvervslivet, hvis der ses bort fra de tekniske og erhvervsmæssige uddannelser, stadig er utilstrækkelige, og hvor de nødvendige midler og strategiske visioner ikke er til stede.

| — | Nødvendigheden af at finde den rette balance mellem en top-down og en bottom-up tilgang for alle de fremtidige initiativer. |
| --- | --- |

—

Nødvendigheden af at finde den rette balance mellem en top-down og en bottom-up tilgang for alle de fremtidige initiativer.

| — | Betydningen af personlige kontakter for opnåelsen af velfungerende partnerskaber. |
| --- | --- |

—

Betydningen af personlige kontakter for opnåelsen af velfungerende partnerskaber.

| — | Nødvendigheden af at behandle hele partnerskabsproblematikken i videre forstand mellem uddannelsesinstitutionerne (universiteter, erhvervsuddannelse, skoler osv.) og erhvervslivet (den private sektor, den offentlige sektor, NGO'er osv.) i forhold til tre forskellige niveauer:






  — | Grundskoleuddannelse, ungdomsuddannelse og videregående uddannelse |
| --- | --- | --- |

—

Nødvendigheden af at behandle hele partnerskabsproblematikken i videre forstand mellem uddannelsesinstitutionerne (universiteter, erhvervsuddannelse, skoler osv.) og erhvervslivet (den private sektor, den offentlige sektor, NGO'er osv.) i forhold til tre forskellige niveauer:

—

Grundskoleuddannelse, ungdomsuddannelse og videregående uddannelse

| — | Grundlæggende og videregående erhvervsuddannelse |
| --- | --- |

—

Grundlæggende og videregående erhvervsuddannelse

| — | Uddannelse af ingeniører og teknikere samt med henblik på innovation og forskning. |
| --- | --- |

—

Uddannelse af ingeniører og teknikere samt med henblik på innovation og forskning.

| — | En særlig indsats rettet mod de forskellige sektorer og de små og mellemstore virksomheder. I kraft af sin fleksibilitet er denne kategori af virksomheder faktisk en af de vigtigste kilder til jobskabelse i krisetider og spiller en særlig rolle, når det gælder udviklingen af iværksætterånd og kreativitet. |
| --- | --- |

—

En særlig indsats rettet mod de forskellige sektorer og de små og mellemstore virksomheder. I kraft af sin fleksibilitet er denne kategori af virksomheder faktisk en af de vigtigste kilder til jobskabelse i krisetider og spiller en særlig rolle, når det gælder udviklingen af iværksætterånd og kreativitet.

| — | Den rolle, som spilles af arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger samt af civilsamfundets organisationer som katalysatorer for projekter og synergieffekter til støtte for bæredygtige og dynamiske initiativer og strukturer. |
| --- | --- |

—

Den rolle, som spilles af arbejdsgiverorganisationer og fagforeninger samt af civilsamfundets organisationer som katalysatorer for projekter og synergieffekter til støtte for bæredygtige og dynamiske initiativer og strukturer.

En generel fremgangsmåde til fremme af en samarbejdsmodel mellem alle berørte aktører i et konkurrencepræget miljø.

En generel fremgangsmåde til fremme af en samarbejdsmodel mellem alle berørte aktører i et konkurrencepræget miljø.

| 1.4 | EØSU foreslår at skabe en ny ramme på EU-niveau for partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder med sigte på at drage nytte af fordelene ved den europæiske dimension, men også for at opnå fremgang i samfundet. EØSU anbefaler, at der iværksættes en EU-proces, som f.eks. kunne kaldes »Prag-processen« med reference til konferencen »Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet«, som afholdes i Prag den 6. og 7. april på initiativ af det tjekkiske EU-formandskab. Denne proces kunne tage form af en forholdsvis bred europæisk referenceramme, som ville gøre det muligt for aktørerne i marken at iværksætte innovative aktiviteter på lokalt og nationalt niveau, f.eks. ved at:






  — | Opfordre medlemslandene og andre offentlige myndigheder til som reaktion på den økonomiske krise og de vedvarende vanskeligheder på arbejdsmarkedet at investere mere i uddannelse generelt og i partnerskaber i særdeleshed. |
| --- | --- | --- |

1.4

EØSU foreslår at skabe en ny ramme på EU-niveau for partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder med sigte på at drage nytte af fordelene ved den europæiske dimension, men også for at opnå fremgang i samfundet. EØSU anbefaler, at der iværksættes en EU-proces, som f.eks. kunne kaldes »Prag-processen« med reference til konferencen »Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet«, som afholdes i Prag den 6. og 7. april på initiativ af det tjekkiske EU-formandskab. Denne proces kunne tage form af en forholdsvis bred europæisk referenceramme, som ville gøre det muligt for aktørerne i marken at iværksætte innovative aktiviteter på lokalt og nationalt niveau, f.eks. ved at:

—

Opfordre medlemslandene og andre offentlige myndigheder til som reaktion på den økonomiske krise og de vedvarende vanskeligheder på arbejdsmarkedet at investere mere i uddannelse generelt og i partnerskaber i særdeleshed.

| — | Opmuntre virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne til at indgå i nye former for partnerskaber med nyt indhold. |
| --- | --- |

—

Opmuntre virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne til at indgå i nye former for partnerskaber med nyt indhold.

| — | Sørge for udveksling af bedste praksis og skabe tekniske og økonomiske rammer, som gør det muligt at teste, vurdere og udbrede initiativerne på EU-plan. |
| --- | --- |

—

Sørge for udveksling af bedste praksis og skabe tekniske og økonomiske rammer, som gør det muligt at teste, vurdere og udbrede initiativerne på EU-plan.

| — | Udvikle fælles projekter (fælles referencerammer for uddannelser, netværk for skoler og initiativer, læreruddannelsen, formidlernetværk). |
| --- | --- |

—

Udvikle fælles projekter (fælles referencerammer for uddannelser, netværk for skoler og initiativer, læreruddannelsen, formidlernetværk).

| — | Fremme tværgående mobilitetsprogrammer for lærere, elever, skoler og arbejdsgiverorganisationer. |
| --- | --- |

—

Fremme tværgående mobilitetsprogrammer for lærere, elever, skoler og arbejdsgiverorganisationer.

| 1.5 | EØSU foreslår, at denne proces frem til 2013 finansieres af EU's strukturfonde og de eksisterende programmer (Leonardo, Grundtvig, Erasmus for studerende, Erasmus for lærlinge, Erasmus for iværksættere osv.), idet disse om nødvendigt tilpasses. ESF bør navnlig kunne gribe ind til fordel for grunduddannelsen. Efter 2013 kan der fremlægges et særskilt supplerende program. |
| --- | --- |

1.5

EØSU foreslår, at denne proces frem til 2013 finansieres af EU's strukturfonde og de eksisterende programmer (Leonardo, Grundtvig, Erasmus for studerende, Erasmus for lærlinge, Erasmus for iværksættere osv.), idet disse om nødvendigt tilpasses. ESF bør navnlig kunne gribe ind til fordel for grunduddannelsen. Efter 2013 kan der fremlægges et særskilt supplerende program.

2.   Nødvendigheden af og muligheden for partnerskaber mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne

Nødvendigheden af og muligheden for partnerskaber mellem erhvervslivet og uddannelsesinstitutionerne

| 2.1 | I hele Europa hænger udvikling og livskvalitet i høj grad sammen med det kulturelle og videnskabelige niveau, som igen afhænger af uddannelsessystemernes kvalitet. Det skal understreges, at partnerskabet mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner i Europa står over for en række udfordringer, der hænger sammen med:






  — | Det sociale plan, hvor efterspørgslen efter viden stiger eksplosivt. |
| --- | --- | --- |

2.1

I hele Europa hænger udvikling og livskvalitet i høj grad sammen med det kulturelle og videnskabelige niveau, som igen afhænger af uddannelsessystemernes kvalitet. Det skal understreges, at partnerskabet mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner i Europa står over for en række udfordringer, der hænger sammen med:

—

Det sociale plan, hvor efterspørgslen efter viden stiger eksplosivt.

| — | Det økonomiske plan, hvor antallet af discipliner, der skal undervises i for at leve op til erhvervslivets behov, er eksponentielt stigende. |
| --- | --- |

—

Det økonomiske plan, hvor antallet af discipliner, der skal undervises i for at leve op til erhvervslivets behov, er eksponentielt stigende.

| — | Det kulturelle plan, hvor behovene for fremme af de multikulturelle værdier bliver stadig mere komplekse. |
| --- | --- |

—

Det kulturelle plan, hvor behovene for fremme af de multikulturelle værdier bliver stadig mere komplekse.

Partnerskabet bør ligeledes integrere:

| — | Retten til undervisning og uddannelse for alle, og navnlig for så vidt angår almen dannelse på et så højt niveau som muligt, herunder indlæring af sprog og moderne kommunikationsteknikker. |
| --- | --- |

—

Retten til undervisning og uddannelse for alle, og navnlig for så vidt angår almen dannelse på et så højt niveau som muligt, herunder indlæring af sprog og moderne kommunikationsteknikker.

| — | Bekæmpelse af enhver form for udstødelse og forskelsbehandling samt respekt for mangfoldigheden i alle dens former. |
| --- | --- |

—

Bekæmpelse af enhver form for udstødelse og forskelsbehandling samt respekt for mangfoldigheden i alle dens former.

| — | Initiativ og kreativitet og alle positive værdier i forbindelse med skabelse af velstand og iværksætterånd. |
| --- | --- |

—

Initiativ og kreativitet og alle positive værdier i forbindelse med skabelse af velstand og iværksætterånd.

| — | En særlig opmærksomhed rettet mod individuelle tilfælde, især for så vidt angår specifikke grupper. |
| --- | --- |

—

En særlig opmærksomhed rettet mod individuelle tilfælde, især for så vidt angår specifikke grupper.

| 2.2 | Traditionelt har Europa satset på langsigtede prognoser for behovet for færdigheder. I en global økonomi præget af hurtige omskiftelser er det imidlertid nødvendigt, at uddannelsesinstitutionerne og erhvervslivet arbejder tættere sammen om erhvervslivets, og navnlig de små og mellemstore virksomheders, umiddelbare og fremtidige behov. |
| --- | --- |

2.2

Traditionelt har Europa satset på langsigtede prognoser for behovet for færdigheder. I en global økonomi præget af hurtige omskiftelser er det imidlertid nødvendigt, at uddannelsesinstitutionerne og erhvervslivet arbejder tættere sammen om erhvervslivets, og navnlig de små og mellemstore virksomheders, umiddelbare og fremtidige behov.

| 2.3 | I mange år har de tekniske uddannelser, både på gymnasialt og universitetsniveau, gjort særdeles positive erfaringer med partnerskaber, som har givet dem mulighed for at være i symbiose med det økonomiske miljø gennem en lang række formelle eller uformelle aftaler, som har knyttet uddannelsesinstitutionerne og virksomhederne sammen. Ud over bedste praksis, som man finder flere steder, er der store ambitioner om at opbygge varige partnerskaber, som respekterer parternes særskilte opgaver – særligt uddannelsesinstitutionernes ret til uafhængigt at udstede eksamensbeviser – og som samler kræfterne og talentet i et forsøg på at skabe synergi og sammen opfylde de økonomiske og sociale behov.
  Virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne efterstræber naturligvis forskellige mål, men ved at udvikle informationsudveksling, partnerskaber og fælles projekter, kan de få større succes med opfyldelsen af deres mål. I mange år, ja ligefrem i århundreder, har der i mange medlemslande været eksempler på vekseluddannelsessystemer, hvor læringen både sker i skolen og i virksomheden (Duale Ausbildung i Tyskland, apprentissage i Frankrig, apprenticeships i UK osv.). Vekseluddannelse har vist sig at give stor merværdi i form af varige, strukturerede og integrerede partnerskaber. |
| --- | --- |

2.3

I mange år har de tekniske uddannelser, både på gymnasialt og universitetsniveau, gjort særdeles positive erfaringer med partnerskaber, som har givet dem mulighed for at være i symbiose med det økonomiske miljø gennem en lang række formelle eller uformelle aftaler, som har knyttet uddannelsesinstitutionerne og virksomhederne sammen. Ud over bedste praksis, som man finder flere steder, er der store ambitioner om at opbygge varige partnerskaber, som respekterer parternes særskilte opgaver – særligt uddannelsesinstitutionernes ret til uafhængigt at udstede eksamensbeviser – og som samler kræfterne og talentet i et forsøg på at skabe synergi og sammen opfylde de økonomiske og sociale behov.

Virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne efterstræber naturligvis forskellige mål, men ved at udvikle informationsudveksling, partnerskaber og fælles projekter, kan de få større succes med opfyldelsen af deres mål. I mange år, ja ligefrem i århundreder, har der i mange medlemslande været eksempler på vekseluddannelsessystemer, hvor læringen både sker i skolen og i virksomheden (Duale Ausbildung i Tyskland, apprentissage i Frankrig, apprenticeships i UK osv.). Vekseluddannelse har vist sig at give stor merværdi i form af varige, strukturerede og integrerede partnerskaber.

| 2.4 | Ideelt set bidrager virksomhederne med en viden om markedsbehovene, både på kort og på længere sigt, og giver således mulighed for at målrette undervisnings- og uddannelsesudbudet bedre. Virksomhederne er et lager af viden, faglige kompetencer og tekniske midler. |
| --- | --- |

2.4

Ideelt set bidrager virksomhederne med en viden om markedsbehovene, både på kort og på længere sigt, og giver således mulighed for at målrette undervisnings- og uddannelsesudbudet bedre. Virksomhederne er et lager af viden, faglige kompetencer og tekniske midler.

| 2.5 | På samme måde finder man i uddannelsesverdenen en akkumulering af teknisk og videnskabelig viden, som vil kunne udnyttes i praksis, f.eks. i forbindelse med forberedelse til arbejdslivet og udvikling af nye uddannelsestilbud og –forløb. |
| --- | --- |

2.5

På samme måde finder man i uddannelsesverdenen en akkumulering af teknisk og videnskabelig viden, som vil kunne udnyttes i praksis, f.eks. i forbindelse med forberedelse til arbejdslivet og udvikling af nye uddannelsestilbud og –forløb.

3.   Udfordringer for virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne

Udfordringer for virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne

| 3.1 | Trods en lang række positive erfaringer er initiativerne til partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet stadig fåtallige og begrænser sig ofte til de tekniske og erhvervsmæssige uddannelser. I lyset af den økonomiske krise er det nødvendigt at »realisere potentialet i disse partnerskaber«, for hvis genopbygningen af økonomien skal lykkes, er det afgørende at uddannelserne tilpasses arbejdsmarkedets behov, og at kvalifikationer og menneskelige ressourcer udnyttes bedre. |
| --- | --- |

3.1

Trods en lang række positive erfaringer er initiativerne til partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet stadig fåtallige og begrænser sig ofte til de tekniske og erhvervsmæssige uddannelser. I lyset af den økonomiske krise er det nødvendigt at »realisere potentialet i disse partnerskaber«, for hvis genopbygningen af økonomien skal lykkes, er det afgørende at uddannelserne tilpasses arbejdsmarkedets behov, og at kvalifikationer og menneskelige ressourcer udnyttes bedre.

| 3.2 | Rammerne for disse nye europæiske partnerskaber bør naturligvis have flere forskellige facetter. De berørte aktører bør således inddrages på forskellige måder:






  — | På lokalplan bør der etableres samarbejde mellem virksomhederne og de lokale uddannelsesinstitutioner og myndigheder. |
| --- | --- | --- |

3.2

Rammerne for disse nye europæiske partnerskaber bør naturligvis have flere forskellige facetter. De berørte aktører bør således inddrages på forskellige måder:

—

På lokalplan bør der etableres samarbejde mellem virksomhederne og de lokale uddannelsesinstitutioner og myndigheder.

| — | Erhvervsorganisationer, arbejdsmarkedets parter, uddannelsesinstitutionerne og civilsamfundets øvrige aktører bør kunne give disse lokale partnerskaber inspiration og forsyne dem med en struktureret ramme. |
| --- | --- |

—

Erhvervsorganisationer, arbejdsmarkedets parter, uddannelsesinstitutionerne og civilsamfundets øvrige aktører bør kunne give disse lokale partnerskaber inspiration og forsyne dem med en struktureret ramme.

| — | På EU-niveau bør Kommissionen, de store europæiske erhvervsorganisationer, fagforeninger og andre civilsamfundsaktører samt naturligvis de europæiske regeringer give partnerskaberne en dimension, som passer til det udvidede Europa med 27 lande. |
| --- | --- |

—

På EU-niveau bør Kommissionen, de store europæiske erhvervsorganisationer, fagforeninger og andre civilsamfundsaktører samt naturligvis de europæiske regeringer give partnerskaberne en dimension, som passer til det udvidede Europa med 27 lande.

| 3.3 | Uddannelsesinstitutionerne og virksomhederne har, bl.a. gennem deres repræsentative organisationer, et fælles ansvar for sammen at komme med forslag til uddannelsesveje og -tilbud. |
| --- | --- |

3.3

Uddannelsesinstitutionerne og virksomhederne har, bl.a. gennem deres repræsentative organisationer, et fælles ansvar for sammen at komme med forslag til uddannelsesveje og -tilbud.

| 3.4 | Virksomhederne er nødt til at skaffe sig meget forskelligartede færdigheder set i lyset af de forskellige dimensioner, som danner grundlag for eller påvirker deres organisation, deres funktion og deres økonomiske aktiviteter: den teknologiske udvikling, internationaliseringen og de nye teknologier. Det er nødvendigt for virksomheden på den ene side at finde tilsvarende færdigheder på arbejdsmarkedet og på den anden side at dygtiggøre sine ansatte, ledere og fremtidige ledere i forhold til de krav, der stilles til dem. Lønmodtagerne er på deres side stillet over for en tilsvarende nødvendighed, nemlig at udvikle deres beskæftigelsesegnethed inden for deres fag, få et eksamensbevis der bekræfter deres allerede erhvervede kvalifikationer, og som anerkendes både internt i virksomheden og på arbejdsmarkedet generelt. |
| --- | --- |

3.4

Virksomhederne er nødt til at skaffe sig meget forskelligartede færdigheder set i lyset af de forskellige dimensioner, som danner grundlag for eller påvirker deres organisation, deres funktion og deres økonomiske aktiviteter: den teknologiske udvikling, internationaliseringen og de nye teknologier. Det er nødvendigt for virksomheden på den ene side at finde tilsvarende færdigheder på arbejdsmarkedet og på den anden side at dygtiggøre sine ansatte, ledere og fremtidige ledere i forhold til de krav, der stilles til dem. Lønmodtagerne er på deres side stillet over for en tilsvarende nødvendighed, nemlig at udvikle deres beskæftigelsesegnethed inden for deres fag, få et eksamensbevis der bekræfter deres allerede erhvervede kvalifikationer, og som anerkendes både internt i virksomheden og på arbejdsmarkedet generelt.

| 3.5 | Udviklingen i undervisningen i Europa er stærkt domineret af to fænomener, nemlig den øgede tilstrømning til uddannelserne og differentieringen af undervisningen. Den hurtige stigning gennem de sidste par årtier i antallet af elever og studerende har samtidig bragt en stærk diversificering af de studerende med sig (aldersstruktur, skolebaggrund, social baggrund osv.), som i sig selv har gjort det nødvendigt at tilpasse arbejdsmetoderne og yde en særlig form for støtte. |
| --- | --- |

3.5

Udviklingen i undervisningen i Europa er stærkt domineret af to fænomener, nemlig den øgede tilstrømning til uddannelserne og differentieringen af undervisningen. Den hurtige stigning gennem de sidste par årtier i antallet af elever og studerende har samtidig bragt en stærk diversificering af de studerende med sig (aldersstruktur, skolebaggrund, social baggrund osv.), som i sig selv har gjort det nødvendigt at tilpasse arbejdsmetoderne og yde en særlig form for støtte.

| 3.6 | Samarbejdspotentialet på området er maksimalt, de aktuelle vanskeligheder til trods, og tre aspekter fortjener at blive styrket i forbindelse med denne tilgang til problematikken.






  3.6.1 | I dag er der en alvorlig mangel på kvalificeret arbejdskraft i sektorer som personlige tjenesteydelser, byggeri, hotel- og restaurationsbranchen osv. De tekniske uddannelser og erhvervsuddannelserne har ofte dannet udgangspunkt for det lokale samarbejde mellem virksomheder og uddannelsesinstitutioner. Det er imidlertid gået ned ad bakke for disse uddannelser i mange lande, og nogle mener, at den stigende nød og udstødelse i vores samfund er direkte forbundet med dette fænomen. Det er virksomhedernes og uddannelsesinstitutionernes fælles ansvar at genskabe værdien af karrieremulighederne (løn, forfremmelser osv.) og gøre opmærksom på forskellige håndværks værdi, samtidig med at der sørges for kvalitetsundervisning indeholdende en betydelig andel »almen dannelse«. |
| --- | --- | --- |

3.6

Samarbejdspotentialet på området er maksimalt, de aktuelle vanskeligheder til trods, og tre aspekter fortjener at blive styrket i forbindelse med denne tilgang til problematikken.

3.6.1

I dag er der en alvorlig mangel på kvalificeret arbejdskraft i sektorer som personlige tjenesteydelser, byggeri, hotel- og restaurationsbranchen osv. De tekniske uddannelser og erhvervsuddannelserne har ofte dannet udgangspunkt for det lokale samarbejde mellem virksomheder og uddannelsesinstitutioner. Det er imidlertid gået ned ad bakke for disse uddannelser i mange lande, og nogle mener, at den stigende nød og udstødelse i vores samfund er direkte forbundet med dette fænomen. Det er virksomhedernes og uddannelsesinstitutionernes fælles ansvar at genskabe værdien af karrieremulighederne (løn, forfremmelser osv.) og gøre opmærksom på forskellige håndværks værdi, samtidig med at der sørges for kvalitetsundervisning indeholdende en betydelig andel »almen dannelse«.

| 3.6.2 | De stadige og hurtige omskiftelser kræver en vedvarende ajourføring af resultater, efter- og videreuddannelse, genoplæring og opretholdelse af faglige færdigheder og kvalifikationer. Den livslange læring er derfor relevant for alle i dag og er dermed en fantastisk mulighed for partnerskaber mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner. |
| --- | --- |

3.6.2

De stadige og hurtige omskiftelser kræver en vedvarende ajourføring af resultater, efter- og videreuddannelse, genoplæring og opretholdelse af faglige færdigheder og kvalifikationer. Den livslange læring er derfor relevant for alle i dag og er dermed en fantastisk mulighed for partnerskaber mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner.

| 3.6.3 | Med få undtagelser er virksomhederne, navnlig de små og mellemstore virksomheder, temmelig uvidende om uddannelsesinstitutionerne. SMV'erne kan imidlertid have god brug for tværfaglige uddannelser. En god metode kunne være at involvere virksomhederne mere i uddannelsen af lærere, som er beskæftiget med at udvikle faglige færdigheder. Desuden ville det være en god idé at uddanne formidlere til at fremme partnerskaber og få dem til at fungere. |
| --- | --- |

3.6.3

Med få undtagelser er virksomhederne, navnlig de små og mellemstore virksomheder, temmelig uvidende om uddannelsesinstitutionerne. SMV'erne kan imidlertid have god brug for tværfaglige uddannelser. En god metode kunne være at involvere virksomhederne mere i uddannelsen af lærere, som er beskæftiget med at udvikle faglige færdigheder. Desuden ville det være en god idé at uddanne formidlere til at fremme partnerskaber og få dem til at fungere.

4.   Mod en europæisk ramme for forbindelserne mellem uddannelsesvæsenet og erhvervslivet

Mod en europæisk ramme for forbindelserne mellem uddannelsesvæsenet og erhvervslivet

I tider med mange nye udfordringer, krise og en stærkt stigende arbejdsløshed er det vigtigere end nogensinde at investere i uddannelse, men det er også vigtigt at være god til at forudse, bedømme og administrere fremtidige kvalifikationsbehov, således som det anerkendes af Kommissionen i meddelelsen »Nye kvalifikationer til nye job« (1). Det er nødvendigt at mobilisere de eksisterende programmer, især strukturfondene, i forhold til denne problematik i disse tider og udtænke nye former for indgreb for perioden 2014-2020.

1

4.1   I 1980'erne blev der dannet et enestående europæisk netværk (COMETT-programmet), som er i stand til hvert eneste år effektivt at foranstalte tusindvis af tværnationale udvekslinger mellem erhvervsliv og universiteter, herunder intensivkurser på højt niveau. Både mængden og kvaliteten af udbuddet af uddannelser på højt niveau er blevet bedre i hele EU-området og bidrager således til at forbedre EU's konkurrenceevne, skabe opmærksomhed omkring og forståelse af fordelene ved et samarbejde universiteterne og virksomhederne imellem.

Visse dele af COMETT går igen i Leonardo da Vinci-programmet, men dets særegne kvalitet og de således etablerede netværks potentiale er forsvundet (2).

2

4.2   Bologna-processen

Bologna-processen

| 4.2.1 | Oprettelsen af et europæisk område for videregående uddannelse, som i 1999 blev lanceret under navnet »Bologna-processen« af 29 landes undervisningsministre og en række universitetsledere, førte til en større reform, som officielt fandt tilslutning blandt 46 af Europarådets medlemslande. |
| --- | --- |

4.2.1

Oprettelsen af et europæisk område for videregående uddannelse, som i 1999 blev lanceret under navnet »Bologna-processen« af 29 landes undervisningsministre og en række universitetsledere, førte til en større reform, som officielt fandt tilslutning blandt 46 af Europarådets medlemslande.

| 4.2.2 | Denne sigter mod at oprette et europæisk område for uddannelse, som hovedsageligt skal gennemføres gennem en europæisk harmonisering af universitetsforløbene bachelor/master/ph.d., hvilket navnlig vil gøre det muligt at sammenligne forskellige studier og dermed øge de studerendes mobilitet. Desuden er der retningslinjer for fremme af synlighed, fjernelse af barrierer og forbedring af samarbejdet mellem universiteter og virksomheder. |
| --- | --- |

4.2.2

Denne sigter mod at oprette et europæisk område for uddannelse, som hovedsageligt skal gennemføres gennem en europæisk harmonisering af universitetsforløbene bachelor/master/ph.d., hvilket navnlig vil gøre det muligt at sammenligne forskellige studier og dermed øge de studerendes mobilitet. Desuden er der retningslinjer for fremme af synlighed, fjernelse af barrierer og forbedring af samarbejdet mellem universiteter og virksomheder.

| 4.2.3 | Man kan imidlertid konstatere:






  — | at styrkede bånd mellem erhvervsliv og undervisningsverden ikke på noget tidspunkt har været nævnt som en prioritet |
| --- | --- | --- |

4.2.3

Man kan imidlertid konstatere:

—

at styrkede bånd mellem erhvervsliv og undervisningsverden ikke på noget tidspunkt har været nævnt som en prioritet

| — | at universiteterne, hvis opgave naturligvis ikke først og fremmest er forbindelser til erhvervslivet, ikke generelt er i besiddelse af hverken midler eller evner til at indgå strukturerede forbindelser med EU-landenes virksomheder |
| --- | --- |

—

at universiteterne, hvis opgave naturligvis ikke først og fremmest er forbindelser til erhvervslivet, ikke generelt er i besiddelse af hverken midler eller evner til at indgå strukturerede forbindelser med EU-landenes virksomheder

| — | at virksomhederne forventer samarbejde, men at de alt for ofte ikke tilvejebringer den forventede tekniske og økonomiske bistand. |
| --- | --- |

—

at virksomhederne forventer samarbejde, men at de alt for ofte ikke tilvejebringer den forventede tekniske og økonomiske bistand.

4.3   København-processen

København-processen

| 4.3.1 | Denne EU-proces, som blev igangsat i 2002, har til formål at gøre erhvervsuddannelsessystemerne til en kvalitetsreference, og aktiviteter i stil med Bologna-processen, men tilpasset området for erhvervsuddannelse og faglig uddannelse, er blevet støttet i stor stil. |
| --- | --- |

4.3.1

Denne EU-proces, som blev igangsat i 2002, har til formål at gøre erhvervsuddannelsessystemerne til en kvalitetsreference, og aktiviteter i stil med Bologna-processen, men tilpasset området for erhvervsuddannelse og faglig uddannelse, er blevet støttet i stor stil.

| 4.3.2 | Leonardo-programmet, som fremmer mobiliteten for personer, der ønsker at få erhvervserfaring i Europa, og letter udvekslingen af bedste praksis mellem uddannelsesansvarlige, og Grundtvig-programmet, som sigter på at forbedre kvaliteten af voksenuddannelse og styrke dennes europæiske dimension samt give EU-borgerne bedre muligheder for at uddanne sig hele livet i gennem, er forblevet ukendte for den brede offentlighed, og de har ikke nået den kritiske størrelse, som ville have gjort det muligt at videreudvikle målsætningerne. Denne udtalelse sætter ikke spørgsmålstegn ved de nærmere bestemmelser, men i fremtiden bør programmernes handlemuligheder forbedres. |
| --- | --- |

4.3.2

Leonardo-programmet, som fremmer mobiliteten for personer, der ønsker at få erhvervserfaring i Europa, og letter udvekslingen af bedste praksis mellem uddannelsesansvarlige, og Grundtvig-programmet, som sigter på at forbedre kvaliteten af voksenuddannelse og styrke dennes europæiske dimension samt give EU-borgerne bedre muligheder for at uddanne sig hele livet i gennem, er forblevet ukendte for den brede offentlighed, og de har ikke nået den kritiske størrelse, som ville have gjort det muligt at videreudvikle målsætningerne. Denne udtalelse sætter ikke spørgsmålstegn ved de nærmere bestemmelser, men i fremtiden bør programmernes handlemuligheder forbedres.

| 4.3.3 | Erklæringen fra rådsmødet i Bordeaux (26.11.2008) ligger i forlængelse af København-processen om styrket europæisk samarbejde om erhvervsundervisning og -uddannelse. Den bekræfter endvidere nødvendigheden af at mobilisere passende offentlig og privat finansiering. Dette kan ske gennem anvendelse af instrumenter som f.eks. ESF, EFRU og lån i Den Europæiske Investeringsbank.
  Erklæringen fra Bordeaux konstaterer, at kompetencerne er utilstrækkelige, og at det er nødvendigt at udvikle aktiviteter, som foregriber behovene, og anbefaler derfor, at erhvervsuddannelserne udvikles så meget som muligt og med deltagelse af medlemslandene, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.3.3

Erklæringen fra rådsmødet i Bordeaux (26.11.2008) ligger i forlængelse af København-processen om styrket europæisk samarbejde om erhvervsundervisning og -uddannelse. Den bekræfter endvidere nødvendigheden af at mobilisere passende offentlig og privat finansiering. Dette kan ske gennem anvendelse af instrumenter som f.eks. ESF, EFRU og lån i Den Europæiske Investeringsbank.

Erklæringen fra Bordeaux konstaterer, at kompetencerne er utilstrækkelige, og at det er nødvendigt at udvikle aktiviteter, som foregriber behovene, og anbefaler derfor, at erhvervsuddannelserne udvikles så meget som muligt og med deltagelse af medlemslandene, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter.

5.   En ny EU-proces for partnerskaber mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner

En ny EU-proces for partnerskaber mellem erhvervsliv og uddannelsesinstitutioner

| 5.1 | Ifølge den seneste rapport om programmet »Uddannelse og Erhvervsuddannelse 2010« (3), kan EU ikke være uvidende om, at det er gået bag af dansen med hensyn til uddannelse, og heller ikke om hvor svært det er for virksomhederne at få fat i personer, som har en grunduddannelse og samtidig er tilstrækkeligt specialiserede til at løfte de teknologiske udfordringer og tackle den aktuelle globalisering. Derfor er den interne europæiske mobilitet en nødvendighed, og det samme gælder indlæringen af fremmedsprog inden for rammerne af EU's strategi for flersprogethed. Det hensigtsmæssige i en tostrenget tilgang til forbindelserne mellem virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne skal dermed både ses som en nødvendighed af at reagere på problematikken, men også og især af at nedbryde barriererne mellem de nationale uddannelsespolitikker og endelig frigøre potentialet i den europæiske integration i form af menneskeligt potentiale. |
| --- | --- |

5.1

Ifølge den seneste rapport om programmet »Uddannelse og Erhvervsuddannelse 2010« (3), kan EU ikke være uvidende om, at det er gået bag af dansen med hensyn til uddannelse, og heller ikke om hvor svært det er for virksomhederne at få fat i personer, som har en grunduddannelse og samtidig er tilstrækkeligt specialiserede til at løfte de teknologiske udfordringer og tackle den aktuelle globalisering. Derfor er den interne europæiske mobilitet en nødvendighed, og det samme gælder indlæringen af fremmedsprog inden for rammerne af EU's strategi for flersprogethed. Det hensigtsmæssige i en tostrenget tilgang til forbindelserne mellem virksomhederne og uddannelsesinstitutionerne skal dermed både ses som en nødvendighed af at reagere på problematikken, men også og især af at nedbryde barriererne mellem de nationale uddannelsespolitikker og endelig frigøre potentialet i den europæiske integration i form af menneskeligt potentiale.

3

| 5.2 | Skolerne og universiteterne bør modtage mere hjælp i deres forsøg på at undgå at begrænse deres uddannelsesudbud til grunduddannelser, men også fungere som leverandører af efter- og videreuddannelse. Med undtagelse af nogle enkelte medlemslande er uddannelsesinstitutionerne f.eks. ikke berettiget til at modtage økonomiske hjælp til udvikling af menneskelige ressourcer inden for rammerne af strukturprogrammerne. Erfaringer fra de lande, hvor dette er muligt, viser imidlertid, at dette initiativ kan have en betydelig positiv indflydelse på udviklingen af stærkere forbindelser til erhvervslivet og samtidig på udviklingen af den generelle kvalitet af undervisningsudbudet. |
| --- | --- |

5.2

Skolerne og universiteterne bør modtage mere hjælp i deres forsøg på at undgå at begrænse deres uddannelsesudbud til grunduddannelser, men også fungere som leverandører af efter- og videreuddannelse. Med undtagelse af nogle enkelte medlemslande er uddannelsesinstitutionerne f.eks. ikke berettiget til at modtage økonomiske hjælp til udvikling af menneskelige ressourcer inden for rammerne af strukturprogrammerne. Erfaringer fra de lande, hvor dette er muligt, viser imidlertid, at dette initiativ kan have en betydelig positiv indflydelse på udviklingen af stærkere forbindelser til erhvervslivet og samtidig på udviklingen af den generelle kvalitet af undervisningsudbudet.

| 5.3 | Den væsentligste anerkendte skavank ved EU-programmerne er deres mangel på ambitioner grundet de stramme budgetter. Snarere end blot at slå til lyd for endnu et EU-program, som ville forblive ukendt for den brede offentlighed og kun berøre en meget marginal elite, ville det så ikke være bedre at vedtage en systematisk tilgang baseret på ordninger, som ikke blot var mere enkle (ikke bureaukratiske således som EU-programmerne alt for ofte er det), men også mere ambitiøse med:






  — | En overordnet politisk ramme, som skal godkendes, evalueres og følges op af arbejdsmarkedets parter, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg. |
| --- | --- | --- |

5.3

Den væsentligste anerkendte skavank ved EU-programmerne er deres mangel på ambitioner grundet de stramme budgetter. Snarere end blot at slå til lyd for endnu et EU-program, som ville forblive ukendt for den brede offentlighed og kun berøre en meget marginal elite, ville det så ikke være bedre at vedtage en systematisk tilgang baseret på ordninger, som ikke blot var mere enkle (ikke bureaukratiske således som EU-programmerne alt for ofte er det), men også mere ambitiøse med:

—

En overordnet politisk ramme, som skal godkendes, evalueres og følges op af arbejdsmarkedets parter, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg.

| — | EU-instrumenter som kan identificere markeder og sektorer med stort behov for kvalificeret personale. |
| --- | --- |

—

EU-instrumenter som kan identificere markeder og sektorer med stort behov for kvalificeret personale.

| — | Udveksling af bedste praksis både for så vidt angår teknisk uddannelse, livslang læring og forskning. |
| --- | --- |

—

Udveksling af bedste praksis både for så vidt angår teknisk uddannelse, livslang læring og forskning.

| — | Ordninger for »EU-legater«, som finansieres både af EU, medlemslandene, den private sektor og non-profit sektoren, og som kan tildeles alle grupper, bl.a. mindretal og vanskeligt stillede unge: praktikophold, beskæftigelsesforanstaltninger, innovationsprojekter. |
| --- | --- |

—

Ordninger for »EU-legater«, som finansieres både af EU, medlemslandene, den private sektor og non-profit sektoren, og som kan tildeles alle grupper, bl.a. mindretal og vanskeligt stillede unge: praktikophold, beskæftigelsesforanstaltninger, innovationsprojekter.

| — | Udarbejdelse af fælles referencerammer for eksamensbeviser eller titler samt netværk for lokale, grænseoverskridende initiativer. |
| --- | --- |

—

Udarbejdelse af fælles referencerammer for eksamensbeviser eller titler samt netværk for lokale, grænseoverskridende initiativer.

| — | Oprettelse af europæiske formidlernetværk til fremme af partnerskaber. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af europæiske formidlernetværk til fremme af partnerskaber.

| — | En tilpasning af de eksisterende europæiske fonde og programmer med henblik på at nå dette mål. |
| --- | --- |

—

En tilpasning af de eksisterende europæiske fonde og programmer med henblik på at nå dette mål.

| 5.4 | Den europæiske integration har stor værdi, når det gælder om at udbrede erfaringerne og udvide potentialet til at give vores uddannelsesinstitutioner en videre og bedre ramme og tilbyde virksomhederne et indre marked, som byder på muligheder for udvikling. Prag-processen med henvisning til konferencen »Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet«, som afholdes i Prag den 6. og 7. april på initiativ af det tjekkiske EU-formandskab, kan give politisk momentum og en operationel køreplan. |
| --- | --- |

5.4

Den europæiske integration har stor værdi, når det gælder om at udbrede erfaringerne og udvide potentialet til at give vores uddannelsesinstitutioner en videre og bedre ramme og tilbyde virksomhederne et indre marked, som byder på muligheder for udvikling. Prag-processen med henvisning til konferencen »Partnerskab mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet«, som afholdes i Prag den 6. og 7. april på initiativ af det tjekkiske EU-formandskab, kan give politisk momentum og en operationel køreplan.

Bruxelles, den 24. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2008) 868/3 »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Nye kvalifikationer til nye job - om at foregribe og matche kvalifikationsbehovet på arbejdsmarkedet«.

1

(2)  EØSU's sonderende udtalelse om »Fremme af unges mobilitet i Europa«. Ordfører: José Isaías Rodríguez García-Caro (EUT C 224 af 30.8.2008).

2

(3)  http://ec.europa.eu/education/policies/2010/natreport08/council_fr.pdf - rapport fra Coreper til Rådet af 31.1.2008. Udkast til fælles midtvejsrapport 2008 fra Rådet og Kommissionen om iværksættelse af arbejdsprogrammet »Undervisning og uddannelse 2010« dok. 5723/08.

3

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/14 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/14

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kortlægning af de resterende hindringer for mobiliteten på det indre arbejdsmarked (sonderende udtalelse)

2009/C 228/03

Den 27. juni 2008 anmodede det tjekkiske rådsformandskab Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en udtalelse om:

»Kortlægning af de resterende hindringer for mobiliteten på det indre arbejdsmarked« (sonderende udtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Vladimíra DRBALOVÁ til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. - 25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 152 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Mobiliteten i Europa skal forblive et prioriteret politisk spørgsmål for EU, navnlig i en tid, hvor kontinentet står over for udfordringerne i tilknytning til globalisering og teknologisk udvikling samtidig med, at det oplever en negativ demografisk udvikling samt virkningerne af den økonomiske og finansielle krise. Den metode til forbedring af mobiliteten, der vælges, skal respektere vilkårene i de forskellige medlemsstater, men den skal også gøres til genstand for en effektiv koordinering på europæisk plan, modtage national støtte og være gennemskuelig. De vedtagne bestemmelser skal bidrage til skabelsen af et nyt retfærdigt og afbalanceret mobilitetskoncept, der er tilgængeligt for alle borgere, samt til fremme af nye mobilitetsformer. |
| --- | --- |

1.1

Mobiliteten i Europa skal forblive et prioriteret politisk spørgsmål for EU, navnlig i en tid, hvor kontinentet står over for udfordringerne i tilknytning til globalisering og teknologisk udvikling samtidig med, at det oplever en negativ demografisk udvikling samt virkningerne af den økonomiske og finansielle krise. Den metode til forbedring af mobiliteten, der vælges, skal respektere vilkårene i de forskellige medlemsstater, men den skal også gøres til genstand for en effektiv koordinering på europæisk plan, modtage national støtte og være gennemskuelig. De vedtagne bestemmelser skal bidrage til skabelsen af et nyt retfærdigt og afbalanceret mobilitetskoncept, der er tilgængeligt for alle borgere, samt til fremme af nye mobilitetsformer.

| 1.2 | EØSU tilslutter sig fuldt ud Kommissionens handlingsplan for mobilitet og beskæftigelse (2007-2010) og mener, at der er tale om et instrument, der gør det muligt at fjerne væsentlige hindringer og nå de mål, der er fastsat i den europæiske strategi for vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.2

EØSU tilslutter sig fuldt ud Kommissionens handlingsplan for mobilitet og beskæftigelse (2007-2010) og mener, at der er tale om et instrument, der gør det muligt at fjerne væsentlige hindringer og nå de mål, der er fastsat i den europæiske strategi for vækst og beskæftigelse.

| 1.3 | Udvalget glæder sig ligeledes over, at Kommissionen i 2009 agter at offentliggøre en grønbog om mobilitet blandt unge og afventer med stor interesse resultaterne og konklusionerne af den offentlige debat. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget glæder sig ligeledes over, at Kommissionen i 2009 agter at offentliggøre en grønbog om mobilitet blandt unge og afventer med stor interesse resultaterne og konklusionerne af den offentlige debat.

| 1.4 | EØSU går ind for, at potentialet i det europæiske netværk for beskæftigelsesmobilitet Eures udnyttes fuldt ud, at der vedtages foranstaltninger, der hovedsageligt har til formål at øge kvaliteten, omfanget og tilgængeligheden af de tjenester, der leveres, og af informationer, samt bevidstgøre de europæiske borgere og især de europæiske virksomheder yderligere. Parallelt hermed anbefaler EØSU Kommissionen at analysere årsagerne til, at nogle kategorier af arbejdstagere, særlig ufaglærte eller lavtuddannede arbejdstagere, udgør en ringe andel af det samlede antal brugere af portalen. |
| --- | --- |

1.4

EØSU går ind for, at potentialet i det europæiske netværk for beskæftigelsesmobilitet Eures udnyttes fuldt ud, at der vedtages foranstaltninger, der hovedsageligt har til formål at øge kvaliteten, omfanget og tilgængeligheden af de tjenester, der leveres, og af informationer, samt bevidstgøre de europæiske borgere og især de europæiske virksomheder yderligere. Parallelt hermed anbefaler EØSU Kommissionen at analysere årsagerne til, at nogle kategorier af arbejdstagere, særlig ufaglærte eller lavtuddannede arbejdstagere, udgør en ringe andel af det samlede antal brugere af portalen.

| 1.5 | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indarbejde mobilitetsaspektet i alle deres relevante politiske beslutninger og til i overensstemmelse med de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (1) at medtage de mål, der er fastsat i deres nationale strategi og i deres nationale reformprogram. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at indføre programmer for en aktiv politik på arbejdsmarkedet til fremme af mobiliteten. |
| --- | --- |

1.5

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indarbejde mobilitetsaspektet i alle deres relevante politiske beslutninger og til i overensstemmelse med de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (1) at medtage de mål, der er fastsat i deres nationale strategi og i deres nationale reformprogram. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at indføre programmer for en aktiv politik på arbejdsmarkedet til fremme af mobiliteten.

1

| 1.6 | EØSU stiller sig generelt positivt til bestræbelser, der har til formål at sikre den mest effektive koordinering af socialsikringen, og lykønsker det franske rådsformandskab med de tilfredsstillende resultater, der blev opnået under forhandlingerne om ændringer til forordning (EF) nr. 883/2004 (2) i overensstemmelse med konklusionerne på drøftelserne af gennemførelsesforordningen. EØSU opfordrer igen til, at denne gennemførelsesforordning gennemføres snarest med henblik på den hurtigst mulige forbedring og forenkling, der fremmer mobiliteten i EU. |
| --- | --- |

1.6

EØSU stiller sig generelt positivt til bestræbelser, der har til formål at sikre den mest effektive koordinering af socialsikringen, og lykønsker det franske rådsformandskab med de tilfredsstillende resultater, der blev opnået under forhandlingerne om ændringer til forordning (EF) nr. 883/2004 (2) i overensstemmelse med konklusionerne på drøftelserne af gennemførelsesforordningen. EØSU opfordrer igen til, at denne gennemførelsesforordning gennemføres snarest med henblik på den hurtigst mulige forbedring og forenkling, der fremmer mobiliteten i EU.

2

| 1.7 | Med hensyn til anvendelsen af forordning (EF) nr. 883/2004 anbefaler Udvalget, at en af dets kommende udtalelser navnlig skal vedrøre overensstemmelsen mellem denne forordning og forordning (EØF) nr. 1612/68 (3), direktiv 2004/38/EF og de relevante afgørelser fra EF-Domstolen for at sikre en større gennemsigtighed, retssikkerhed og respekt for ligestillingsprincippet i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.7

Med hensyn til anvendelsen af forordning (EF) nr. 883/2004 anbefaler Udvalget, at en af dets kommende udtalelser navnlig skal vedrøre overensstemmelsen mellem denne forordning og forordning (EØF) nr. 1612/68 (3), direktiv 2004/38/EF og de relevante afgørelser fra EF-Domstolen for at sikre en større gennemsigtighed, retssikkerhed og respekt for ligestillingsprincippet i medlemsstaterne.

3

| 1.8 | Selv om EØSU ser positivt på forslaget til direktiv om overførsel af rettigheder inden for erhvervstilknyttede pensionsordninger (4), der udgør et nyt bidrag fra Kommissionen, og som har til formål at øge den grænseoverskridende mobilitet i EU, har det dog store forbehold over for indholdet. Udvalget mener, at direktivets indhold i realiteten ikke bidrager til at fjerne de vigtigste hindringer for den grænseoverskridende mobilitet med hensyn til overførsel af pensionsrettigheder og dobbeltbeskatning af disse. Forslaget indeholder endvidere andre bestemmelser, der medfører en stigning i udgifterne til forvaltning af pensionsordningerne og truer deres fremtidige udvikling. |
| --- | --- |

1.8

Selv om EØSU ser positivt på forslaget til direktiv om overførsel af rettigheder inden for erhvervstilknyttede pensionsordninger (4), der udgør et nyt bidrag fra Kommissionen, og som har til formål at øge den grænseoverskridende mobilitet i EU, har det dog store forbehold over for indholdet. Udvalget mener, at direktivets indhold i realiteten ikke bidrager til at fjerne de vigtigste hindringer for den grænseoverskridende mobilitet med hensyn til overførsel af pensionsrettigheder og dobbeltbeskatning af disse. Forslaget indeholder endvidere andre bestemmelser, der medfører en stigning i udgifterne til forvaltning af pensionsordningerne og truer deres fremtidige udvikling.

4

| 1.9 | I overensstemmelse med resultaterne i rapporten fra juli 2008 om fordelene ved Europass anbefaler Udvalget Kommissionen at analysere årsagen til, at lavtuddannede personer udgør en ringe andel af det samlede antal brugere. Udvalget opfordrer ligeledes til en fuldstændig udnyttelse af potentialet i alle instrumenterne under Europass, særlig Europassmobilitetsbevis, gennem en bedre koordinering på europæisk plan, national støtte, deltagelse af alle berørte aktører og en større gennemsigtighed. Hvad angår den europæiske referenceramme for kvalifikationer, finder udvalget det vigtigt, at denne kombineres med det europæiske meritoverførselssystem for videregående uddannelser, erhvervsuddannelser og almen uddannelse. For at den europæiske referenceramme for kvalifikationer kan medføre en merværdi, er det vigtigt, at den forbliver enkel, og at den effektivt hjælper virksomhederne med at finde den udenlandske arbejdskraft, de har behov for. |
| --- | --- |

1.9

I overensstemmelse med resultaterne i rapporten fra juli 2008 om fordelene ved Europass anbefaler Udvalget Kommissionen at analysere årsagen til, at lavtuddannede personer udgør en ringe andel af det samlede antal brugere. Udvalget opfordrer ligeledes til en fuldstændig udnyttelse af potentialet i alle instrumenterne under Europass, særlig Europassmobilitetsbevis, gennem en bedre koordinering på europæisk plan, national støtte, deltagelse af alle berørte aktører og en større gennemsigtighed. Hvad angår den europæiske referenceramme for kvalifikationer, finder udvalget det vigtigt, at denne kombineres med det europæiske meritoverførselssystem for videregående uddannelser, erhvervsuddannelser og almen uddannelse. For at den europæiske referenceramme for kvalifikationer kan medføre en merværdi, er det vigtigt, at den forbliver enkel, og at den effektivt hjælper virksomhederne med at finde den udenlandske arbejdskraft, de har behov for.

| 1.10 | EØSU hilser den anden rapport fra Kommissionen af 18. november 2008 om overgangsperioder vedrørende de nye medlemsstater velkommen og opfordrer dem, der stadig anvender en overgangsordning for fri bevægelighed for personer, til at respektere konklusionerne i rapporten samt de procedurer, der følger af traktaterne. Der er her tale om en forudsætning for, at begrebet »retfærdig mobilitet« (»fair mobility«) kan anvendes, og at social dumping og sort arbejde kan forhindres. |
| --- | --- |

1.10

EØSU hilser den anden rapport fra Kommissionen af 18. november 2008 om overgangsperioder vedrørende de nye medlemsstater velkommen og opfordrer dem, der stadig anvender en overgangsordning for fri bevægelighed for personer, til at respektere konklusionerne i rapporten samt de procedurer, der følger af traktaterne. Der er her tale om en forudsætning for, at begrebet »retfærdig mobilitet« (»fair mobility«) kan anvendes, og at social dumping og sort arbejde kan forhindres.

fair mobility

| 1.11 | Udvalget konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen både har besluttet at nedsætte et ekspertudvalg vedrørende udstationerede arbejdstagere, som skal behandle de tekniske spørgsmål knyttet til anvendelsen af direktivet, og at arbejdsmarkedets parter er indbudt til at udarbejde en fælles analyse af virkningerne af Domstolens afgørelser. |
| --- | --- |

1.11

Udvalget konstaterer med tilfredshed, at Kommissionen både har besluttet at nedsætte et ekspertudvalg vedrørende udstationerede arbejdstagere, som skal behandle de tekniske spørgsmål knyttet til anvendelsen af direktivet, og at arbejdsmarkedets parter er indbudt til at udarbejde en fælles analyse af virkningerne af Domstolens afgørelser.

| 1.12 | Udvalget henleder opmærksomheden for den forsinkede gennemførelse af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer i medlemsstaterne (ikrafttrædelsesdato: 27.10.2007). |
| --- | --- |

1.12

Udvalget henleder opmærksomheden for den forsinkede gennemførelse af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer i medlemsstaterne (ikrafttrædelsesdato: 27.10.2007).

| 1.13 | EØSU mener, at det lovgivningsforslag, som Kommissionen har fremsat, og som sigter mod at fremme økonomisk migration for statsborgere fra tredjelande, er udtryk for en ekstra indsats fra Kommissionens side for at fremme mobilitet og økonomisk migration i Europa. De rettigheder og forpligtelser, som tredjelandsstatsborgere tillægges i medfør af forslaget til direktiv, udgør et godt udgangspunkt for indvandringslovgivningen, som skal dække alle kategorier af indvandrede arbejdstagere. EØSU mener, at den overgangsordning, som midlertidigt begrænser den fri bevægelighed for arbejdstagere fra de nye medlemsstater, er en undtagelse, som hurtigt bør afskaffes (5). |
| --- | --- |

1.13

EØSU mener, at det lovgivningsforslag, som Kommissionen har fremsat, og som sigter mod at fremme økonomisk migration for statsborgere fra tredjelande, er udtryk for en ekstra indsats fra Kommissionens side for at fremme mobilitet og økonomisk migration i Europa. De rettigheder og forpligtelser, som tredjelandsstatsborgere tillægges i medfør af forslaget til direktiv, udgør et godt udgangspunkt for indvandringslovgivningen, som skal dække alle kategorier af indvandrede arbejdstagere. EØSU mener, at den overgangsordning, som midlertidigt begrænser den fri bevægelighed for arbejdstagere fra de nye medlemsstater, er en undtagelse, som hurtigt bør afskaffes (5).

5

| 1.14 | EØSU respekterer fuldt ud Europas arbejdsmarkedsparters uafhængighed og forventer, at de bidrager aktivt til en forøgelse af mobiliteten med det formål at forbedre situationen på arbejdsmarkederne og styrke EU's konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.14

EØSU respekterer fuldt ud Europas arbejdsmarkedsparters uafhængighed og forventer, at de bidrager aktivt til en forøgelse af mobiliteten med det formål at forbedre situationen på arbejdsmarkederne og styrke EU's konkurrenceevne.

| 1.15 | EØSU opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at arbejde sammen om at udforme, iværksætte, overvåge og evaluere ikke-diskriminerende sociale genindslusningsprogrammer med sigte på borgere og deres familier, som vender tilbage til lande, som de har levet eller boet i, efter at have arbejdet i en vis periode i en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

1.15

EØSU opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at arbejde sammen om at udforme, iværksætte, overvåge og evaluere ikke-diskriminerende sociale genindslusningsprogrammer med sigte på borgere og deres familier, som vender tilbage til lande, som de har levet eller boet i, efter at have arbejdet i en vis periode i en anden medlemsstat.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Kommissionen gjorde 2006 til det europæiske år for arbejdstagernes mobilitet. Dette initiativ var møntet på at øge borgernes bevidsthed om beskæftigelsesmulighederne i EU og om deres rettigheder og privilegier. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen gjorde 2006 til det europæiske år for arbejdstagernes mobilitet. Dette initiativ var møntet på at øge borgernes bevidsthed om beskæftigelsesmulighederne i EU og om deres rettigheder og privilegier.

det europæiske år for arbejdstagernes mobilitet

| 2.2 | Borgernes mobilitet, i form af retten til fri bevægelighed, er forankret i Det Europæiske Fællesskabs primærret. Den er desuden et af de vigtige mål i Lissabonstrategien og en af retningslinjerne i de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse
   (6). |
| --- | --- |

2.2

Borgernes mobilitet, i form af retten til fri bevægelighed, er forankret i Det Europæiske Fællesskabs primærret. Den er desuden et af de vigtige mål i Lissabonstrategien og en af retningslinjerne i de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse
   (6).

de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse

6

| 2.3 | Dette initiativ, som ligger i forlængelse af en lang række tidligere foranstaltninger i EU, herunder aktionsplanen vedrørende kvalifikationer og mobilitet
   (7), som Kommissionen vedtog i 2002, mundede ud i den ny europæiske handlingsplan for jobmobilitet (2007-2010)
   (8), som afspejler den ny virkelighed og de udfordringer, som Europa i øjeblikket står overfor. |
| --- | --- |

2.3

Dette initiativ, som ligger i forlængelse af en lang række tidligere foranstaltninger i EU, herunder aktionsplanen vedrørende kvalifikationer og mobilitet
   (7), som Kommissionen vedtog i 2002, mundede ud i den ny europæiske handlingsplan for jobmobilitet (2007-2010)
   (8), som afspejler den ny virkelighed og de udfordringer, som Europa i øjeblikket står overfor.

aktionsplanen vedrørende kvalifikationer og mobilitet

7

europæiske handlingsplan for jobmobilitet (2007-2010)

8

| 2.4 | Den Tjekkiske Republik varetager rådsformandskabet for EU i første halvår af 2009, og det vigtigste motto er »Europa uden barrierer«. Derfor har det tjekkiske rådsformandskab anmodet EØSU om at udarbejde fire sonderende udtalelser med henblik på at påvise de hindringer, der fortsat findes på forskellige områder af EU's indre marked. Et af de undersøgte områder er arbejdskraftens mobilitet i Europa. |
| --- | --- |

2.4

Den Tjekkiske Republik varetager rådsformandskabet for EU i første halvår af 2009, og det vigtigste motto er »Europa uden barrierer«. Derfor har det tjekkiske rådsformandskab anmodet EØSU om at udarbejde fire sonderende udtalelser med henblik på at påvise de hindringer, der fortsat findes på forskellige områder af EU's indre marked. Et af de undersøgte områder er arbejdskraftens mobilitet i Europa.

| 2.5 | Det tjekkiske rådsformandskab fortsætter sine bestræbelser på at øge arbejdstagernes mobilitet i Europa. Formandskabet vil inden for rammerne af sine prioriteter i videst muligt omfang gennemføre arbejdstagernes fri bevægelighed i EU, fremme og øge arbejdskraftens faglige og geografiske mobilitet på det indre marked samt færdiggøre moderniseringen af reglerne for samordning af de socialsikringsordninger, der gælder for migrerende arbejdstagere. |
| --- | --- |

2.5

Det tjekkiske rådsformandskab fortsætter sine bestræbelser på at øge arbejdstagernes mobilitet i Europa. Formandskabet vil inden for rammerne af sine prioriteter i videst muligt omfang gennemføre arbejdstagernes fri bevægelighed i EU, fremme og øge arbejdskraftens faglige og geografiske mobilitet på det indre marked samt færdiggøre moderniseringen af reglerne for samordning af de socialsikringsordninger, der gælder for migrerende arbejdstagere.

| 2.6 | Det tjekkiske rådsformandskab understreger, at de nuværende overgangsperioder for arbejdstagernes fri bevægelighed har nogle negative følger. Formandskabet vurderer, at den fulde udnyttelse af arbejdskraftens potentiale og et smidigere europæisk arbejdsmarked udgør væsentlige elementer i Lissabonstrategien. |
| --- | --- |

2.6

Det tjekkiske rådsformandskab understreger, at de nuværende overgangsperioder for arbejdstagernes fri bevægelighed har nogle negative følger. Formandskabet vurderer, at den fulde udnyttelse af arbejdskraftens potentiale og et smidigere europæisk arbejdsmarked udgør væsentlige elementer i Lissabonstrategien.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 3.1 | Det fremgår af Kommissionens rapport om beskæftigelsen i Europa i 2008, at den solide økonomiske aktivitet, der startede i EU i 2006, gav lovende resultater i 2007: en vækst i BNP på 3,1 % og oprettelse af 3,5 mio. nye arbejdspladser. Beskæftigelsen er vokset i alle EU's medlemsstater undtagen Ungarn, og den gennemsnitlige beskæftigelsesgrad i EU var på 65,4 % i 2007. Arbejdsløsheden har stabiliseret sig under 10 % undtagen i Slovakiet. De to udvidelsesbølger i 2004 og 2007 har haft en positiv virkning på den europæiske økonomi og har ikke forstyrret arbejdsmarkedet i EU-15. Det fremgår af statistikkerne, at der er synergi mellem arbejdsmarkedets effektivitet, produktiviteten og beskæftigelsens kvalitet. |
| --- | --- |

3.1

Det fremgår af Kommissionens rapport om beskæftigelsen i Europa i 2008, at den solide økonomiske aktivitet, der startede i EU i 2006, gav lovende resultater i 2007: en vækst i BNP på 3,1 % og oprettelse af 3,5 mio. nye arbejdspladser. Beskæftigelsen er vokset i alle EU's medlemsstater undtagen Ungarn, og den gennemsnitlige beskæftigelsesgrad i EU var på 65,4 % i 2007. Arbejdsløsheden har stabiliseret sig under 10 % undtagen i Slovakiet. De to udvidelsesbølger i 2004 og 2007 har haft en positiv virkning på den europæiske økonomi og har ikke forstyrret arbejdsmarkedet i EU-15. Det fremgår af statistikkerne, at der er synergi mellem arbejdsmarkedets effektivitet, produktiviteten og beskæftigelsens kvalitet.

| 3.2 | I 2008 ramte en alvorlig finanskrise EU. Husholdningerne og virksomhederne står over for et stort pres. Det samme gælder på det sociale område. De økonomiske udsigter tyder på, at man nærmer sig nulvækst og risiko for økonomisk nedgang i EU i 2009. Euroområdet og nogle medlemsstater er allerede inde i en lavkonjunktur. I december vedtog Det Europæiske Råd en europæisk økonomisk genopretningsplan
   (9), som omfatter 10 foranstaltninger inden for fire prioriterede områder, herunder et omfattende europæisk initiativ til støtte for beskæftigelsen. |
| --- | --- |

3.2

I 2008 ramte en alvorlig finanskrise EU. Husholdningerne og virksomhederne står over for et stort pres. Det samme gælder på det sociale område. De økonomiske udsigter tyder på, at man nærmer sig nulvækst og risiko for økonomisk nedgang i EU i 2009. Euroområdet og nogle medlemsstater er allerede inde i en lavkonjunktur. I december vedtog Det Europæiske Råd en europæisk økonomisk genopretningsplan
   (9), som omfatter 10 foranstaltninger inden for fire prioriterede områder, herunder et omfattende europæisk initiativ til støtte for beskæftigelsen.

en europæisk økonomisk genopretningsplan

9

| 3.3 | Den permanente udfordring, som Europa og EU står over for, er den aktuelle negative demografiske tendens og arbejdskraftens aldring, hvilket i fremtiden vil få en afgørende indvirkning på Europas konkurrenceevne. For at afhjælpe denne situation må der indføres en både kompleks og i den nuværende økonomiske situation meget følsom fremgangsmåde. De enkelte medlemsstater sammensætter hver især deres egen buket af politikker, der skal styrke markedernes, herunder arbejdsmarkedets, funktion. Der lægges særlig vægt på de sårbare kategorier på arbejdsmarkedet, dvs. ældre arbejdstagere, unge, indvandrere og handicappede. I den henseende viser Kommissionens meddelelser, at EU stadig skal gøre fremskridt i gennemførelsen af den eksisterende lovgivning vedrørende anvendelsen af princippet om ikke-diskrimination (10). |
| --- | --- |

3.3

Den permanente udfordring, som Europa og EU står over for, er den aktuelle negative demografiske tendens og arbejdskraftens aldring, hvilket i fremtiden vil få en afgørende indvirkning på Europas konkurrenceevne. For at afhjælpe denne situation må der indføres en både kompleks og i den nuværende økonomiske situation meget følsom fremgangsmåde. De enkelte medlemsstater sammensætter hver især deres egen buket af politikker, der skal styrke markedernes, herunder arbejdsmarkedets, funktion. Der lægges særlig vægt på de sårbare kategorier på arbejdsmarkedet, dvs. ældre arbejdstagere, unge, indvandrere og handicappede. I den henseende viser Kommissionens meddelelser, at EU stadig skal gøre fremskridt i gennemførelsen af den eksisterende lovgivning vedrørende anvendelsen af princippet om ikke-diskrimination (10).

10

| 3.4 | Derfor er en ny dynamik på de europæiske arbejdsmarkeder og støtte til arbejdskraftens mobilitet i Europa også i fremtiden et af de vigtigste elementer i den europæiske beskæftigelsesstrategi. Til trods for Kommissionens og medlemsstaternes samlede initiativer og aktioner lever mobiliteten fortsat ikke op til hverken det indre markeds krav eller til det mål, som EU satte sig i Lissabon (i 2000), nemlig at Europa skal blive den mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomi i verden. |
| --- | --- |

3.4

Derfor er en ny dynamik på de europæiske arbejdsmarkeder og støtte til arbejdskraftens mobilitet i Europa også i fremtiden et af de vigtigste elementer i den europæiske beskæftigelsesstrategi. Til trods for Kommissionens og medlemsstaternes samlede initiativer og aktioner lever mobiliteten fortsat ikke op til hverken det indre markeds krav eller til det mål, som EU satte sig i Lissabon (i 2000), nemlig at Europa skal blive den mest konkurrencedygtige videnbaserede økonomi i verden.

| 3.5 | Kommissionens nye handlingsplan til fordel for mobiliteten for 2007-2010 har til formål at analysere situationen under hensyntagen til de udfordringer, der er forbundet med globaliseringen, de demografiske ændringer og udviklingen af ny teknologi, at fjerne hindringerne for mobiliteten i Europa, at påvise nye tendenser i mobilitetsformerne og at fastsætte de nødvendige aktioner. |
| --- | --- |

3.5

Kommissionens nye handlingsplan til fordel for mobiliteten for 2007-2010 har til formål at analysere situationen under hensyntagen til de udfordringer, der er forbundet med globaliseringen, de demografiske ændringer og udviklingen af ny teknologi, at fjerne hindringerne for mobiliteten i Europa, at påvise nye tendenser i mobilitetsformerne og at fastsætte de nødvendige aktioner.

| 3.6 | Kommissionen koncentrerer sig i sin plan navnlig om:






  — | at forbedre lovgivningen og den aktuelle administrative praksis; aktionerne er udformet med det formål at tilpasse fællesskabslovgivningen til behovene og situationen i øjeblikket, at styrke TRESS-nettets (11) status og analytiske kapacitet og at styrke det administrative samarbejde og procedurerne mellem de nationale institutioner og de offentlige myndigheder |
| --- | --- | --- |

3.6

Kommissionen koncentrerer sig i sin plan navnlig om:

—

at forbedre lovgivningen og den aktuelle administrative praksis; aktionerne er udformet med det formål at tilpasse fællesskabslovgivningen til behovene og situationen i øjeblikket, at styrke TRESS-nettets (11) status og analytiske kapacitet og at styrke det administrative samarbejde og procedurerne mellem de nationale institutioner og de offentlige myndigheder

11

| — | at øge politisk bistand til mobilitet fra de offentlige myndigheder på alle niveauer, navnlig via investeringer i programmer, der allerede findes på nationalt, regionalt og lokalt plan, og via indførelse af passende mekanismer til fremme af arbejdskraftens mobilitet |
| --- | --- |

—

at øge politisk bistand til mobilitet fra de offentlige myndigheder på alle niveauer, navnlig via investeringer i programmer, der allerede findes på nationalt, regionalt og lokalt plan, og via indførelse af passende mekanismer til fremme af arbejdskraftens mobilitet

| — | at styrke, støtte og forbedre kvaliteten af Eures' (12) tjenester og styrke den strategiske dimension gennem en styrkelse af det analytiske potentiale med hensyn til mobilitetsstrømme og ændringer på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

at styrke, støtte og forbedre kvaliteten af Eures' (12) tjenester og styrke den strategiske dimension gennem en styrkelse af det analytiske potentiale med hensyn til mobilitetsstrømme og ændringer på arbejdsmarkedet

12

| — | at skabe større forståelse for fordelene ved mobilitet via innovative aktiviteter, ændringer af informationsprocedurerne og indførelse af eksempler på god praksis. |
| --- | --- |

—

at skabe større forståelse for fordelene ved mobilitet via innovative aktiviteter, ændringer af informationsprocedurerne og indførelse af eksempler på god praksis.

| 3.7 | Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound), som er et af Kommissionens agenturer, der fungerer på et trepartsgrundlag, er blevet en enestående platform for analyser og undersøgelser til støtte af mobilitet i Europa, påvisning af eksisterende hindringer samt de nye udfordringer i tilknytning til de ændringer, der sker på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

3.7

Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (Eurofound), som er et af Kommissionens agenturer, der fungerer på et trepartsgrundlag, er blevet en enestående platform for analyser og undersøgelser til støtte af mobilitet i Europa, påvisning af eksisterende hindringer samt de nye udfordringer i tilknytning til de ændringer, der sker på arbejdsmarkedet.

| 3.8 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har hidtil ikke udarbejdet nogen kompleks udtalelse om mobiliteten og de aktuelle hindringer, den støder på i Europa. EØSU har dog inden for rammerne af sine beføjelser som rådgivende organ for Kommissionen reageret utvetydigt på alle budskaber og alle initiativer fra Kommissionen, som vedrører arbejdskraftens bevægelighed i Europa, og har udarbejdet en række betydningsfulde udtalelser (13). |
| --- | --- |

3.8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har hidtil ikke udarbejdet nogen kompleks udtalelse om mobiliteten og de aktuelle hindringer, den støder på i Europa. EØSU har dog inden for rammerne af sine beføjelser som rådgivende organ for Kommissionen reageret utvetydigt på alle budskaber og alle initiativer fra Kommissionen, som vedrører arbejdskraftens bevægelighed i Europa, og har udarbejdet en række betydningsfulde udtalelser (13).

13

| 3.9 | Arbejdsmarkedets parter spiller også en vigtig rolle. De mener, at mobiliteten i Europa og fjernelse af hindringerne for den har afgørende betydning, og indarbejdede derfor dette emne i deres fælles arbejdsprogram for perioden 2003-2005. Andre tilknyttede initiativer, som de har udviklet, og tekster, de har udarbejdet i fællesskab, har ligeledes bidraget til påvisningen af visse hindringer for mobiliteten i EU. |
| --- | --- |

3.9

Arbejdsmarkedets parter spiller også en vigtig rolle. De mener, at mobiliteten i Europa og fjernelse af hindringerne for den har afgørende betydning, og indarbejdede derfor dette emne i deres fælles arbejdsprogram for perioden 2003-2005. Andre tilknyttede initiativer, som de har udviklet, og tekster, de har udarbejdet i fællesskab, har ligeledes bidraget til påvisningen af visse hindringer for mobiliteten i EU.

fælles arbejdsprogram for perioden 2003-2005

4.   Fakta og tal: Eurofounds undersøgelse

Fakta og tal: Eurofounds undersøgelse

4.1   Eurofounds analyse gennemført på grundlag af resultater fra Eurobarometer (14) afslører en række elementer, der er grundlæggende for forståelse af de europæiske borgeres adfærd og tanker omkring mobilitet og indvandring i Europa:

14

| — | De europæiske borgere mener stadig, at deres »frihed til at rejse og arbejde i EU« er den vigtigste fordel og det vigtigste resultat af den europæiske integration (53 % af de adspurgte). |
| --- | --- |

—

De europæiske borgere mener stadig, at deres »frihed til at rejse og arbejde i EU« er den vigtigste fordel og det vigtigste resultat af den europæiske integration (53 % af de adspurgte).

| — | Til trods for institutionernes og EU's borgeres store støtte til tanken om mobilitet i Europa er der stadig bekymring i medlemsstaterne med hensyn til de eventuelle konsekvenser, som en økonomisk migration fra de nye medlemsstater kan medføre. |
| --- | --- |

—

Til trods for institutionernes og EU's borgeres store støtte til tanken om mobilitet i Europa er der stadig bekymring i medlemsstaterne med hensyn til de eventuelle konsekvenser, som en økonomisk migration fra de nye medlemsstater kan medføre.

| — | Kun omkring 2 % af de europæiske arbejdstagere (EU-25) er født i en anden medlemsstat end den, hvor de i dag varetager et job. |
| --- | --- |

—

Kun omkring 2 % af de europæiske arbejdstagere (EU-25) er født i en anden medlemsstat end den, hvor de i dag varetager et job.

| — | Næsten 4 % af den europæiske befolkning har allerede boet i en anden medlemsstat, mens 3 % på et eller andet tidspunkt har boet uden for EU. |
| --- | --- |

—

Næsten 4 % af den europæiske befolkning har allerede boet i en anden medlemsstat, mens 3 % på et eller andet tidspunkt har boet uden for EU.

4.1.1   Med hensyn til geografisk mobilitet fremgår det af undersøgelsen, at den grænseoverskridende mobilitet i Europa ikke er særlig stor. Resultaterne tyder på, at europæerne i gennemsnit opholder sig 10 år på samme adresse, idet denne periode er relativt kortere for unge voksne og meget længere for ældre mennesker. Ifølge undersøgelsen kan der ikke forventes radikale ændringer inden for den nærmeste fremtid.

Med hensyn til geografisk mobilitet

4.1.2   Mobilitet begrundes fortsat hovedsageligt ud fra et ønske om at lære nye mennesker og nye steder at kende. For mere end en tredjedel (38 %) af dem, der har planer om at flytte til udlandet, er den økonomiske motivation (penge, beskæftigelsens kvalitet) fremherskende. I de nye medlemsstater er den økonomiske motivation fremherskende, men overvejelserne i tilknytning til beskæftigelse er vigtigere end ønsket om at drage fordel af (eller misbruge) de sociale ordninger eller offentlige tjenesteydelser af bedre kvalitet. Tværtimod er den vigtigste faktor, der afskrækker folk i forbindelse med mobilitet, frygten for at miste sociale forbindelser (ved at begrænse kontakten med familien og miste dens støtte). Blandt de øvrige begrænsende faktorer kan ligeledes nævnes boligforholdene samt kvaliteten af sundhedsydelser og -pleje.

Mobilitet begrundes

hovedsageligt

den vigtigste faktor, der afskrækker

4.1.3   Kommende udfordringer. Geografisk mobilitet er fortsat EU's vigtigste mål. En for begrænset mobilitet kan være synonym med begrænset tilpasningsevne og konkurrenceevne. Omvendt kan en alt for omfattende mobilitet mellem fattige regioner og rigere regioner have indflydelse på arbejdsmarkederne (mangel på kvalificeret arbejdskraft, stigning i arbejdsløsheden, hjerneflugt).

Kommende udfordringer

4.1.4   En vigtig kilde til faktuelle oplysninger er i denne henseende den undersøgelse, der er offentliggjort af Kommissionens GD for Beskæftigelse med titlen: »Geographic mobility in the European Union: Optimising its economic and social benefits« (15). Ifølge denne undersøgelse forfølger politikerne med henblik på styrkelsen af geografisk mobilitet to mål: 1) forbedring af de fordele, der forventes i forbindelse med mobilitet, og 2) mindskelse af de udgifter, der er forbundet hermed for den enkelte. Undersøgelsen fokuserer først og fremmest på det økonomiske aspekt af geografisk mobilitet og dennes bidrag til at udligne forskellene mellem de regionale arbejdsmarkeder (beskæftigelse, realløn, arbejdskraftmangel).

Geographic mobility in the European Union: Optimising its economic and social benefits

15

4.1.5   Med hensyn til mobilitet er det gennemsnitlige antal stillinger i løbet af et karriereforløb 3,9. Den gennemsnitlige varighed af hver af disse stillinger er 8,3 år. I det forløbne år skiftede 8 % job, 32 % havde gjort det i løbet af de fem foregående år og 50 % i løbet af det seneste tiår.

Med hensyn til mobilitet

4.1.6   Med hensyn til fremtidsudsigterne viste den pågældende undersøgelse, at 41 % af de adspurgte forventede at skifte arbejdsgiver inden for de kommende fem år, at 54 % af de adspurgte ikke forventede at skifte stilling, og at de resterende 5 % ikke havde truffet nogen beslutning. Det er muligt at udlede tre grundlæggende årsager til, at folk forventer at skifte arbejdsgiver inden for de kommende fem år: ønsket om ændring og den frivillige beslutning, den ufrivillige beslutning eller den neutrale beslutning, der træffes som følge af omstændighederne.

4.1.7   Det fremgår af undersøgelsen, at 65 % af det samlede antal forventede skift fra et job til et andet i løbet af de kommende fem år sker på grundlag af en frivillig beslutning. Den frivillige mobilitet fra et job til et andet bidrager til en bedre udvikling af arbejdstagernes kompetence og styrker deres beskæftigelsesegnethed, samtidig med at den forbedrer deres karriereudsigter og løn.

4.1.8   En undersøgelse med titlen »Job mobility in the EU: Optimising its Social and Economic Benefits« (16) har givet nogle interessante resultater. Denne undersøgelse fungerer som oplæg til debat mellem medlemsstaterne om spørgsmålet om, hvordan den erhvervsmæssige mobilitet kan optimeres ud fra et økonomisk og socialt synspunkt. I undersøgelsen analyseres situationen og forskellene i EU-27, de økonomiske faktorer, der hænger direkte sammen med produktivitet, lønninger, innovation og beskæftigelse, observeres, ligesom faktorer, der hænger sammen med beskæftigelsens kvalitet og social samhørighed, observeres.

Job mobility in the EU: Optimising its Social and Economic Benefits

16

5.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

5.1   Samtlige initiativer og bestemmelser, der har til formål at fremme og styrke den erhvervsmæssige mobilitet og forbedre overensstemmelsen mellem udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet, er afgørende i to henseender. Disse foranstaltninger kan ikke blot optimere arbejdsmarkedernes funktion og afhjælpe manglerne på dem. De kan også bidrage væsentligt til realiseringen af målene i den europæiske strategi for vækst og beskæftigelse.

5.2   De europæiske borgere tror ganske vist på deres frie bevægelighed, og et stort flertal blandt dem erkender, at det ikke længere er realistisk at regne med, at de kan bestride det samme job gennem hele livet, men resultaterne af undersøgelsen viser, at der stadig findes mange hindringer, der står i vejen for arbejdstagernes frie bevægelighed mellem landene eller forhindrer dem i at overvinde problemerne med at finde et nyt og bedre job.

5.3   Blandt de talrige hindringer for mobiliteten kan nævnes:

talrige hindringer for mobiliteten

| — | begrænset kendskab til fremmede sprog |
| --- | --- |

—

begrænset kendskab til fremmede sprog

| — | ringe eller utilstrækkeligt udviklede kompetencer og kundskaber |
| --- | --- |

—

ringe eller utilstrækkeligt udviklede kompetencer og kundskaber

| — | manglende anerkendelse af uddannelse og faglige kvalifikationer erhvervet i andre medlemsstater |
| --- | --- |

—

manglende anerkendelse af uddannelse og faglige kvalifikationer erhvervet i andre medlemsstater

| — | juridiske og administrative hindringer |
| --- | --- |

—

juridiske og administrative hindringer

| — | de problemer, som ægtefæller har med hver især at finde fast beskæftigelse |
| --- | --- |

—

de problemer, som ægtefæller har med hver især at finde fast beskæftigelse

| — | de spredte informationer om jobudbuddet eller den manglende gennemskuelighed med hensyn til mulighederne for uddannelse og beskæftigelse |
| --- | --- |

—

de spredte informationer om jobudbuddet eller den manglende gennemskuelighed med hensyn til mulighederne for uddannelse og beskæftigelse

| — | dårlige transportinfrastrukturer |
| --- | --- |

—

dårlige transportinfrastrukturer

| — | det ringe udbud på boligmarkedet |
| --- | --- |

—

det ringe udbud på boligmarkedet

| — | og på det seneste også manglende tillid og fremmedhad. |
| --- | --- |

—

og på det seneste også manglende tillid og fremmedhad.

5.4   For at fremme mobiliteten i Europa er det nødvendigt at fjerne en række vedholdende hindringer. EØSU mener, at politikkerne til styrkelse af arbejdstagernes mobilitet for at være effektive skal omfatte følgende nøgleelementer:

politikkerne til styrkelse af arbejdstagernes mobilitet for at være effektive skal omfatte følgende nøgleelementer:

| 5.4.1 | For det første er det nødvendigt at sikre en bedre bevidstgørelse om hindringerne for geografisk og erhvervsmæssig mobilitet og om de støtteforanstaltninger, der har til formål at fjerne dem. De senere år er der ganske vist blevet udfoldet bestræbelser i Europa på at påvise hindringerne for arbejdstagernes mobilitet og på at afhjælpe dem, men det vil være relevant at gennemføre undersøgelser både på europæisk plan og i medlemsstaterne for at få et indtryk af omfanget, kendetegnene eller de afgørende faktorer, der hindrer den økonomiske mobilitet, og at evaluere deres økonomiske betydning. |
| --- | --- |

5.4.1

For det første er det nødvendigt at sikre en bedre bevidstgørelse om hindringerne for geografisk og erhvervsmæssig mobilitet og om de støtteforanstaltninger, der har til formål at fjerne dem. De senere år er der ganske vist blevet udfoldet bestræbelser i Europa på at påvise hindringerne for arbejdstagernes mobilitet og på at afhjælpe dem, men det vil være relevant at gennemføre undersøgelser både på europæisk plan og i medlemsstaterne for at få et indtryk af omfanget, kendetegnene eller de afgørende faktorer, der hindrer den økonomiske mobilitet, og at evaluere deres økonomiske betydning.

en bedre bevidstgørelse

| 5.4.2 | For det andet er det afgørende at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkederne i Europa. Erfaringen viser, at de lande, hvis arbejdsmarkeder er mest fleksible, nyder godt af en større erhvervsmæssig mobilitet og bedre resultater på beskæftigelsesområdet. I den henseende skal mobilitet forstås som et af de elementer, der gør det muligt at nå frem til en forbedring af beskæftigelsen, arbejdstagernes tilpasningsevne og virksomhedernes konkurrenceevne i en globaliseret verden. Arbejdet skal tilrettelægges, så det bedre svarer til virksomhedernes og arbejdstagernes behov, hvilket også kan bidrage til at styrke mobiliteten mærkbart. |
| --- | --- |

5.4.2

For det andet er det afgørende at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkederne i Europa. Erfaringen viser, at de lande, hvis arbejdsmarkeder er mest fleksible, nyder godt af en større erhvervsmæssig mobilitet og bedre resultater på beskæftigelsesområdet. I den henseende skal mobilitet forstås som et af de elementer, der gør det muligt at nå frem til en forbedring af beskæftigelsen, arbejdstagernes tilpasningsevne og virksomhedernes konkurrenceevne i en globaliseret verden. Arbejdet skal tilrettelægges, så det bedre svarer til virksomhedernes og arbejdstagernes behov, hvilket også kan bidrage til at styrke mobiliteten mærkbart.

fleksibiliteten på arbejdsmarkederne i Europa

| 5.4.3 | For det tredje er det absolut nødvendigt at tilpasse uddannelsessystemerne til arbejdsmarkedets behov. Et system med en effektiv livslang læring bør styrkes. I vore dage er arbejdsmarkederne i stadig højere grad udsat for hurtige ændringer og efterspørgsel efter nye kvalifikationer. Et voksende antal mennesker skal tilpasse sig udviklingen i deres arbejde og deres karriere, navnlig ved at erhverve nye og forskelligartede kvalifikationer. Den enkelte skal derfor være i stand til at udvikle og forbedre sine kompetencer for at bevare sin beskæftigelsesegnethed og tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkedet. En række initiativer bør i denne forbindelse styrkes. Det drejer sig navnlig om følgende:






  — | At sikre, at den enkelte er i besiddelse af den fornødne viden og de krævede færdigheder, allerede inden de har afsluttet deres uddannelse. |
| --- | --- | --- |

5.4.3

For det tredje er det absolut nødvendigt at tilpasse uddannelsessystemerne til arbejdsmarkedets behov. Et system med en effektiv livslang læring bør styrkes. I vore dage er arbejdsmarkederne i stadig højere grad udsat for hurtige ændringer og efterspørgsel efter nye kvalifikationer. Et voksende antal mennesker skal tilpasse sig udviklingen i deres arbejde og deres karriere, navnlig ved at erhverve nye og forskelligartede kvalifikationer. Den enkelte skal derfor være i stand til at udvikle og forbedre sine kompetencer for at bevare sin beskæftigelsesegnethed og tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkedet. En række initiativer bør i denne forbindelse styrkes. Det drejer sig navnlig om følgende:

tilpasse uddannelsessystemerne

—

At sikre, at den enkelte er i besiddelse af den fornødne viden og de krævede færdigheder, allerede inden de har afsluttet deres uddannelse.

| — | At motivere den enkelte til også selv at påtage sig ansvaret for forbedringen af sine færdigheder hele livet og tilvejebringe de rammebetingelser, der gør det muligt at efteruddanne sig. |
| --- | --- |

—

At motivere den enkelte til også selv at påtage sig ansvaret for forbedringen af sine færdigheder hele livet og tilvejebringe de rammebetingelser, der gør det muligt at efteruddanne sig.

| — | At gøre uddannelserne mere tiltrækkende, mere fleksible og bedre tilpasset behovene på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

—

At gøre uddannelserne mere tiltrækkende, mere fleksible og bedre tilpasset behovene på arbejdsmarkedet.

| — | I denne forbindelse bør der lægges særlig vægt på visse kategorier af arbejdstagere: unge og ældre arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

I denne forbindelse bør der lægges særlig vægt på visse kategorier af arbejdstagere: unge og ældre arbejdstagere.

| — | At anvende partnerskabsprincippet mellem de berørte parter dvs. staten, arbejdsmarkedets parter, undervisningsanstalter og virksomheder. |
| --- | --- |

—

At anvende partnerskabsprincippet mellem de berørte parter dvs. staten, arbejdsmarkedets parter, undervisningsanstalter og virksomheder.

| 5.4.4 | For det fjerde bør de sociale sikringsordninger videreudvikles, så det bliver mere tiltrækkende og lettere for arbejdstagerne at bevæge sig mellem de forskellige situationer på arbejdsmarkederne i EU, og så folk ikke hindres i at rejse til andre medlemsstater for at finde et bedre job. I denne forbindelse henviser EØSU til sin udtalelse om anvendelsen af princippet om flexicurity, navnlig med henblik på forbedring af den enkeltes beskæftigelsesegnethed for at sætte den enkelte i stand til bedre at tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkederne og få tilbud om bedre beskæftigelse. Alt i alt drejer det sig om at skabe nye arbejdspladser og støtte arbejdstagere i forbindelse med forandringer i karrieren, så deres muligheder for succes på arbejdsmarkedet øges. Erfaringen viser, at det vigtigste mål i øjeblikket går ud på at fremme beskæftigelsen af personer ved at fjerne administrative hindringer og investere i færdigheder og i aktive beskæftigelsespolitikker frem for at vælge en passiv stigning i ydelserne. |
| --- | --- |

5.4.4

For det fjerde bør de sociale sikringsordninger videreudvikles, så det bliver mere tiltrækkende og lettere for arbejdstagerne at bevæge sig mellem de forskellige situationer på arbejdsmarkederne i EU, og så folk ikke hindres i at rejse til andre medlemsstater for at finde et bedre job. I denne forbindelse henviser EØSU til sin udtalelse om anvendelsen af princippet om flexicurity, navnlig med henblik på forbedring af den enkeltes beskæftigelsesegnethed for at sætte den enkelte i stand til bedre at tilpasse sig udviklingen på arbejdsmarkederne og få tilbud om bedre beskæftigelse. Alt i alt drejer det sig om at skabe nye arbejdspladser og støtte arbejdstagere i forbindelse med forandringer i karrieren, så deres muligheder for succes på arbejdsmarkedet øges. Erfaringen viser, at det vigtigste mål i øjeblikket går ud på at fremme beskæftigelsen af personer ved at fjerne administrative hindringer og investere i færdigheder og i aktive beskæftigelsespolitikker frem for at vælge en passiv stigning i ydelserne.

sociale sikringsordninger videreudvikles

| 5.4.5 | For det femte bør de lovgivningsmæssige, administrative og skattemæssige hindringer, der begrænser den geografiske og erhvervsmæssige mobilitet, afhjælpes ved at:






  — | gennemføre bestemmelser om fri bevægelighed for arbejdstagere for at sikre ikke-diskriminerende adgang til beskæftigelse |
| --- | --- | --- |

5.4.5

For det femte bør de lovgivningsmæssige, administrative og skattemæssige hindringer, der begrænser den geografiske og erhvervsmæssige mobilitet, afhjælpes ved at:

lovgivningsmæssige, administrative og skattemæssige hindringer

—

gennemføre bestemmelser om fri bevægelighed for arbejdstagere for at sikre ikke-diskriminerende adgang til beskæftigelse

| — | tilskynde medlemsstaterne til at sikre en hurtigere og mere konsekvent anvendelse af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (17) og til at skabe en europæisk ramme for erhvervsmæssige kvalifikationer |
| --- | --- |

—

tilskynde medlemsstaterne til at sikre en hurtigere og mere konsekvent anvendelse af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (17) og til at skabe en europæisk ramme for erhvervsmæssige kvalifikationer

17

| — | træffe foranstaltninger til at forhindre dobbeltbeskatning af de supplerende pensionsordninger |
| --- | --- |

—

træffe foranstaltninger til at forhindre dobbeltbeskatning af de supplerende pensionsordninger

| — | løse problemerne i tilknytning til forbuddet mod enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet på det skattemæssige område (og i forbindelse med sociale ydelser) |
| --- | --- |

—

løse problemerne i tilknytning til forbuddet mod enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet på det skattemæssige område (og i forbindelse med sociale ydelser)

| — | være særlig opmærksomme på personer med et handicap i forbindelse med fjernelse af hindringerne for mobilitet. |
| --- | --- |

—

være særlig opmærksomme på personer med et handicap i forbindelse med fjernelse af hindringerne for mobilitet.

| — | tage højde for de særlige behov, der gør sig gældende for kvinder med børn og pasningskrævende personer. |
| --- | --- |

—

tage højde for de særlige behov, der gør sig gældende for kvinder med børn og pasningskrævende personer.

| 5.4.6 | For det sjette bør de europæiske borgere have let adgang til informationer af god kvalitet om mulighederne for beskæftigelse og uddannelse. Der findes en stor mængde data om leve- og arbejdsvilkår, men de informationer, der vedrører mulighederne for uddannelse og beskæftigelse, prioriteres ikke. De findes ofte ikke eller er vanskeligt tilgængelige. Det europæiske informationssystem, der frembyder muligheder for beskæftigelse og uddannelse, er vigtigt for borgerne og virksomhederne, så de kan træffe det rigtige valg, når det drejer sig om at udvikle færdigheder, gribe muligheder og således styrke den erhvervsmæssige mobilitet. I denne forbindelse kan Eures-webstedet spille en væsentlig og positiv rolle. Webstedet er dog i øjeblikket ikke tilstrækkeligt synligt, og borgerne og især virksomhederne har et begrænset kendskab hertil. I denne forbindelse bør en forbedring af oplysningerne om specifikke emner, som f.eks. ændringer eller tilpasninger af de sociale ydelser (afhængigt af om de er lovbestemte eller supplerende) i tilfælde af erhvervsmæssig og geografisk mobilitet, prioriteres. Eksempelvis ville det i forbindelse med de erhvervstilknyttede pensionsordninger være hensigtsmæssigt at få adgang til oplysninger om omfanget af de erhvervede rettigheder, den anvendte beskatningsordning, retningslinjerne for overførsel samt omkostningerne og fordelene i tilknytning til hvert enkelt alternativ osv. (18) |
| --- | --- |

5.4.6

For det sjette bør de europæiske borgere have let adgang til informationer af god kvalitet om mulighederne for beskæftigelse og uddannelse. Der findes en stor mængde data om leve- og arbejdsvilkår, men de informationer, der vedrører mulighederne for uddannelse og beskæftigelse, prioriteres ikke. De findes ofte ikke eller er vanskeligt tilgængelige. Det europæiske informationssystem, der frembyder muligheder for beskæftigelse og uddannelse, er vigtigt for borgerne og virksomhederne, så de kan træffe det rigtige valg, når det drejer sig om at udvikle færdigheder, gribe muligheder og således styrke den erhvervsmæssige mobilitet. I denne forbindelse kan Eures-webstedet spille en væsentlig og positiv rolle. Webstedet er dog i øjeblikket ikke tilstrækkeligt synligt, og borgerne og især virksomhederne har et begrænset kendskab hertil. I denne forbindelse bør en forbedring af oplysningerne om specifikke emner, som f.eks. ændringer eller tilpasninger af de sociale ydelser (afhængigt af om de er lovbestemte eller supplerende) i tilfælde af erhvervsmæssig og geografisk mobilitet, prioriteres. Eksempelvis ville det i forbindelse med de erhvervstilknyttede pensionsordninger være hensigtsmæssigt at få adgang til oplysninger om omfanget af de erhvervede rettigheder, den anvendte beskatningsordning, retningslinjerne for overførsel samt omkostningerne og fordelene i tilknytning til hvert enkelt alternativ osv. (18)

Eures

væsentlig og positiv rolle

18

| 5.4.7 | For at fremme mobiliteten bør der endelig udvikles initiativer for at forbedre forholdene på boligmarkedet samt transportinfrastrukturerne. Det er af afgørende betydning, at folk kan finde en passende bolig til en overkommelig pris i de områder, hvor beskæftigelsesmulighederne findes. For at arbejdstagerne kan blive mere mobile, er det ligeledes centralt at fremme effektive og fleksible transportinfrastrukturer. Medlemsstaterne skal være opmærksomme på omkostninger i tilknytning til indvandring og oprette og anvende stimulerende systemer, der henvender sig til mobile jobsøgende. |
| --- | --- |

5.4.7

For at fremme mobiliteten bør der endelig udvikles initiativer for at forbedre forholdene på boligmarkedet samt transportinfrastrukturerne. Det er af afgørende betydning, at folk kan finde en passende bolig til en overkommelig pris i de områder, hvor beskæftigelsesmulighederne findes. For at arbejdstagerne kan blive mere mobile, er det ligeledes centralt at fremme effektive og fleksible transportinfrastrukturer. Medlemsstaterne skal være opmærksomme på omkostninger i tilknytning til indvandring og oprette og anvende stimulerende systemer, der henvender sig til mobile jobsøgende.

forholdene på boligmarkedet

transportinfrastrukturerne

5.5   I 2004 og 2007 fandt der udvidelser sted, der gav EU henholdsvis ti og to nye medlemsstater, og som startede debatten om åbning af grænserne og fri bevægelighed for arbejdstagere. Konklusionerne på de undersøgelser, som Eurofound har foretaget, bekræfter, at migranterne fortsat forlader Østeuropa for at rejse til Vesteuropa, men den geografiske mobilitet er lav og af midlertidig karakter.

udvidelser

5.5.1   De medlemsstater, der endnu anvender overgangsperioder i deres forbindelser med de medlemsstater, der tiltrådte EU i 2004, skal inden den 1. maj 2009 oplyse, om de agter at gå ind i tredje fase og fortsat anvende disse perioder i yderligere to år. Hvad angår Rumænien og Bulgarien skulle medlemsstaterne oplyse deres planer inden den 31. december 2008 (19). EØSU glæder sig derfor over den anden meddelelse fra Europa-Kommissionen af 18. november 2008 om rapporten om, hvordan de i tiltrædelsestraktaten omhandlede overgangsbestemmelser fungerer (20), en meddelelse, der i det væsentlige blot bekræfter konklusionerne i den første evalueringsrapport fra 2006 (21). Det fremgår klart af konklusionerne i den anden meddelelse, at åbningen af arbejdsmarkederne for arbejdstagere fra de nye medlemsstater har haft en tydelig positiv indvirkning både på værtslandets økonomi og for EU som helhed.

19

20

21

5.5.2   Enhver beslutning, der har til formål at ændre overgangsperioderne, skal gennemføres på nationalt plan og skal baseres på faktuelle analyser. EØSU mener dog, at man ved at ophøre med at anvende disse overgangsperioder i 2009 bidrager til skabelsen af fleksible arbejdsmarkeder, der er åbne for alle, til nedbringelsen af sort arbejde og til bekæmpelsen af fattigdom i Europa.

5.5.3   Opretholdelsen af overgangsperioder kan endvidere begrænse den praktiske gennemførelse af Artikel 69 i forordning nr. 1408/71 om samordning af sociale sikringsordninger (som giver ledige ret til fortsat at modtage understøttelse fra den medlemsstat, der har beføjelse til at udbetale understøttelsen, mens vedkommende søger beskæftigelse i en anden medlemsstat).

5.6   Udstationering af arbejdstagere i forbindelse med liberaliseringen af tjenesteydelser i Europa. Fordelene ved et velfungerende indre marked er vigtige for virksomhederne, arbejdstagerne, borgerne og økonomien som helhed. Det bidrager til virksomhedernes vækst og forbedrer adgangen til et arbejdsmarked, der fremover tæller omkring 500 mio. mennesker og omkring 30 lande (takket være Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde). De europæiske virksomheder står over for voksende konkurrence og har styrket deres stilling på verdensmarkedet. Det nye direktiv om tjenesteydelser i det indre marked er et grundlæggende instrument for videreførelsen af liberaliseringsprocessen.

Udstationering af arbejdstagere

5.6.1   Kommissionen har i denne forbindelse offentliggjort to meddelelser (22) om udstationering af arbejdstagere inden for rammerne af bestemmelserne om tjenesteydelser. Målet med disse meddelelser var at analysere situationen og give medlemsstaterne visse retningslinjer, så de anvender og fortolker EF-Domstolens domme korrekt. Det drejede sig endvidere om at undersøge komplementariteten mellem de to instrumenter og om at optimere de fordele, som den nuværende beskyttelse af udstationerede arbejdstagere indebærer.

22

5.6.2   Udvalget glæder sig i overensstemmelse med sin tidligere udtalelse af 29. maj 2008 (23) over Kommissionens beslutning 2009/17/EF (24) om at oprette et ekspertudvalg på højt plan vedrørende udstationering af arbejdstagere. Dette udvalg skal lette overblikket, anskueliggørelsen og udvekslingen af velgennemprøvede fremgangsmåder samt gennemførelsen af indgående undersøgelser og løsning af problemer knyttet til direktivet. Arbejdsmarkedets repræsentanter vil også blive inddraget i processen.

23

24

ekspertudvalg

vedrørende udstationering af arbejdstagere

5.6.3   Nogle af EF-Domstolens seneste afgørelser (i sagerne Laval (25), Viking (26), Rüffert (27), vedrørende direktiv 96/71 om udstationering af arbejdstagere førte til kontroverser vedrørende direktivet om udstationering af arbejdstagere. Derfor støtter udvalget Kommissionens og det franske rådsformandskabs forslag fra oktober 2008 om, at de europæiske arbejdsmarkedsparter i fællesskab udarbejder en analyse, der kunne føre til en fuldstændig evaluering af de juridiske, økonomiske og sociale konsekvenser af sådanne afgørelser.

25

26

27

5.7   Samordning og modernisering af de sociale sikringsordninger. Den lovgivningsmæssige ramme, der sikrer samordning af de sociale sikringsordninger, er et vigtigt instrument til fremme af mobiliteten i EU. Den nuværende forordning 1408/71 (28) erstattes af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004, vedtaget i april 2004. Det fremgår af artikel 89, at de nærmere regler for denne forordnings gennemførelse fastsættes i en senere forordning. Denne tekst (KOM(2006) 16) (29) blev først forelagt i januar 2006. Den nye gennemførelsesforordning sigter i princippet mod at forenkle og rationalisere de retlige og administrative bestemmelser, mod at klarlægge rettigheder og forpligtelser for alle dem, der deltager i samordningen af sociale sikringsordninger, mod at indføre mere effektive og hurtigere procedurer med henblik på udveksling af data og endelig mod at nedbringe omkostningerne.

Samordning og modernisering af de sociale sikringsordninger

28

29

5.7.1   I en udtalelse offentliggjort i 2006 (30) mener EØSU, at det nye forslag udgør et fremskridt i retning af en forbedring af den frie bevægelighed i EU. Forslaget til forordning indebærer en række forenklinger, afklaringer og forbedringer. EØSU stiller sig navnlig positivt til en udvidelse af personkredsen og det saglige anvendelsesområde og til alle de regler, der sigter mod at styrke samarbejdet mellem de institutioner, der forvalter socialsikringen.

30

5.7.2   I sin udtalelse har EØSU endvidere understreget den følsomme karakter af forhandlingerne om bilag XI til forordning (EF) nr. 883/2004, hvori der fastlægges bestemte procedurer for, hvordan visse lovbestemmelser skal anvendes. Medlemsstaterne opfordres til heri at anføre de særtræk ved deres nationale systemer, som de ønsker undtaget fra forordningen for at muliggøre en gnidningsløs koordinering af den sociale sikring. Herom har der igennem længere tid fundet intensive forhandlinger sted mellem medlemsstaterne. EØSU har i denne forbindelse opfordret til en hurtig afslutning og anført, at opfølgningen af de subsidiære spørgsmål dog ikke bør forsinke ikrafttrædelsen af den nye forordning, navnlig ikke når der er tale om initiativer fra Kommissionen, der har til formål at forbedre mobiliteten i Europa.

5.7.3   Generelt bør lovgivningsrammen, der sikrer samordning af de sociale sikringssystemer, fremover reagere fleksibelt på den ændrede virkelighed på arbejdsmarkedet, på nye former for beskæftigelse, på forskellene i arbejdstilrettelæggelsen og navnlig på de nye former for mobilitet. Det er nødvendigt at styrke det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne baseret på elektroniske processer.

5.8   Generelt modtager migranter sociale ydelser i henhold til den forordning, der samordner socialsikringsordningerne, forordning (EØF) nr. 1612/68 i henhold til princippet om lighed, der kommer til udtryk i direktiv 2004/38/EF (31). Princippet er således, at personer, der opholder sig lovligt i et værtsland, skal have samme ret til at modtage alle ydelser. Ingen bør være udelukket fra ordningen.

forordning

31

5.9   Problemet ligger i, at den generelle retlige ramme består af regler, der ikke har samme retskraft (forordninger, direktiver, domme afsagt af EF-Domstolen). Forordningerne finder anvendelse direkte og uden forskel. Direktiverne gennemføres forskelligt i de enkelte medlemsstater. Derfor bør der i fremtiden sikres gennemsigtighed i og navnlig samhørighed mellem disse regler. Der skal opretholdes et lighedsprincip (f.eks. lige adgang til skattefordele), og retssikkerheden skal bevares. Den retlige ramme vil sandsynligvis ikke blive forenklet, men det er muligt at udfylde en række huller gennem samarbejde mellem medlemsstaterne. Der findes endnu mange muligheder i denne henseende.

5.10   Mobiliteten på uddannelses- og specialuddannelsesområdet er et aspekt, der er uløseligt forbundet med fri bevægelighed for personer, og udgør det vigtigste instrument, der gør det muligt at skabe et europæisk rum for uddannelse og erhvervsuddannelse.

Mobiliteten på uddannelses- og specialuddannelsesområdet

5.10.1   EØSU forholder sig positivt til det europæiske kvalitetscharter
   (32)
  for mobilitet, der tager udgangspunkt i den omstændighed, at mobilitet i forbindelse med uddannelse og erhvervsuddannelse er en integreret del af den frie bevægelighed for personer, og at en forbedring af den europæiske mobilitet på dette område fører til realiseringen af målene i Lissabonstrategien. I chartret foreslås en række principper og foranstaltninger, der finder anvendelse på mobilitet blandt unge eller voksne, deres behov for formel eller uformel uddannelse og deres personlige og faglige udvikling.

det europæiske kvalitetscharter

32

for mobilitet

5.10.2   Kommissionen har udviklet en række effektive instrumenter til fremme af mobiliteten i Europa på området uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring. Europass (33) repræsenterer en koordineret række dokumenter, der hjælper de europæiske borgere til at opnå en bedre beherskelse af deres kvalifikationer og deres kompetencer. Med den seneste evalueringsrapport fra 2008 bekræftedes effektiviteten af de nationale centre og internetportalerne samt generelt Europass' merværdi, ligesom der blev påvist en række mangler, navnlig i de af Europass' instrumenter, der ikke begrundes i resultater af uddannelsesmæssig karakter.

33

5.10.3   Denne dimension skal styrkes via gennemførelsen af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for uddannelse og livslang læring (34), en ramme, der skal forbindes med de europæiske meritoverførselsordninger (35).

34

35

5.11   På grund af en særlig stor tilstrømning af arbejdstagere fra tredjelande i tilknytning til de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget for at fremme den lovlige indvandring, bør den nye udfordring, som de europæiske uddannelsessystemer står over for, desuden overvejes.

5.11.1   Udvalget afventer ligeledes med interesse resultaterne af den debat, der blev indledt i juli 2008 med offentliggørelsen af Kommissionens grønbog »Migration og mobilitet: udfordringer og muligheder for uddannelsessystemerne i EU« (36). I grønbogen opfordres til en undersøgelse af fremtiden og den rolle, som direktiv 77/486/EØF, der i øjeblikket kun vedrører skolegang for børn af migranter fra EU, spiller.

Migration og mobilitet: udfordringer og muligheder for uddannelsessystemerne i EU

36

5.12   Fremme lovlig indvandring og bekæmpe ulovlig indvandring af personer fra tredjelande i henhold til Kommissionens meddelelse »Mod en europæisk helhedspolitik for migration« (37) offentliggjort i november 2006 er et andet bidrag fra Kommissionen til styrkelse af mobiliteten og den lovlige indvandring i Europa som reaktion på de demografiske udfordringer. Kommissionen har inden for rammerne af sit lovgivningsprogram for 2007 offentliggjort to lovgivningsforslag (38), der skal fremme indrejse og ophold i EU for økonomiske migranter fra tredjelande. Den har fremsat sit forslag om et »blåt kort«, der har til formål at tiltrække højtkvalificeret arbejdskraft til Europa fra disse lande. De rettigheder og forpligtelser, som tredjelandsstatsborgere tillægges i medfør af forslaget til direktiv for så vidt angår ligebehandling med hensyn til løn, arbejdsvilkår, foreningsfrihed og almen og faglig uddannelse, udgør et godt udgangspunkt for indvandringslovgivningen, som skal dække alle kategorier af indvandrede arbejdstagere. EØSU mener, at den overgangsordning, som midlertidigt begrænser den fri bevægelighed for arbejdstagere fra de nye medlemsstater, er en undtagelse, som hurtigt bør afskaffes især med henblik på beskæftigelse af højt kvalificerede arbejdstagere (39).

Fremme lovlig indvandring og bekæmpe ulovlig indvandring

37

38

39

Bruxelles, den 25. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (2008-2010) (KOM(2007) 803 endelig – 2007/0300 (CNS)).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (Tekst af relevans for EØS og for Schweiz) (EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1-123) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2004:166:0001:0123:DA:PDF.

2

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om Den Statistiske Nomenklatur for Økonomiske Aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber (EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2-12).

3

(4)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en styrkelse af retten til at overføre supplerende pensionsrettigheder - Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program (KOM(2005) 507 endelig – 2005/0214 (COD)).

4

(5)  EØSU's udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse«, ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños (EUT C 27 af 3.2.2009).

5

(6)  Integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (2005-2008), retningslinje nr. 20 (KOM(2005) 141 endelig – 2005/0057 (CNS)).

6

(7)  Rapport fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Kommissionens endelige rapport om gennemførelsen af Kommissionens aktionsplan vedrørende kvalifikationer og mobilitet (KOM(2002) 72 endelig af 13.2.2002) (KOM(2007) 24 endelig).

7

(8)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Mobilitet, et instrument til at skabe flere og bedre job: Den europæiske handlingsplan for jobmobilitet (2007-2010) (KOM(2007) 773 endelig).

8

(9)  En europæisk økonomisk genopretningsplan (KOM(2008) 800 af 26.11.2008).

9

(10)  Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv.

10

(11)  TRESS - Training and Reporting in European Social Security.

11

(12)  EURES – European Employment Services.

12

(13)  Jf. EØSU's udtalelse »Fri bevægelighed og ophold for arbejdstagere«, ordfører: Gianni Vinay (EFT C 169 af 16.6.1999); EØSU's udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om koordineringen af de sociale sikringsordninger«, ordfører: José Isaías Rodríguez García-Caro (EFT C 75 af 15.3.2000); EØSU's udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område«, ordfører: José Isaías Rodríguez García-Caro (EFT C 149 af 21.6.2002); EØSU's udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger«, ordfører: Wolfgang Greif (EUT C 324 af 30.12.2006).

13

(14)  Mobiliteten i Europa: Eurobarometerundersøgelse gennemført i 2005 af den geografiske mobilitet og mobiliteten på arbejdsmarkedet, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, 2006.

14

(15)  Undersøgelse af »Geographic mobility in tne European Union: Optimising its economic and social benefits«, april 2008, Kommissionen, GD Beskæftigelse. Kontrakt VT/2006/042.

15

(16)  Undersøgelse med titlen »Job mobility in the EU: Optimising its Social and Economic Benefits« (Erhvervsmæssig mobilitet i EU: optimering af de sociale og økonomiske fordele i forbindelse hermed), april 2008, Dansk Teknologisk Institut. Kontrakt VT/2006/043.

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.

17

(18)  Kommissionen har allerede i den henseende iværksat en række konkrete aktioner, der vil gøre det muligt at bevidstgøre de europæiske borgere og formidle forståelige oplysninger om deres rettigheder og pligter for så vidt angår socialsikring i EU-landene (brochurer, håndbøger, videofilm).

18

(19)  Grækenland, Spanien, Ungarn og Portugal har allerede mildnet deres restriktioner for den frie bevægelighed for arbejdstagere fra disse lande.

19

(20)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Konsekvenserne af arbejdskraftens frie bevægelighed som følge af udvidelsen af EU - Rapport om første fase (1. januar 2007 - 31. december 2008) af de overgangsordninger, der er fastsat i tiltrædelsestraktaten fra 2005, og i overensstemmelse med overgangsordningen i tiltrædelsestraktaten fra 2003 (KOM(2008) 765 endelig).

20

(21)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Rapport om, hvordan de overgangsordninger, der er fastsat i tiltrædelsestraktaten fra 2003, har fungeret i perioden 1. maj 2004 - 30. april 2006 (KOM(2006) 48 endelig).

21

(22)  Meddelelse fra Kommissionen om »Retningslinjer for udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser« (KOM(2006) 159) og meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om »Udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser - Maksimering af fordele og potentiale og sikring af arbejdstageres beskyttelse« (KOM(2007) 304 endelig).

22

(23)  EØSU's udtalelse om »Udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser - Maksimering af fordele og potentiale og sikring af arbejdstageres beskyttelse«, ordfører: An Le Nouail Marlière (EUT C 224 af 30.8.2008, s. 95–99).

23

(24)  EUT L 8 af 13.1.2009, s. 26-28.

24

(25)  EF-Domstolen, sag C-341/05, Laval un Partneri Ltd mod Svenska Byggnadsarbetareförbundet.

25

(26)  EF-Domstolen, sag C-438/05, International Transport Workers' Federation og Finnish Seamen's Union mod Viking Line ABP og OÜ Viking Line Eesti.

26

(27)  EF-Domstolen, sag C-346/06, Dirk Rüffert, i sin egenskab af kurator for Objekt und Bauregie GmbH & Co. KG mod Land Niedersachsen.

27

(28)  EFT L 149 af 5.7.1971.

28

(29)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (KOM(2006) 16 endelig – 2006/0006 (COD)).

29

(30)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger«, ordfører: Wolfgang Greif (EUT C 324 af 30.12.2006).

30

(31)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF). (EØS-relevant tekst)

31

(32)  Det europæiske kvalitetscharter for mobilitet (EUT L 394 af 30.12.2006), http://europa.eu/scadplus/leg/en/cha/c11085.htm.

32

(33)  Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2241/2004/EF af 15. december 2004 om en samlet fællesskabsramme for større gennemsigtighed i kvalifikationer og kompetencer (Europass).

33

(34)  Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 23. april 2008 om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring (EUT C 111 af 6.5.2008, s. 1).

34

(35)  Det europæiske meritoverførselssystem og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om etablering af det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse (ECVET) (KOM(2008) 180).

35

(36)  Grønbog »Migration og mobilitet: udfordringer og muligheder for uddannelsessystemerne i EU« (KOM(2008) 423 endelig).

36

(37)  Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet »Den samlede migrationsstrategi efter det første år: Mod en europæisk helhedspolitik for migration« (KOM(2006) 735 endelig).

37

(38)  Det drejer sig om forslag til Rådets direktiv om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse (forslag om indførelse af et blåt EU-kort) (KOM(2007) 637 endelig) og forslag til Rådets direktiv om en kombineret ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at tage ophold og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat (KOM(2007) 638 endelig).

38

(39)  Se fodnote 5.

39

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/24 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/24

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Situationen for ældre lønmodtagere konfronteret med industrielle forandringer — støttetilbud og diversificering af aldersstrukturen inden for brancher og virksomheder (initiativudtalelse)

2009/C 228/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. januar 2008 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Situationen for ældre lønmodtagere konfronteret med industrielle forandringer — støttetilbud og diversificering af aldersstrukturen inden for brancher og virksomheder« (Initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Marian KRZAKLEWSKI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 159 stemmer for, 8 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner og anbefalinger

1.1   Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg finder, at en global tilgang til beskæftigelsen er nødvendig i Den Europæiske Union, da dette spørgsmål, især i den nuværende krise, berører alle aldersgrupper.

1.2   EØSU ser gerne, at Kommissionen beskæftiger sig specielt med ældre arbejdstageres situation på arbejdsmarkedet, og at den forbedrer og styrker gennemførelsen af bestemmelserne i direktiv 2000/78/EF om ligebehandling inden for beskæftigelse og erhverv ved på europæisk plan at udarbejde et program og en ramme til fremme af en beskæftigelsespolitik for ældre mennesker.

1.2.1   Dokumentet skal indeholde en række eksempler på god praksis, som skulle gøre det nemmere at fastholde eller endog rekruttere arbejdstagere på 50 år eller ældre (især arbejdstagere, der er tæt på den lovbestemte pensionsalder). Virksomheder, arbejdstagere, allerede når de befinder sig midt i deres karriereforløb, gruppen af ældre arbejdstagere og praktisk talt hele samfundet skal gøres mere bevidste om, hvilke muligheder og fordele ældre arbejdstagere indebærer på arbejdsmarkedet.

1.2.1.1   Samtidig med alle disse foranstaltninger til fordel for ældre arbejdstagere skal man fastholde initiativer, der fremmer beskæftigelsen især af unge, der er på vej ind på arbejdsmarkedet.

1.2.2   EØSU mener, at den åbne koordineringsmetode bør anvendes til at fastlægge en fælles ramme og fælles principper på EU-plan for spørgsmål vedrørende ældre mennesker på arbejdsmarkedet. Dette er særlig vigtigt i det nuværende økonomiske klima med tab af stadig flere arbejdspladser, hvor ældre arbejdstagere muligvis udsættes for diskrimination på grund af deres alder snarere end deres kvalifikationer.

1.3   De modeller og tilgange EØSU foreslår i denne udtalelse er rettet mod ældre lønmodtagere, som risikerer at miste deres arbejde, og de arbejdstagere, hvis alder allerede eller snart berettiger til normal eller tidlig pensionering, men som fortsat ønsker at arbejde.

1.4   I betragtning af de store forskelle i beskæftigelsesniveauet for ældre mennesker i EU bør medlemsstaterne udarbejde og gennemføre »nationale rammer for fremme af beskæftigelsen af ældre mennesker«, hvori man kombinerer nedenstående tiltag over for ældre lønmodtagere. Hvor sådanne nationale rammer allerede findes, skal disse revideres regelmæssigt og udbygges yderligere ved at man:

| — | støtter aktiv aldring |
| --- | --- |

—

støtter aktiv aldring

| — | skaber finansielle incitamenter til både ældre lønmodtagere som virksomheder, der beskæftiger dem, i medlemsstaternes politikker, som tilskynder ældre arbejdstagere til at blive længere på arbejdsmarkedet, |
| --- | --- |

—

skaber finansielle incitamenter til både ældre lønmodtagere som virksomheder, der beskæftiger dem, i medlemsstaternes politikker, som tilskynder ældre arbejdstagere til at blive længere på arbejdsmarkedet,

| — | forbedrer leve- og arbejdsvilkår (især for manuelt arbejde), |
| --- | --- |

—

forbedrer leve- og arbejdsvilkår (især for manuelt arbejde),

| — | iværksætter institutionelle løsninger, der øger arbejdsmarkedets tilpasningsevne over for ældre arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

iværksætter institutionelle løsninger, der øger arbejdsmarkedets tilpasningsevne over for ældre arbejdstagere.

1.5   EØSU konstaterer med en vis bekymring, at selv om erhvervsfrekvensen blandt ældre mennesker er gradvist stigende i alle EU-lande, mener kun få virksomheder, at spørgsmålet om ældre arbejdstagere er vigtig for deres politik. Derfor bør man hurtigst muligt finde ud af, hvorfor virksomheder ikke søger at anvende god praksis for beskæftigelsen af ældre, til trods for at alle undersøgelser viser, at dette er en fordelagtig løsning, der anbefales af flere medlemsstaters myndigheder.

1.5.1   Hvis beskæftigelsen af ældre skal sikres, er det alt afgørende, at en forlængelse af ansættelsen kan betale sig for både arbejdsgiver som arbejdstager. Dette bør tage udgangspunkt i en udvidet cost/benefit beregning, der omfatter:

| — | skatte- og pensionssystemerne i medlemsstaterne |
| --- | --- |

—

skatte- og pensionssystemerne i medlemsstaterne

| — | de for arbejdstager og arbejdsgiver relevante forudsætninger for at beskæftige ældre menneske, |
| --- | --- |

—

de for arbejdstager og arbejdsgiver relevante forudsætninger for at beskæftige ældre menneske,

| — | programmer for livslang læring (herunder faglig videreuddannelse) for arbejdstagere fra 50 ja endog 45 års alderen. |
| --- | --- |

—

programmer for livslang læring (herunder faglig videreuddannelse) for arbejdstagere fra 50 ja endog 45 års alderen.

1.5.2   EØSU mener, at det for arbejdsgivernes beslutning om at beskæftige ældre arbejdstagere især er afgørende, hvordan de bedst kan udnytte erfaringerne og kvalifikationerne hos disse seniormedarbejdere.

1.6   Udvalget opfordrer EU-institutionerne, medlemsstaternes regeringer og arbejdsmarkedets parter til i virksomhederne og blandt medarbejderne at fremme en aldersdiversificering som en effektiv produktivitetsfaktor og som et egnet svar på den vanskelige situation på det europæiske arbejdsmarked.

1.7   Udvalget ønsker at understrege nødvendigheden af, at EU-institutionerne og medlemsstaterne indtager en proaktiv holdning til spørgsmålet om diversificering af aldersstrukturen.

1.7.1   EØSU mener, at undervisning i aldersdiversificering bør indgå i uddannelseskurser for ledere og indgå i læseplanerne på managementuddannelser, således at man kan debattere og tage stilling til spørgsmål som:

| — | fastholdelse af ældre arbejdstageres motivation og kreativitet, |
| --- | --- |

—

fastholdelse af ældre arbejdstageres motivation og kreativitet,

| — | tilpasse arbejdstempoet for at undgå situationer, hvor arbejdstagere »brænder ud«, |
| --- | --- |

—

tilpasse arbejdstempoet for at undgå situationer, hvor arbejdstagere »brænder ud«,

| — | udbygge relationerne på arbejdspladsen mellem arbejdstagere fra forskellige aldersgrupper. |
| --- | --- |

—

udbygge relationerne på arbejdspladsen mellem arbejdstagere fra forskellige aldersgrupper.

1.7.2   For at øge erhvervsfrekvensen blandt ældre understreger EØSU den centrale betydning af livslang læring samt initiativer til almen og faglig uddannelse, som klart tjener til at forbedre ældre arbejdstageres uddannelsesniveau.

1.8   På grund af den store forskel på beskæftigelsen af mænd og kvinder i aldersgruppen 55 til 64, mener udvalget, at Europa-Kommissionen og medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger til at udbygge den aktuelle politik for beskæftigelse af kvinder i de ældste aldersgrupper og udvise mod i formuleringen af modeller, som endnu ikke har været anvendt.

1.8.1   En forøgelse af erhvervsfrekvensen for kvinder over 50 kunne have afgørende indflydelse på mulighederne for at nå beskæftigelsesmålene i Lissabonstrategien.

1.8.2   Udvalget opfordrer Kommissionen til i samarbejde med europæiske agenturer at undersøge, om den lave beskæftigelse af kvinder over 50 kan skyldes forskelsbehandling på arbejdsmarkedet.

1.9   Udvalget påpeger, at den digitale kløft er en af hovedhindringerne for en stigning i erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere. For effektivt at bekæmpe dette fænomen bør programmet for livslang læring for aldersgruppen over 50 så vidt muligt kombineres med uddannelse i anvendelsen af informations- og kommunikationsteknologi (IKT). For at overvinde ældres berøringsangst over for IKT kunne første fase af denne undervisning foregå i grupper, hvor deltagerne udgør en homogen gruppe med hensyn til alder og kvalifikationer.

1.9.1   Udvalget er endvidere af den opfattelse, at medlemsstaterne med aktiv inddragelse af nationale og lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og uddannelsesinstitutioner skal sørge for de nødvendige forudsætninger for, at aldersgruppen 50+ får et bedre grundkendskab til nye teknikker og teknologier.

1.9.2   Dette vil kræve en detaljeret undersøgelse af, hvilke grundfærdigheder der i dag er nødvendige for, at en person kan fungere i informationssamfundet med henblik på i givet fald i samarbejde med medlemsstaterne at finde ud af, hvordan disse kan fuldstændiggøres.

1.10   Udvalget ønsker især at fremhæve, at ethvert initiativ til at integrere ældre mennesker på arbejdsmarkedet bør indbefatte systematiske og vidtrækkende foranstaltninger og individuelle fremgangsmåder i den enkelte situation og over for enkeltpersoner.

1.10.1   En sådan tilgang kræver instrumenter, der kan foregribe industrielle og teknologiske omstillinger såvel som de dermed forbundne uddannelsesbehov og samfundsmæssige ændringer. I denne sammenhæng skal observationsorganerne for arbejdsmarkedet, kvalifikationsniveauet og de samfundsmæssige ændringer samt medlemsstaternes og EU's statistiske (informations-) systemer have en særlig rolle at spille.

observationsorganerne for arbejdsmarkedet, kvalifikationsniveauet og de samfundsmæssige ændringer

1.10.2   Udvalget opfordrer Kommissionen til at sikre, at de statistiske undersøgelser af beskæftigelsen af de + 50-årige gennemføres mere hyppigt end hidtil især på grund af dette emnes betydning og følsomme karakter. Dette er desto mere nødvendigt set i lyset af den nuværende krise. Ældre arbejdstagere er især truet af at blive en »tilpasningsfaktor« i forbindelse med igangværende og fremtidige omstruktureringsplaner.

2.   Indledning

Indledning

2.1   For at imødegå manglen på arbejdskraft i fremtiden som følge af demografiske ændringer fastsatte EU i marts 2001, at erhvervsfrekvensen for aldersgruppen 55 til 64 skulle op på 50 % inden 2010. Et første skøn tyder på, at EU vil have alvorlige problemer med at nå dette mål inden denne frist.

2.2   EØSU har i sine udtalelser om såvel forslag fra Kommissionen og Rådet (1) som i sonderende udtalelser (2) indgående behandlet følgende emneområder:

1

2

| — | de konklusioner EU kan drage af de statistiske oplysninger om ældre arbejdstagere, |
| --- | --- |

—

de konklusioner EU kan drage af de statistiske oplysninger om ældre arbejdstagere,

| — | nødvendigheden og berettigelsen af en positiv holdning til ældre arbejdstagere, |
| --- | --- |

—

nødvendigheden og berettigelsen af en positiv holdning til ældre arbejdstagere,

| — | konsekvenserne af førtidspensioneringsordninger for erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere, |
| --- | --- |

—

konsekvenserne af førtidspensioneringsordninger for erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere,

| — | årsagerne til faldet i beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere før 2000, |
| --- | --- |

—

årsagerne til faldet i beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere før 2000,

| — | planlagte såvel som gennemførte foranstaltninger for at øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere for at fastholde dem længere på arbejdsmarkedet, herunder også muligheden for at underlægge dem flexicurity-systemet, |
| --- | --- |

—

planlagte såvel som gennemførte foranstaltninger for at øge beskæftigelsen blandt ældre arbejdstagere for at fastholde dem længere på arbejdsmarkedet, herunder også muligheden for at underlægge dem flexicurity-systemet,

| — | ældre arbejdstageres deltagelse i uddannelses- og videreuddannelsesforanstaltninger, |
| --- | --- |

—

ældre arbejdstageres deltagelse i uddannelses- og videreuddannelsesforanstaltninger,

| — | forening af ældre arbejdstageres arbejds-, familie- og privatliv og fremme af solidariteten mellem generationerne, |
| --- | --- |

—

forening af ældre arbejdstageres arbejds-, familie- og privatliv og fremme af solidariteten mellem generationerne,

| — | kvaliteten af ældre arbejdstageres arbejdsliv, produktivitet og beskæftigelse på baggrund af globaliseringen og befolkningsændringerne. |
| --- | --- |

—

kvaliteten af ældre arbejdstageres arbejdsliv, produktivitet og beskæftigelse på baggrund af globaliseringen og befolkningsændringerne.

2.3   For at kunne øge erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere effektivt skal der udarbejdes og gennemføres politiske foranstaltninger og handlingsmodeller, som skal søge at løse de problemer, som arbejdstagere står over for som følge af, at de bliver ældre og konfronteres med industrielle ændringer. En af de mere væsentlige tilgange, der behandles i denne udtalelse, er hvordan man håndterer forandringen gennem en diversificering af aldersstrukturen, uddannelsesgraden og kvalifikationsniveauet.

2.4   I tråd med emnet for udtalelsen er de modeller og tilgange, der foreslås, rettet mod den gruppe af ældre lønmodtagere, som risikerer at miste deres arbejde på grund af alder, omstruktureringer, forskellige samfundsøkonomiske forandringer og de ansatte, hvis alder berettiger dem til normal eller tidlig pensionering, men som fortsat ønsker at arbejde. I dag er det særlig vigtigt at tage hensyn til aldersspredningen for i en tid med økonomisk tilbagegang og tab af arbejdspladser at forhindre diskriminering af ældre arbejdstagere.

2.4.1   De drøftede tilgange omfatter ikke mindst ældre arbejdsløse, som ønsker at vende tilbage til arbejdsmarkedet og pensionister, som af forskellige grunde ønsker at arbejde igen.

3.   Konklusioner af analyser af aktuelle statistiske oplysninger om ældre arbejdstagere i EU

Konklusioner af analyser af aktuelle statistiske oplysninger om ældre arbejdstagere i EU

3.1   I slutningen af 2005 var 22,2 mio. i alderen 55-64 i arbejde i EU. I denne aldersgruppe var 1,6 mio. officielt arbejdsløse, mens 28,5 mio. ikke var erhvervsaktive. Et af Lissabon-strategiens mål er at øge erhvervsfrekvensen blandt ældre mennesker.

3.2   I EU-25 steg erhvervsfrekvensen for ældre fra 36,6 % i 2000 til 42,5 % i 2005 (jf. figur i bilag 1). Bortset fra Polen og Portugal steg denne frekvens i alle EU-lande. I Sverige, Danmark, Storbritannien, Estland, Finland og Irland havde man allerede i 2005 nået eller overgået det for 2010 fastsatte mål for de 55- til 64-årige.

3.3   I 2005 var erhvervsfrekvensen for ældre i EU-25 på 51,8 % for mænd, mens tallet for kvinder kun var 33,7 %. Dog var stigningen i erhvervsfrekvensen i årene 2000-2005 større for kvinder (+ 6,8 %) end for mænd (+ 4,9 %).

3.4   Beskæftigelsen inden for aldersgruppen 55-64 er langt fra homogen. Figuren i bilag 1 viser betydelige forskelle i erhvervsfrekvensen mellem folk i alderen henholdsvis 55-59 og 60-64. I 2005 lå erhvervsfrekvensen på 55,3 % for førstnævnte gruppe og på 26,7 % for sidstnævnte. For såvel mænd som kvinder var kløften i erhvervsfrekvensen på 28,6 % mellem aldersgruppen 55-59 og 60-64 meget større end forskellen mellem de 50- til 54-årige og de 55- til 59-årige, som var på 17 %.

3.5   Beskæftigelsen af ældre er højest i Sverige; her er erhvervsfrekvensen for aldersgrupperne 55-59 og 60-64 på henholdsvis 79,4 % og 56,9 %. Nederst på skalaen ligger Polen med kun 32,1 % for aldersgruppen 55-59 og Luxembourg med 12,6 % for aldersgruppen 60-64.

3.6   En analyse af dataene i bilag 2 om ældres erhvervsfrekvens ud fra deres uddannelsesniveau viser, at ældre mennesker med et højt uddannelsesniveau vil uanset køn med større sandsynlighed opretholde deres beskæftigelse end folk udelukkende med en grunduddannelse. I EU-25 er kun 30,8 % af de ældre med det mest basale uddannelsesniveau (på en tredelt skala) erhvervsaktive. Derimod er 61,8 % af de ældre med den højeste af de tre uddannelsesniveauer i beskæftigelse.

3.7   Cedefop's analyser af de seneste europæiske undersøgelser af erhvervsmæssig videreuddannelse (3) viser, at i praktisk talt alle medlemsstater deltager væsentlig færre ældre arbejdstagere i erhvervsmæssige videreuddannelsesforanstaltninger end unge. I 2005 i EU-27 deltog 24 % af arbejdstagerne over 55 i erhvervsmæssige videreuddannelsesforanstaltninger imod 33 % i aldersgruppen 24-54. Ældre arbejdstageres lave deltagelse i erhvervsmæssige videreuddannelsesforanstaltninger er specielt synlig i SMV-sektoren. I små virksomheder lå deltagelsen for aldersgruppen + 55 kun på 13 %. Yderligere data herom fremgår af tabellen i bilag III.

3

3.8   Ældre i aldersgruppen 55-64 er mere tilbøjelig til at vælge deltidsbeskæftigelse end personer i aldersgruppen 30-49 (22,2 % imod 16,8 %). Denne form for beskæftigelse er langt mere populær blandt kvinder i aldersgruppen 55-64 (39,5 %) end hos mænd (10,3 %).

3.8.1   Selvstændig erhvervsvirksomhed er også mere hyppig i aldersgruppen 55-64 end i aldersgruppen 30-49 (23 % imod 15,4 %). I modsætning til deltidsarbejde vælger flere mænd end kvinder denne form for erhvervsaktivitet.

3.8.2   Under hensyntagen til de centrale faktorer, der har indflydelse på ældre menneskers erhvervsaktivitet, blev der for seks karakteristiske grupper af EU-lande gennemført en klyngeanalyse (4), hvori man undersøgte konsekvenserne af tre forskellige tilgange over for ældre arbejdstagere i medlemsstaterne. En række faktorer med afgørende indflydelse på arbejdsmarkedet blev føjet til hver af disse tilgange.

4

| — | Tilgang I - fremme af en aktiv aldring |
| --- | --- |

—

Tilgang I - fremme af en aktiv aldring

Tilgang I - fremme af en aktiv aldring

| — | Tilgang II – finansielle incitamenter til at ældre forbliver på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

Tilgang II – finansielle incitamenter til at ældre forbliver på arbejdsmarkedet

Tilgang II – finansielle incitamenter

| — | Tilgang III - generelle instrumenter, der øger arbejdsmarkedets tilpasningsevne over for ældre arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

Tilgang III - generelle instrumenter, der øger arbejdsmarkedets tilpasningsevne over for ældre arbejdstagere.

Tilgang III - generelle instrumenter

3.8.3   Klyngeanalysen viste, at tilgang I er udbredt i de nordiske lande og i langt mindre grad i de nye centraleuropæiske og baltiske EU-medlemsstater og Middelhavslandene. Tilgang II anvendes hyppigt i EU's vestlige (kontinentale) lande og Middelhavslandene, mens de angelsaksiske lande i udbredt grad anvender tilgang I og i mindre grad tilgang III.

4.   Politikker og modeller til løsning af ældre arbejdstageres problemer som følge af aldersrelaterede risici

Politikker og modeller til løsning af ældre arbejdstageres problemer som følge af aldersrelaterede risici

Fastholdelse af ældre arbejdstagere

Fastholdelse af ældre arbejdstagere

4.1   De i det efterfølgende beskrevne politikker og støttemodeller er rettet mod arbejdstagere over 50 (samt 45 og derover), der er beskæftiget i henholdsvis SMV’er og store virksomheder eller i servicesektoren, og som er truet af følgende årsager:

| — | afskedigelser som følge af deres virksomheds omstrukturering eller ringe konkurrenceevne på grund af ændringer på det globale arbejds- og servicemarked, |
| --- | --- |

—

afskedigelser som følge af deres virksomheds omstrukturering eller ringe konkurrenceevne på grund af ændringer på det globale arbejds- og servicemarked,

| — | helbredsmæssige problemer eller behovet for at drage omsorg for andre, |
| --- | --- |

—

helbredsmæssige problemer eller behovet for at drage omsorg for andre,

| — | mangel på de nødvendige kvalifikationer eller færdigheder i omgangen med nye teknologier herunder IKT, |
| --- | --- |

—

mangel på de nødvendige kvalifikationer eller færdigheder i omgangen med nye teknologier herunder IKT,

| — | deres egen overbevisning om, at de mangler evner til at tilpasse sig herunder især motivation og evnen til at lære. |
| --- | --- |

—

deres egen overbevisning om, at de mangler evner til at tilpasse sig herunder især motivation og evnen til at lære.

4.2   Hvis ældre mennesker skal blive på arbejdsmarkedet, er det af afgørende betydning, at virksomhederne i deres ledelsessystem indfører en foregribende mekanisme bl.a. regelmæssig brug af evalueringer allerede midt i karriereforløbet for at undgå, at medarbejdere kommer i en truet situation. Denne foranstaltning skal støttes af den nationale politik, som skal gøre det muligt at fastholde medarbejdere eller forlænge deres ansættelsesforhold eventuelt skabe mulighed for at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

foregribende mekanisme bl.a. regelmæssig brug af evalueringer allerede midt i karriereforløbet for at undgå, at medarbejdere kommer i en truet situation.

4.2.1   Et vigtigt instrument til støtte for ældre arbejdstagere, hvormed man kan fastlægge tidspunktet eller omstændighederne, hvor indgreb er nødvendig, ville være at anvende foregribende mekanismer på regelmæssig basis kombineret med, at man inddrager så mange arbejdstagere som muligt i kompetencevurderinger eller kvalifikationsvurderinger. Denne fremgangsmåde kræver investeringer, som kan finansieres af virksomheden selv, af EU-fonde (især Socialfonden) og offentlige midler.

fastlægge tidspunktet eller omstændighederne, hvor indgreb er nødvendig

4.2.1.1   En kompetencevurdering er en procedure, der tjener til at fremme anerkendelsen af formelt eller uformelt erhvervede færdigheder; alle medarbejdere er berettigede til en evaluering af deres færdigheder med nogle års mellemrum baseret på samtaler og tests samt med bistand af erhvervsvejledere. Opnåede praktiske færdigheder burde sikres anerkendelse af et netværk af offentlige centre og danne udgangspunkt for yderligere karriereudvikling.

kompetencevurdering

udgangspunkt for yderligere karriereudvikling

4.2.1.2   En kvalifikationsvurdering bør gennemføres af et uafhængigt rådgivningsfirma. Skulle det vise sig, at medarbejderens kvalifikationer ikke svarer til dem, andre arbejdstagere med samme lønniveau råder over, er virksomheden forpligtet til at organisere og betale den videreuddannelse, der er nødvendig for at opnå de manglende færdigheder samt bekoste vurderingen af fremskridtene, mens medarbejderen er forpligtet til at deltage i og gennemføre en sådan videreuddannelse.

kvalifikationsvurdering

4.3   For at fastholde medarbejderne er det vigtigt, at virksomhederne skaber nye arbejdsopgaver for ældre arbejdstagere f.eks. som mentor eller coach
   (5) (ofte i forbindelse med ansættelser) eller tilskynder dem til
  shadowing

   (6). Dermed yder de et bidrag til bevare de pågældende virksomheders kontinuitet og værdier, idet de formidler viden og viderebringer forskellige former for erhvervskapital til nye og yngre medarbejdere.

mentor eller coach

5

shadowing

6

4.4   En yderligere vigtig politik, hvis medarbejdere skal fastholdes, er at vedtage en fleksibel tilgang til spørgsmålet om arbejdstid og diverse kompensationsmuligheder. Ønsket om en anden afvejning af arbejde og fritid kan imødekommes ved hjælp af fleksible arbejdstider, deltidsarbejde og et program for gradvis ophør af erhvervsaktivitet. Det er også muligt at ændre sammensætningen af løn-/bonuspakkerne og f.eks. udbetale pro rata bonus. Selv metoder som kortere arbejdsuge eller kompensation i form af ekstra feriedage har haft positiv indflydelse på fastholdelsen af medarbejdere.

fleksibel tilgang

4.5   Spørgsmålet om fastholdelsen af seniormedarbejdere bliver ofte afgørende, når disse skal vælge mellem, om de skal benytte sig af deres ret til førtidspensionering eller forblive på arbejdsmarkedet.

4.5.1   I en sådan situation skal arbejdstagere gives finansielle, sociale og organisatoriske tilskyndelser (f.eks. overflytning til et mindre belastende arbejde efter erhvervelse af de nødvendige færdigheder gennem omskoling). Princippet om friheden til selv at bestemme, hvor længe man vil blive på arbejdsmarkedet, bør prioriteres, da det er et af de centrale elementer i flexicurity-systemet.

4.5.2   EØSU er af den opfattelse, at for få arbejdstagere, der er berettiget til førtidspensionering, beslutter sig for at blive på arbejdsmarkedet indtil den normale pensionsalder af den grund, at der mangler attraktive og kreative alternativer.

4.6   Uddannelses- og erhvervsuddannelsesforanstaltninger er afgørende for en effektiv fastholdelse af arbejdstagere og ikke uden betydning for produktiviteten. En arbejdstagers muligheder på arbejdsmarkedet bør ikke afhænge af hans alder, men af hans færdigheder og kompetencer!

Uddannelses- og erhvervsuddannelsesforanstaltninger

En arbejdstagers muligheder på arbejdsmarkedet bør ikke afhænge af hans alder, men af hans færdigheder og kompetencer!

4.6.1   De vigtigste uddannelsesstrategier for den fortsatte beskæftigelse af de over 50-årige omfatter:

| — | Deltagelse og inddragelse, dvs. ældre arbejdstageres medvirken i alle uddannelsesprogrammer, som deres arbejdsgiver tilbyder samt deltagelse i gennemførelsen af interne videreuddannelsesforanstaltninger. Endvidere kunne ældre arbejdstagere med specielle kvalifikationer forblive i organisationen efter den normale pensionsalder. |
| --- | --- |

—

Deltagelse og inddragelse, dvs. ældre arbejdstageres medvirken i alle uddannelsesprogrammer, som deres arbejdsgiver tilbyder samt deltagelse i gennemførelsen af interne videreuddannelsesforanstaltninger. Endvidere kunne ældre arbejdstagere med specielle kvalifikationer forblive i organisationen efter den normale pensionsalder.

Deltagelse og inddragelse

| — | »Opfriskningskurser« i den anvendte teknologi på arbejdspladsen for ældre arbejdstagere, som igennem lang tid ikke har deltaget i indføringen i produktionsprocessen, og som derfor føler sig mindre involveret i denne. Den fælles handlingsramme for arbejdsmarkedets parter, når det gælder anerkendelse af kompetencer og færdigheder, livslang læring og voksenuddannelse, byder i den forbindelse på mulige foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

»Opfriskningskurser« i den anvendte teknologi på arbejdspladsen for ældre arbejdstagere, som igennem lang tid ikke har deltaget i indføringen i produktionsprocessen, og som derfor føler sig mindre involveret i denne. Den fælles handlingsramme for arbejdsmarkedets parter, når det gælder anerkendelse af kompetencer og færdigheder, livslang læring og voksenuddannelse, byder i den forbindelse på mulige foranstaltninger.

»Opfriskningskurser« i den anvendte teknologi på arbejdspladsen

| — | Specifikke EDB- og internetkurser for arbejdstagere over 50, som sigter på at øge brugen af IKT hos ældre arbejdstagere, pensionister og også disses organisationer. I den forbindelse er det vigtigt, at kurserne tilpasses ældre menneskers behov (f.eks. større skrift, netportal for seniorer) (7). |
| --- | --- |

—

Specifikke EDB- og internetkurser for arbejdstagere over 50, som sigter på at øge brugen af IKT hos ældre arbejdstagere, pensionister og også disses organisationer. I den forbindelse er det vigtigt, at kurserne tilpasses ældre menneskers behov (f.eks. større skrift, netportal for seniorer) (7).

Specifikke EDB- og internetkurser for arbejdstagere over 50

7

Rekruttering af ældre arbejdstagere: hvordan får man ældre medarbejdere tilbage og overtaler dem til at blive i virksomheden?

Rekruttering af ældre arbejdstagere: hvordan får man ældre medarbejdere tilbage og overtaler dem til at blive i virksomheden?

4.7   Typisk er det op til virksomhederne selv at finde ud af, hvordan de mest effektivt når ud til ældre mennesker, som ikke længere er på arbejdsmarkedet og overtaler dem til at opgive deres forskellige aktiviteter eller afbryde deres pensionisttilværelse og vende tilbage til arbejdsmarkedet.

4.8   Gennemsnitligt har en tredjedel af alle pensionister problemer med at klare sig for deres pension (8). Mange af disse potentielle lønmodtagere konfronteres med en lav pensionsindtægt og er frustrerede over, at det tilsyneladende på grund af deres alder ikke er lykkedes dem at finde beskæftigelse. Disse uheldige tidligere arbejdstagere er sandsynligvis stadig rede til at gennemgå en omskoling, men har i mange år været uden for arbejdsmarkedet og har sikkert opgivet enhver tanke om eventuelt at vende tilbage.

8

4.8.1   Der må gøres noget ved denne situation, hvor gennemsnitligt en tredjedel af alle pensionister har problemer med at klare sig for deres pension, ved at udvikle et stabilt og solidarisk pensionssystem, der skal finansieres gennem beskæftigelse af al disponibel arbejdskraft.

4.9   Blandt dem, der kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet, kan nævnes pensionister, hvis børn er voksne og rejst hjemmefra, og som pludselig har ekstra tid og gerne vil have yderligere beskæftigelse og flere indtægter.

4.10   Det er derfor afgørende først at informere disse om de eksisterende muligheder og dernæst kontakte dem direkte for at tilskynde dem til at tage kontakt med virksomheden og at involvere dem i videreuddannelsesforanstaltninger eller tilskynde dem til at deltage i kurser eller omskolingsprogrammer, som afholdes for at lokke dem tilbage til arbejdsmarkedet.

Disse målsætninger kan nås på følgende måder:

| — | Informationsseminarer om emner af særlig interesse for ældre, |
| --- | --- |

—

Informationsseminarer om emner af særlig interesse for ældre,

| — | Job- og karrieremesser, såkaldte »50+-møder« eller »jobcentre« specielt for ældre, |
| --- | --- |

—

Job- og karrieremesser, såkaldte »50+-møder« eller »jobcentre« specielt for ældre,

| — | Annoncer på steder, der frekventeres af ældre eller i medier, der henvender sig til et ældre publikum. I den forbindelse skal man undgå en sprogbrug, der kunne virke krænkende som »de gamle« eller »pensionister«. I stedet bør man med henvisning til ældre mennesker bruge ord som »moden«, »erfaren« eller »pålidelig«. |
| --- | --- |

—

Annoncer på steder, der frekventeres af ældre eller i medier, der henvender sig til et ældre publikum. I den forbindelse skal man undgå en sprogbrug, der kunne virke krænkende som »de gamle« eller »pensionister«. I stedet bør man med henvisning til ældre mennesker bruge ord som »moden«, »erfaren« eller »pålidelig«.

| — | skabelse af arbejdsgrupper af ældre medarbejdere inden for virksomheden med den opgave at formulere strategier for at tiltrække erfarne ældre mennesker. I firmaets lokaler kunne man også afholde festlige arrangementer for pensionister henholdsvis tidligere medarbejdere, og i personlige breve og telefonopringninger opfordre sådanne medarbejdere til at vende tilbage til virksomheden m.m. |
| --- | --- |

—

skabelse af arbejdsgrupper af ældre medarbejdere inden for virksomheden med den opgave at formulere strategier for at tiltrække erfarne ældre mennesker. I firmaets lokaler kunne man også afholde festlige arrangementer for pensionister henholdsvis tidligere medarbejdere, og i personlige breve og telefonopringninger opfordre sådanne medarbejdere til at vende tilbage til virksomheden m.m.

4.11   Succesen med rekrutteringsbestræbelserne over for ældre vil ofte i stor grad afhænge af netværksarbejdet. Erhvervslivet, myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre aktører bør indgå i sådanne netværk på kommunalt, regionalt og nationalt plan. De kan endog indbefatte internationale partnerskaber.

4.11.1   Den vigtigste opgave for sådanne net er at bidrage til at ændre den samfundsmæssige holdning til betydningen af en forlængelse af karrieren og skabe forudsætningerne for at overbevise arbejdstagere over 50 om, at det er muligt at holde trit med forandringerne.

4.11.2   Sådanne netværk kunne også tjene til at informere arbejdsgivere om fordelene ved at ansætte folk over 50 og at presse på for ændringer i medlemsstaternes politik, således at der udarbejdes beskæftigelsessystemer, der begunstiger folk, der bliver på arbejdsmarkedet længere og arbejdsgivere, som i deres personaleforvaltning giver plads til ældre medarbejdere.

4.11.3   Gennem sådanne netværk kunne man også udbrede og udvikle bedste praksis og fastlægge nøglekompetencer.

5.   Mangfoldighedsforvaltning som en tilgang til beskæftigelse af ældre mennesker

Mangfoldighedsforvaltning som en tilgang til beskæftigelse af ældre mennesker

5.1   Undersøgelser viser, at mangfoldighed kan forbedre en medarbejdergruppes løsning af visse opgaver, da man dermed har en bredere informationsbasis, flere handlingsmuligheder og større beslutningsgrundlag, hvilket fører til bedre resultater.

5.1.1   Tidligere troede man, at en heterogent sammensat arbejdsstyrke baseret på alder eller etniske tilhørsforhold kunne føre til konflikter. Sådanne hindringer kan overvindes, hvis medarbejderne gennem relevant skoling gøres bevidste om denne problematik og tilskyndes til at samarbejde i heterogene team for at overvinde deres fordomme.

5.2   En række velkendte europæiske virksomheder håndhæver endog mottoet »mangfoldighedsforvaltning = produktivitetsforvaltning«. Målet med en diversificering af arbejdsstyrken er at skabe en kultur, hvor hver medarbejder kan yde sit fulde bidrag til organisationen og opnå fremskridt på baggrund af en udmærket indsats.

»mangfoldighedsforvaltning = produktivitetsforvaltning«.

5.3   Diversificeringsprogrammer, som værdsætter medarbejdernes forskellige baggrunde og fastholder de bedst kvalificerede arbejdstagere, sikrer, at lige muligheder er et af de vigtigste aspekter af virksomhedens personalepolitik. En ikke-diskriminerende fremgangsmåde i mangfoldighedsforvaltningen anerkendes i stigende grad som et ledelsesinstrument, der kan øge effektiviteten og produktiviteten. Dette er en af ILO's prioriteter - at fastlægge forbindelsen mellem ligebehandling og økonomiske resultater.

5.4   De modeller og politikker til støtte for ældre arbejdstagere, der skitseres i afsnit 4, kan med fordel videreudvikles gennem metoder til alders- og kvalifikationsdiversificering. Det skal understreges, at håndtering af aldersspørgsmålet i realiteten allerede starter ved karrierens begyndelse.

Det skal understreges, at håndtering af aldersspørgsmålet i realiteten allerede starter ved karrierens begyndelse.

5.5   Virksomheder, der praktiserer aldersdiversificering, rekrutterer eller forflytter et vist antal ældre medarbejdere i virksomheden både for at sikre en alders-»mix« og for at imødekomme behovet for kvalificeret arbejdskraft. Virksomhedens mål er at have en optimalt sammensat struktur med hensyn til alder, kvalifikationer, kulturel baggrund og færdigheder.

5.6   Kvalifikationsdiversificering indebærer, at man analyser og anerkender ældre og yngre arbejdstageres erhvervskvalifikationer og træffer foranstaltninger til at tiltrække og fastholde de bedst kvalificerede medarbejdere.

Kvalifikationsdiversificering

5.7   Anvendelse af aldersdiversificering har følgende fordele:

fordele

| — | en højnelse af arbejdsstyrkens generelle kompetenceniveau og åbenhed over for innovation, |
| --- | --- |

—

en højnelse af arbejdsstyrkens generelle kompetenceniveau og åbenhed over for innovation,

| — | ældre velbetalte medarbejderes tilstedeværelse i en virksomhed indebærer, at yngre medarbejdere ser bedre faglige udviklingsmuligheder for dem selv, |
| --- | --- |

—

ældre velbetalte medarbejderes tilstedeværelse i en virksomhed indebærer, at yngre medarbejdere ser bedre faglige udviklingsmuligheder for dem selv,

| — | forbedring af kvaliteten af produkter og tjenester samt organisationen, |
| --- | --- |

—

forbedring af kvaliteten af produkter og tjenester samt organisationen,

| — | bevarelse af et rimeligt kompetenceniveau og potentiale for karriereudvikling samt mulighed for interne personalerokeringer. |
| --- | --- |

—

bevarelse af et rimeligt kompetenceniveau og potentiale for karriereudvikling samt mulighed for interne personalerokeringer.

5.8   Ifølge Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene i Dublin (9) hænger succesen af diversificering af aldersstrukturen sammen med følgende faktorer:

9

diversificering af aldersstrukturen

| — | aldersbevidsthed, |
| --- | --- |

—

aldersbevidsthed,

| — | eksistensen af en national politisk ramme til støtte af diversificeringen af aldersstrukturen, |
| --- | --- |

—

eksistensen af en national politisk ramme til støtte af diversificeringen af aldersstrukturen,

| — | omhyggelig planlægning og gennemførelse, |
| --- | --- |

—

omhyggelig planlægning og gennemførelse,

| — | samarbejde mellem alle parter om bevidstgørelse om alder, |
| --- | --- |

—

samarbejde mellem alle parter om bevidstgørelse om alder,

| — | cost/benefit-analyse. |
| --- | --- |

—

cost/benefit-analyse.

6.   God praksis for gennemførelse og udvikling af politikker og løsningsmodeller til støtte af ældre arbejdstagere i EU

God praksis for gennemførelse og udvikling af politikker og løsningsmodeller til støtte af ældre arbejdstagere i EU

For at udvikle og praktisere løsningsmodeller og politikker i EU for at hjælpe ældre arbejdstagere kunne man udveksle erfaringer med følgende gode fremgangsmåder og gennemføre dem:

| — | inddrage arbejdsmarkedets parter i forhandlinger om virksomhedsspecifikke, brancheinterne og brancheoverskridende kollektive overenskomster med bestemmelser vedrørende ældre arbejdstagere; disse kan også indbefatte socialpagter, særlige arbejdsretslige bestemmelser og andre bilaterale og multilaterale aftaler, |
| --- | --- |

—

inddrage arbejdsmarkedets parter i forhandlinger om virksomhedsspecifikke, brancheinterne og brancheoverskridende kollektive overenskomster med bestemmelser vedrørende ældre arbejdstagere; disse kan også indbefatte socialpagter, særlige arbejdsretslige bestemmelser og andre bilaterale og multilaterale aftaler,

virksomhedsspecifikke, brancheinterne og brancheoverskridende kollektive overenskomster

ældre arbejdstagere

| — | inddrage alle interessenter i fremlæggelsen og udformningen af nationale (og europæiske) lovbestemmelser, der tilskynder arbejdstagere over 50 til at forblive på arbejdsmarkedet og arbejdsgiverne til at fastholde dem i virksomheden eller til at rekruttere ældre mennesker, |
| --- | --- |

—

inddrage alle interessenter i fremlæggelsen og udformningen af nationale (og europæiske) lovbestemmelser, der tilskynder arbejdstagere over 50 til at forblive på arbejdsmarkedet og arbejdsgiverne til at fastholde dem i virksomheden eller til at rekruttere ældre mennesker,

nationale (og europæiske) lovbestemmelser

| — | planlægning og skabelse af systemer og netværksstrukturer til kortlægning af ældre arbejdstageres situation og fastlæggelse af indikatorer for en omfattende beskrivelse heraf, |
| --- | --- |

—

planlægning og skabelse af systemer og netværksstrukturer til kortlægning af ældre arbejdstageres situation og fastlæggelse af indikatorer for en omfattende beskrivelse heraf,

kortlægning af ældre arbejdstageres situation

indikatorer for en omfattende beskrivelse heraf,

| — | mangfoldighedsforvaltning i en virksomhed (eller koncern) rettet mod bestemte aldersgrupper blandt ældre arbejdstagere som f.eks. ledelse gennem aldersdiversificering og/eller ledelse gennem kvalifikationsdiversificering, |
| --- | --- |

—

mangfoldighedsforvaltning i en virksomhed (eller koncern) rettet mod bestemte aldersgrupper blandt ældre arbejdstagere som f.eks. ledelse gennem aldersdiversificering og/eller ledelse gennem kvalifikationsdiversificering,

mangfoldighedsforvaltning i en virksomhed

rettet mod bestemte aldersgrupper blandt ældre arbejdstagere

| — | indførelse af modeller for rådgivningssystemer for arbejdstagere over 50 og deres arbejdsgivere, hvori vægten lægges på at udvikle moduler til vurdering af efterspørgslen efter bestemte erhvervskvalifikationer i en bestemt virksomhed, branche, region eller endog nationalt, |
| --- | --- |

—

indførelse af modeller for rådgivningssystemer for arbejdstagere over 50 og deres arbejdsgivere, hvori vægten lægges på at udvikle moduler til vurdering af efterspørgslen efter bestemte erhvervskvalifikationer i en bestemt virksomhed, branche, region eller endog nationalt,

indførelse af modeller for rådgivningssystemer for arbejdstagere over 50 og deres arbejdsgivere

| — | rådgivning af arbejdstagere med hensyn til planlægning af uddannelsesprogrammer, kurser og andre uddannelses- og videreuddannelsesaktiviteter, som især er rettet imod ældre arbejdstagere, |
| --- | --- |

—

rådgivning af arbejdstagere med hensyn til planlægning af uddannelsesprogrammer, kurser og andre uddannelses- og videreuddannelsesaktiviteter, som især er rettet imod ældre arbejdstagere,

rådgivning af arbejdstagere

uddannelsesprogrammer, kurser og andre uddannelses- og videreuddannelsesaktiviteter

| — | udvikling af rådgivningstilbud til virksomheder og ledere med henblik på at forbedre erhvervslivets tilpasningsevne, konkurrenceevne og produktivitet i perioder med forandringer ved hjælp af foranstaltning til diversificering af aldersstrukturen samt personaleforvaltning ved hjælp af informationsteknologi, |
| --- | --- |

—

udvikling af rådgivningstilbud til virksomheder og ledere med henblik på at forbedre erhvervslivets tilpasningsevne, konkurrenceevne og produktivitet i perioder med forandringer ved hjælp af foranstaltning til diversificering af aldersstrukturen samt personaleforvaltning ved hjælp af informationsteknologi,

udvikling af rådgivningstilbud til virksomheder og ledere med henblik på at forbedre erhvervslivets tilpasningsevne, konkurrenceevne og produktivitet

| — | skabelse og udbygning af strukturer og netværk (branchebaserede, regionale, blandede, med repræsentanter for de interesserede parter osv.) og observationsorganer for erhvervskvalifikationer og beskæftigelse, som overvåger ældre arbejdstageres adgang til arbejdsmarkedet (under hensyntagen til deres kvalifikationer) og omstruktureringsprocessen. Sådanne observationsorganer kunne koncentrere sig om enkelte brancher, lokalområder og regioner (herunder også grænseregioner). |
| --- | --- |

—

skabelse og udbygning af strukturer og netværk (branchebaserede, regionale, blandede, med repræsentanter for de interesserede parter osv.) og observationsorganer for erhvervskvalifikationer og beskæftigelse, som overvåger ældre arbejdstageres adgang til arbejdsmarkedet (under hensyntagen til deres kvalifikationer) og omstruktureringsprocessen. Sådanne observationsorganer kunne koncentrere sig om enkelte brancher, lokalområder og regioner (herunder også grænseregioner).

skabelse og udbygning af strukturer og netværk

observationsorganer for erhvervskvalifikationer og beskæftigelse

Bruxelles, den 25. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Strategier til at forhøje pensionsalderen – ordfører: Gérard Dantin (EUT C 157 af 28.6.2005); Fremme af solidaritet mellem generationerne - ordfører: Luca Jahier (EUT C 120 af 16.5.2008), Voksenuddannelse – ordfører: Renate Heinish (EUT C 204 af 9.8.2008)

1

Strategier til at forhøje pensionsalderen

Fremme af solidaritet mellem generationerne

Voksenuddannelse

(2)  Arbejdslivets kvalitet, produktivitet og beskæftigelse i forbindelse med globaliseringen og de demografiske ændringer – ordfører: Ursula Engelen-Kefer (EUT C 318 af 23.12.2006); Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes - ordfører: Peter Clever (EUT C 256 af 27.10.2007).

2

Arbejdslivets kvalitet, produktivitet og beskæftigelse i forbindelse med globaliseringen og de demografiske ændringer

Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes

(3)  CVTS3, Eurostat.

3

(4)  Active ageing and labour market trends for older workers, Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling – Unit D1.

4

Active ageing and labour market trends for older workers,

(5)  Mentoring er en metode, hvorved man hjælper andre ud fra ens egne livs- og erhvervserfaringer. Coaching er et bredere begreb, der også kan omfatte mentoring, men er mere vidtrækkende. En coach fokuserer på læreprocessen og opnåelsen af resultater.

5

Mentoring

Coaching

(6)  Ved shadowing ledsager medarbejdere over 50 yngre især nyansatte i deres arbejde. Denne metode er specielt egnet til at gøre unge medarbejdere fortrolige med særlige procedurer og fremgangsmåder

6

shadowing

(7)  EØSU's udtalelse af 22. oktober 2008 om etablering af det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse (ECVET), ordfører Le Nouail-Marlière (CESE 1678/2008); udtalelse om Livslang læring, ordfører Rodrigues Garcia-Caro (EUT C 175 af 27.7,2007); udtalelse om Handlingsplan for voksenuddannelse - det er altid et godt tidspunkt at lære, ordfører: Heinisch, medordfører: Le Nouail-Marlière og Rodrigues Garcia-Caro (EUT C 204 af 9.8.2008).

7

(8)  B. McIntosh: »An employer's guide to older workers«.

8

(9)  Præsentation af en database om beskæftigelsesinitiativer for en aldrende arbejdsstyrke, Gerlinde Ziniel, Det Europæiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene.

9

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/32

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de transatlantiske forbindelser: »Større inddragelse af civilsamfundet«

2009/C 228/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på sin plenarforsamling den 17. januar 2008 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om

»De transatlantiske forbindelser: »Større inddragelse af civilsamfundet«.«

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Liina CARR til ordfører og Jacek KRAWCZYK til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 196 stemmer for, 7 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Forbindelserne mellem EU og USA baseres nu på nye forudsætninger og står over for såvel større udfordringer som forventninger. Valget af præsident Barack OBAMA har skabt store forventninger på verdensplan og en fornyet optimisme med hensyn til de transatlantiske forbindelsers potentiale. På mange områder, omfattende alt fra en fælles håndtering af den aktuelle finansielle og økonomiske krise til spørgsmålet om klimaforandringer, en styrkelse af menneskerettighederne og de bilaterale økonomiske forbindelser, er der et reelt håb om, at EU og USA vil arbejde sammen og påtage sig en ledende rolle. |
| --- | --- |

1.1

Forbindelserne mellem EU og USA baseres nu på nye forudsætninger og står over for såvel større udfordringer som forventninger. Valget af præsident Barack OBAMA har skabt store forventninger på verdensplan og en fornyet optimisme med hensyn til de transatlantiske forbindelsers potentiale. På mange områder, omfattende alt fra en fælles håndtering af den aktuelle finansielle og økonomiske krise til spørgsmålet om klimaforandringer, en styrkelse af menneskerettighederne og de bilaterale økonomiske forbindelser, er der et reelt håb om, at EU og USA vil arbejde sammen og påtage sig en ledende rolle.

| 1.2 | Med udgangspunkt i deres repræsentative rolle eller deres ekspertise på et givent område kan det europæiske og amerikanske civilsamfund og arbejdsmarkedets parter på afgørende vis bidrage til styrkelsen af det fornyede samarbejde. |
| --- | --- |

1.2

Med udgangspunkt i deres repræsentative rolle eller deres ekspertise på et givent område kan det europæiske og amerikanske civilsamfund og arbejdsmarkedets parter på afgørende vis bidrage til styrkelsen af det fornyede samarbejde.

| 1.3 | EØSU opfordrer EU's politiske beslutningstagere til at gribe denne mulighed og, i et samarbejde med USA, arbejde for de nødvendige reformer af FN-systemet, WIPO (1), Den Internationale Strafferetsdomstol, G8, G20, WTO, Verdensbanken, IMF og en styrkelse af ILO med henblik på at effektivisere disse institutioners håndtering af de langsigtede udfordringer, der er en konsekvens af den globaliserede verden og den aktuelle verdensomspændende finanskrise. |
| --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer EU's politiske beslutningstagere til at gribe denne mulighed og, i et samarbejde med USA, arbejde for de nødvendige reformer af FN-systemet, WIPO (1), Den Internationale Strafferetsdomstol, G8, G20, WTO, Verdensbanken, IMF og en styrkelse af ILO med henblik på at effektivisere disse institutioners håndtering af de langsigtede udfordringer, der er en konsekvens af den globaliserede verden og den aktuelle verdensomspændende finanskrise.

1

| 1.4 | Det transatlantiske økonomiske samarbejde må intensiveres set i lyset af den finansielle og økonomiske krises omfang. Som et første skridt må EU og USA i højere grad koordinere deres monetære og skattepolitiske tiltag til stimulering af den globale økonomi gennem G20. De må herefter arbejde sammen om at udarbejde en ny fælles strategi for en effektiv regulering af det globale finanssystem, så økonomien aldrig igen vil blive truet af overdreven risikovillighed. Der bør fastlægges klare, bindende regler for den internationale finansverden som led i en gennemgribende reform af de internationale økonomiske organer for at sende borgerne og virksomhederne et stærkt signal. |
| --- | --- |

1.4

Det transatlantiske økonomiske samarbejde må intensiveres set i lyset af den finansielle og økonomiske krises omfang. Som et første skridt må EU og USA i højere grad koordinere deres monetære og skattepolitiske tiltag til stimulering af den globale økonomi gennem G20. De må herefter arbejde sammen om at udarbejde en ny fælles strategi for en effektiv regulering af det globale finanssystem, så økonomien aldrig igen vil blive truet af overdreven risikovillighed. Der bør fastlægges klare, bindende regler for den internationale finansverden som led i en gennemgribende reform af de internationale økonomiske organer for at sende borgerne og virksomhederne et stærkt signal.

| 1.5 | Målsætningen for rammen til fremme af det transatlantiske økonomiske samarbejde, som er at styrke den transatlantiske økonomiske integration og vækst til fordel for vore borgere og vore økonomiers konkurrenceevne, bør opfyldes med Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC) som ledende organ. |
| --- | --- |

1.5

Målsætningen for rammen til fremme af det transatlantiske økonomiske samarbejde, som er at styrke den transatlantiske økonomiske integration og vækst til fordel for vore borgere og vore økonomiers konkurrenceevne, bør opfyldes med Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC) som ledende organ.

| 1.6 | Det grundlæggende princip er ideen om et lovgivningsmæssigt samarbejde. EU og USA har meget til fælles, hvad angår de værdier, der ligger bag strategierne til regulering af økonomien, selvom der har været meningsforskelle på visse områder. Et samarbejde på lovgivningsområdet forudsætter, at man fra starten og i fællesskab forsøger at udpege sociale, miljømæssige og økonomiske problemer og finde en løsning herpå. I relation til de transatlantiske forbindelser opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at holde fast i den europæiske sociale model, der er baseret på avancerede socialsikringsordninger og en bred civil og social dialog. |
| --- | --- |

1.6

Det grundlæggende princip er ideen om et lovgivningsmæssigt samarbejde. EU og USA har meget til fælles, hvad angår de værdier, der ligger bag strategierne til regulering af økonomien, selvom der har været meningsforskelle på visse områder. Et samarbejde på lovgivningsområdet forudsætter, at man fra starten og i fællesskab forsøger at udpege sociale, miljømæssige og økonomiske problemer og finde en løsning herpå. I relation til de transatlantiske forbindelser opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at holde fast i den europæiske sociale model, der er baseret på avancerede socialsikringsordninger og en bred civil og social dialog.

| 1.7 | Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal løse vigtige opgaver i nærmeste fremtid:






  — | Løsningen af den globale finansielle krise og de hermed forbundne konsekvenser for resten af økonomien vil kræve en ny lovgivningsmæssig tilgang på begge sider af Atlanten. |
| --- | --- | --- |

1.7

Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal løse vigtige opgaver i nærmeste fremtid:

—

Løsningen af den globale finansielle krise og de hermed forbundne konsekvenser for resten af økonomien vil kræve en ny lovgivningsmæssig tilgang på begge sider af Atlanten.

| — | Idet både EU og USA nu vil gøre en stor indsats for at imødegå klimaforandringerne vil der rejse sig en lang række spørgsmål på lovgivningsområdet. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må sikre, at de trufne foranstaltninger bliver så effektive som muligt, så resultaterne på miljøområdet forbedres. |
| --- | --- |

—

Idet både EU og USA nu vil gøre en stor indsats for at imødegå klimaforandringerne vil der rejse sig en lang række spørgsmål på lovgivningsområdet. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må sikre, at de trufne foranstaltninger bliver så effektive som muligt, så resultaterne på miljøområdet forbedres.

| — | Protektionisme var med til at forværre den store depression i 1930'erne. TEC må spille en rolle i overvågningen af protektionistiske tendenser i Europa, USA og resten af verden. |
| --- | --- |

—

Protektionisme var med til at forværre den store depression i 1930'erne. TEC må spille en rolle i overvågningen af protektionistiske tendenser i Europa, USA og resten af verden.

| — | Det Transatlantiske Økonomiske Råd har en lang række punkter på sin dagsorden vedrørende initiativer til samarbejde på lovgivningsområdet. Der eksisterer fortsat store, unødvendige forskelle med hensyn til den måde, som lovgiverne i EU og USA udarbejder ny lovgivning på. Alle aktørers interesser skal tages i betragtning. |
| --- | --- |

—

Det Transatlantiske Økonomiske Råd har en lang række punkter på sin dagsorden vedrørende initiativer til samarbejde på lovgivningsområdet. Der eksisterer fortsat store, unødvendige forskelle med hensyn til den måde, som lovgiverne i EU og USA udarbejder ny lovgivning på. Alle aktørers interesser skal tages i betragtning.

| — | På verdensplan stiger antallet af overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må fortsat arbejde på at forbedre den fælles indsats for håndhævelse af disse rettigheder i lande, hvor problemet er omfattende, såsom i Kina. TEC bør også føre en debat om, hvordan intellektuelle ejendomsrettigheder kan beskyttes, samtidig med at borgerne f. eks. sikres adgang til lægemidler til en overkommelig pris. |
| --- | --- |

—

På verdensplan stiger antallet af overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må fortsat arbejde på at forbedre den fælles indsats for håndhævelse af disse rettigheder i lande, hvor problemet er omfattende, såsom i Kina. TEC bør også føre en debat om, hvordan intellektuelle ejendomsrettigheder kan beskyttes, samtidig med at borgerne f. eks. sikres adgang til lægemidler til en overkommelig pris.

| — | Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal ligeledes forbedre sine samarbejdsmekanismer. Det skal have stillet flere ressourcer til rådighed, og der skal etableres mere præcise kriterier for, hvordan rådet sætter nye emner på sin dagsorden. |
| --- | --- |

—

Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal ligeledes forbedre sine samarbejdsmekanismer. Det skal have stillet flere ressourcer til rådighed, og der skal etableres mere præcise kriterier for, hvordan rådet sætter nye emner på sin dagsorden.

| — | Høringerne med de involverede aktører skal ligeledes styrkes ved hjælp af en større åbenhed og en bedre koordinering og udvides, så dialogerne kan foregå på lige fod med andre aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Høringerne med de involverede aktører skal ligeledes styrkes ved hjælp af en større åbenhed og en bedre koordinering og udvides, så dialogerne kan foregå på lige fod med andre aktiviteter.

| — | Lovgivere på begge sider af Atlanten skal også spille en mere fremtrædende rolle i processen. |
| --- | --- |

—

Lovgivere på begge sider af Atlanten skal også spille en mere fremtrædende rolle i processen.

| 1.8 | Hvis disse og andre mål skal opfyldes, har det afgørende betydning, at TEC-processen fortsætter under den nye amerikanske regering og under den nye mandatperiode for Kommissionen og Europa-Parlamentet. EØSU opfordrer præsident Barack OBAMA til hurtigt at udpege en ny amerikansk medformand for Det Transatlantiske Økonomiske Råd, så det vigtige arbejde kan fortsætte. |
| --- | --- |

1.8

Hvis disse og andre mål skal opfyldes, har det afgørende betydning, at TEC-processen fortsætter under den nye amerikanske regering og under den nye mandatperiode for Kommissionen og Europa-Parlamentet. EØSU opfordrer præsident Barack OBAMA til hurtigt at udpege en ny amerikansk medformand for Det Transatlantiske Økonomiske Råd, så det vigtige arbejde kan fortsætte.

| 1.9 | De nuværende økonomiske problemer vil kun blive forværret, hvis man på verdensplan vender tilbage til den protektionisme, der var kendetegnende for den økonomiske depression i 1930'erne. EØSU opfordrer EU og USA til at arbejde tæt sammen for at realisere de tilsagn, som G20-lederne afgav i den henseende på topmødet den 15. november 2008 og gøre alt, hvad der står i deres magt for at nå frem til en hurtig og vellykket afslutning af Doha-runden og forhindre, at der skabes nye barrierer for handel eller investeringer. |
| --- | --- |

1.9

De nuværende økonomiske problemer vil kun blive forværret, hvis man på verdensplan vender tilbage til den protektionisme, der var kendetegnende for den økonomiske depression i 1930'erne. EØSU opfordrer EU og USA til at arbejde tæt sammen for at realisere de tilsagn, som G20-lederne afgav i den henseende på topmødet den 15. november 2008 og gøre alt, hvad der står i deres magt for at nå frem til en hurtig og vellykket afslutning af Doha-runden og forhindre, at der skabes nye barrierer for handel eller investeringer.

| 1.10 | EØSU opfordrer samtidig EU og USA til at arbejde tæt sammen om at overtale andre til at afholde sig fra at ty til politikker, som kan begrænse adgangen til markeder for investeringer eller offentlige indkøb, som der desværre er opnået enighed om under nylige diskussioner i Kongressen. EØSU tilskynder ligeledes EU og USA til at se på spørgsmålet om, hvordan verdenshandlen kan stimuleres med det mål at fremme de verdensomspændende handelsforhandlinger ved at indarbejde emner med relation til bæredygtig udvikling og sociale standarder. EØSU bifalder præsident Barack OBAMAS indsats for at afbøde de negative konsekvenser, som handelsmæssige justeringer har for visse grupper af arbejdstagere eller borgere. |
| --- | --- |

1.10

EØSU opfordrer samtidig EU og USA til at arbejde tæt sammen om at overtale andre til at afholde sig fra at ty til politikker, som kan begrænse adgangen til markeder for investeringer eller offentlige indkøb, som der desværre er opnået enighed om under nylige diskussioner i Kongressen. EØSU tilskynder ligeledes EU og USA til at se på spørgsmålet om, hvordan verdenshandlen kan stimuleres med det mål at fremme de verdensomspændende handelsforhandlinger ved at indarbejde emner med relation til bæredygtig udvikling og sociale standarder. EØSU bifalder præsident Barack OBAMAS indsats for at afbøde de negative konsekvenser, som handelsmæssige justeringer har for visse grupper af arbejdstagere eller borgere.

| 1.11 | EØSU er en ihærdig fortaler for, at der etableres finansieringsmekanismer for den transatlantiske dialog (den transatlantiske dialog inden for erhvervslivet (TABD (2), den transatlantiske forbrugerdialog (TACD (3), den transatlantiske arbejdsmarkedsdialog (TALD (4) og den transatlantiske miljødialog (TAED (5), og udvalget går ind for at inkludere TALD og TAED i Det Transatlantiske Økonomiske Råds rådgivergruppe. |
| --- | --- |

1.11

EØSU er en ihærdig fortaler for, at der etableres finansieringsmekanismer for den transatlantiske dialog (den transatlantiske dialog inden for erhvervslivet (TABD (2), den transatlantiske forbrugerdialog (TACD (3), den transatlantiske arbejdsmarkedsdialog (TALD (4) og den transatlantiske miljødialog (TAED (5), og udvalget går ind for at inkludere TALD og TAED i Det Transatlantiske Økonomiske Råds rådgivergruppe.

2

3

4

5

| 1.12 | EØSU tilskynder EU og USA til at styrke den transatlantiske dialogs tilgængelighed og åbenhed samt sikre en øget deltagelse for civilsamfundets aktører, også uden for de fire ovennævnte dialogområder. |
| --- | --- |

1.12

EØSU tilskynder EU og USA til at styrke den transatlantiske dialogs tilgængelighed og åbenhed samt sikre en øget deltagelse for civilsamfundets aktører, også uden for de fire ovennævnte dialogområder.

| 1.13 | EØSU opfordrer Kommissionen til i nærmeste fremtid at organisere et møde for transatlantiske aktører med det formål at evaluere den nye situation, udveksle synspunkter om og koordinere de tiltag, der skal tages i forbindelse med nye initiativer. EØSU minder Kommissionen om, at den i en meddelelse fra 2005 fremsatte et forslag om at arrangere en trepartskonference om arbejdsmarkedsrelationer. |
| --- | --- |

1.13

EØSU opfordrer Kommissionen til i nærmeste fremtid at organisere et møde for transatlantiske aktører med det formål at evaluere den nye situation, udveksle synspunkter om og koordinere de tiltag, der skal tages i forbindelse med nye initiativer. EØSU minder Kommissionen om, at den i en meddelelse fra 2005 fremsatte et forslag om at arrangere en trepartskonference om arbejdsmarkedsrelationer.

| 1.14 | På egne vegne foreslår EØSU, at man tager kontakt til de økonomiske og sociale partnere i USA, og udvalget vil nøje følge etableringen af rådgivende grupper under den amerikanske regering med henblik på at udpege mulige samtalepartnere i forskellige spørgsmål. EØSU vil også forsøge at styrke udvekslingen af viden og erfaring med aktører fra det amerikanske civilsamfund. Med henblik på at udføre disse opgaver bør EØSU oprette en uformel kontaktgruppe, der skal overvåge EØSU's aktiviteter på området transatlantiske forbindelser. |
| --- | --- |

1.14

På egne vegne foreslår EØSU, at man tager kontakt til de økonomiske og sociale partnere i USA, og udvalget vil nøje følge etableringen af rådgivende grupper under den amerikanske regering med henblik på at udpege mulige samtalepartnere i forskellige spørgsmål. EØSU vil også forsøge at styrke udvekslingen af viden og erfaring med aktører fra det amerikanske civilsamfund. Med henblik på at udføre disse opgaver bør EØSU oprette en uformel kontaktgruppe, der skal overvåge EØSU's aktiviteter på området transatlantiske forbindelser.

| 1.15 | EØSU finder det hensigtsmæssigt og nyttigt at intensivere samarbejdet mellem EU og USA på det videnskabelige og kulturelle område (kulturel dialog), idet det er grundlaget for større gensidig forståelse og øget politisk samarbejde. EU og USA bør gøre en fælles indsats for at fremme og støtte kreativiteten, ikke kun når det gælder videnskab, teknik og innovation, men også – og især – inden for kunsten, der er grundlaget for lancering af nye værdier og for kvinders og mænds vækst og berigelse. |
| --- | --- |

1.15

EØSU finder det hensigtsmæssigt og nyttigt at intensivere samarbejdet mellem EU og USA på det videnskabelige og kulturelle område (kulturel dialog), idet det er grundlaget for større gensidig forståelse og øget politisk samarbejde. EU og USA bør gøre en fælles indsats for at fremme og støtte kreativiteten, ikke kun når det gælder videnskab, teknik og innovation, men også – og især – inden for kunsten, der er grundlaget for lancering af nye værdier og for kvinders og mænds vækst og berigelse.

2.   Baggrund

Baggrund

| 2.1 | Forbindelserne mellem EU og USA baseres nu på nye forudsætninger og står over for såvel større udfordringer som forventninger. Valget af præsident Barack OBAMA har skabt store forventninger på verdensplan og en fornyet optimisme med hensyn til de transatlantiske forbindelsers potentiale. På mange områder, omfattende alt fra en fælles håndtering af den aktuelle finansielle og økonomiske krise til spørgsmålet om klimaforandringer, en styrkelse af menneskerettighederne og de bilaterale økonomiske forbindelser, er der et reelt håb om, at EU og USA vil arbejde sammen og påtage sig en ledende rolle. I sin udtalelse (6) fra 2004 udpegede EØSU en række emner, herunder behovet for en bedre global styring, der bør stå på den transatlantiske dagsorden. De seneste begivenheder understreger betydningen af, at der samarbejdes på dette område. |
| --- | --- |

2.1

Forbindelserne mellem EU og USA baseres nu på nye forudsætninger og står over for såvel større udfordringer som forventninger. Valget af præsident Barack OBAMA har skabt store forventninger på verdensplan og en fornyet optimisme med hensyn til de transatlantiske forbindelsers potentiale. På mange områder, omfattende alt fra en fælles håndtering af den aktuelle finansielle og økonomiske krise til spørgsmålet om klimaforandringer, en styrkelse af menneskerettighederne og de bilaterale økonomiske forbindelser, er der et reelt håb om, at EU og USA vil arbejde sammen og påtage sig en ledende rolle. I sin udtalelse (6) fra 2004 udpegede EØSU en række emner, herunder behovet for en bedre global styring, der bør stå på den transatlantiske dagsorden. De seneste begivenheder understreger betydningen af, at der samarbejdes på dette område.

6

| 2.2 | De udfordringer som EU, USA og resten af verden står over for på nuværende tidspunkt er alvorlige, og der er behov for en ny fælles strategi, som skal sikre, at den globale økonomi aldrig igen bliver udsat for en ureguleret finansiel kapitalismes hærgen. Den transatlantiske og globale økonomi befinder sig midt i den mest akutte økonomiske krise i årtier, fænomenet klimaforandringer kræver handling fra alle aktører, hvis der skal ske fremskridt og mange vigtige udenrigspolitiske udfordringer skal imødegås med det formål at fremme fred, demokrati og menneskerettigheder på verdensplan. Uden et styrket samarbejde mellem EU og USA vil vores indsats for at løse disse problemer ikke være tilstrækkelig. |
| --- | --- |

2.2

De udfordringer som EU, USA og resten af verden står over for på nuværende tidspunkt er alvorlige, og der er behov for en ny fælles strategi, som skal sikre, at den globale økonomi aldrig igen bliver udsat for en ureguleret finansiel kapitalismes hærgen. Den transatlantiske og globale økonomi befinder sig midt i den mest akutte økonomiske krise i årtier, fænomenet klimaforandringer kræver handling fra alle aktører, hvis der skal ske fremskridt og mange vigtige udenrigspolitiske udfordringer skal imødegås med det formål at fremme fred, demokrati og menneskerettigheder på verdensplan. Uden et styrket samarbejde mellem EU og USA vil vores indsats for at løse disse problemer ikke være tilstrækkelig.

| 2.3 | Med udgangspunkt i deres repræsentative rolle eller deres ekspertise på et givent område kan det europæiske civilsamfund og arbejdsmarkedets parter på afgørende vis bidrage til styrkelsen af det fornyede samarbejde. Hvis indsatsen skal bære frugt, har det afgørende betydning, at de mange politiske organer, der varetager dialogen mellem EU og USA's regering, i højere grad inddrager alle aktører i processen. Fri bevægelighed for borgere er et væsentligt skridt til at forbedre forbindelserne mellem EU og USA gennem stimulering af de forretningsmæssige, kulturelle og sociale relationer. En udvidelse af mulighederne for at rejse uden visum mellem EU's medlemsstater og USA bør fortsat være en politisk prioritet. |
| --- | --- |

2.3

Med udgangspunkt i deres repræsentative rolle eller deres ekspertise på et givent område kan det europæiske civilsamfund og arbejdsmarkedets parter på afgørende vis bidrage til styrkelsen af det fornyede samarbejde. Hvis indsatsen skal bære frugt, har det afgørende betydning, at de mange politiske organer, der varetager dialogen mellem EU og USA's regering, i højere grad inddrager alle aktører i processen. Fri bevægelighed for borgere er et væsentligt skridt til at forbedre forbindelserne mellem EU og USA gennem stimulering af de forretningsmæssige, kulturelle og sociale relationer. En udvidelse af mulighederne for at rejse uden visum mellem EU's medlemsstater og USA bør fortsat være en politisk prioritet.

| 2.4 | Frem til i dag er alle bilaterale forbindelser mellem EU og USA blevet ført inden for rammerne af den transatlantiske erklæring (7) fra november 1990, der i 1995 blev efterfulgt af den nye transatlantiske dagsorden (8) og i maj 1998 af det transatlantiske økonomiske partnerskab (9). Undertegnelsen af aftalen om rammerne for yderligere transatlantisk økonomisk integration (10) , der etablerede Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC) (11) i april 2007, var udtryk for en yderligere institutionel udvikling. |
| --- | --- |

2.4

Frem til i dag er alle bilaterale forbindelser mellem EU og USA blevet ført inden for rammerne af den transatlantiske erklæring (7) fra november 1990, der i 1995 blev efterfulgt af den nye transatlantiske dagsorden (8) og i maj 1998 af det transatlantiske økonomiske partnerskab (9). Undertegnelsen af aftalen om rammerne for yderligere transatlantisk økonomisk integration (10) , der etablerede Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC) (11) i april 2007, var udtryk for en yderligere institutionel udvikling.

7

8

9

10

11

| 2.5 | I det politiske samarbejde har man hidtil fokuseret mere på udenrigspolitik samt økonomiske og handelsrelaterede spørgsmål end på sociale emner og bæredygtighed. Derudover er inddragelsen af aktører, som har en lang tradition for at yde nyttige bidrag i såvel en række europæiske lande som på EU-niveau, endnu ikke blevet et element, som kendetegner forbindelserne mellem EU og USA. Der er dog enkelte undtagelser. Under arbejdet med at styrke de områder, som fungerer udmærket i denne nye fase af det transatlantiske samarbejde, opfordrer EØSU de to samarbejdspartnere til også at se nærmere på de områder, hvor der er brug for forbedringer. |
| --- | --- |

2.5

I det politiske samarbejde har man hidtil fokuseret mere på udenrigspolitik samt økonomiske og handelsrelaterede spørgsmål end på sociale emner og bæredygtighed. Derudover er inddragelsen af aktører, som har en lang tradition for at yde nyttige bidrag i såvel en række europæiske lande som på EU-niveau, endnu ikke blevet et element, som kendetegner forbindelserne mellem EU og USA. Der er dog enkelte undtagelser. Under arbejdet med at styrke de områder, som fungerer udmærket i denne nye fase af det transatlantiske samarbejde, opfordrer EØSU de to samarbejdspartnere til også at se nærmere på de områder, hvor der er brug for forbedringer.

| 2.6 | Udtalelsen vil ikke behandle alle aspekter af de transatlantiske forbindelser. Canada indgår ikke, og udvalget vil fokusere på nogle få spørgsmål med betydning for samarbejdet mellem EU og USA, såsom multilateralisme, handel, det transatlantiske økonomiske samarbejde, de globale klimaforandringer og inddragelse af relevante aktører. Forbindelserne mellem EU og Canada bør behandles i en særskilt EØSU-udtalelse. |
| --- | --- |

2.6

Udtalelsen vil ikke behandle alle aspekter af de transatlantiske forbindelser. Canada indgår ikke, og udvalget vil fokusere på nogle få spørgsmål med betydning for samarbejdet mellem EU og USA, såsom multilateralisme, handel, det transatlantiske økonomiske samarbejde, de globale klimaforandringer og inddragelse af relevante aktører. Forbindelserne mellem EU og Canada bør behandles i en særskilt EØSU-udtalelse.

3.   Multilateralisme

Multilateralisme

| 3.1 | En forskellig tilgang til multilaterale institutioner har været kendetegnende for forbindelserne mellem EU og USA i de seneste år. Der er god grund til at tro, at den nye amerikanske regering vil føre en politik, som er baseret på en større inddragelse af såvel allierede partnere som internationale organisationer. EØSU opfordrer EU's politiske beslutningstagere til at gribe denne mulighed og, i et samarbejde med USA, arbejde for de nødvendige reformer af FN-systemet, herunder ILO, Den Internationale Strafferetsdomstol, WIPO, G8, G20, WTO, Verdensbanken og IMF med henblik på at effektivisere disse institutioners håndtering af de langsigtede udfordringer, der er en konsekvens af den globaliserede verden og den aktuelle verdensomspændende finanskrise. EØSU støtter forslaget om at introducere et økonomisk og socialt sikkerhedsråd i FN-systemet, som senest blev fremsat af kansler Angela Merkel i Paris i januar. Dette råd bør arbejde på lige fod med FN's Sikkerhedsråd. |
| --- | --- |

3.1

En forskellig tilgang til multilaterale institutioner har været kendetegnende for forbindelserne mellem EU og USA i de seneste år. Der er god grund til at tro, at den nye amerikanske regering vil føre en politik, som er baseret på en større inddragelse af såvel allierede partnere som internationale organisationer. EØSU opfordrer EU's politiske beslutningstagere til at gribe denne mulighed og, i et samarbejde med USA, arbejde for de nødvendige reformer af FN-systemet, herunder ILO, Den Internationale Strafferetsdomstol, WIPO, G8, G20, WTO, Verdensbanken og IMF med henblik på at effektivisere disse institutioners håndtering af de langsigtede udfordringer, der er en konsekvens af den globaliserede verden og den aktuelle verdensomspændende finanskrise. EØSU støtter forslaget om at introducere et økonomisk og socialt sikkerhedsråd i FN-systemet, som senest blev fremsat af kansler Angela Merkel i Paris i januar. Dette råd bør arbejde på lige fod med FN's Sikkerhedsråd.

| 3.2 | De seneste års erfaringer med forbindelserne mellem EU og USA viser, at der i de tilfælde, hvor EU og USA ikke kan nå til enighed, ikke kan findes en løsning på alvorlige globale problemer. For at forbedre denne situation i relation til den nye amerikanske regering bør EU og USA arbejde tæt sammen og udforme en fælles strategi for mange spørgsmål vedrørende sikkerhed og menneskerettigheder på verdensplan. |
| --- | --- |

3.2

De seneste års erfaringer med forbindelserne mellem EU og USA viser, at der i de tilfælde, hvor EU og USA ikke kan nå til enighed, ikke kan findes en løsning på alvorlige globale problemer. For at forbedre denne situation i relation til den nye amerikanske regering bør EU og USA arbejde tæt sammen og udforme en fælles strategi for mange spørgsmål vedrørende sikkerhed og menneskerettigheder på verdensplan.

| 3.3 | For både EU og USA er det transatlantiske samarbejde ikke et alternativ, men et supplement til de multilaterale forbindelser. EU og USA forbliver de to vigtigste aktører på verdensplan, og derfor må de samarbejde, hvis de ønsker at opnå fremskridt i international sammenhæng, hvad enten der er tale om en styret handelsliberalisering eller større respekt for politikker, der er møntet på en forbedring af arbejds- og miljøforhold. |
| --- | --- |

3.3

For både EU og USA er det transatlantiske samarbejde ikke et alternativ, men et supplement til de multilaterale forbindelser. EU og USA forbliver de to vigtigste aktører på verdensplan, og derfor må de samarbejde, hvis de ønsker at opnå fremskridt i international sammenhæng, hvad enten der er tale om en styret handelsliberalisering eller større respekt for politikker, der er møntet på en forbedring af arbejds- og miljøforhold.

| 3.4 | En nøje overholdelse og gennemførelse af multilaterale aftaler har afgørende betydning, hvis EU og USA skal kunne vise lederskab på verdensplan. Til en begyndelse bør EU, dets medlemsstater og USA ratificere og gennemføre alle ILO-konventioner (12) og WTO-regler. |
| --- | --- |

3.4

En nøje overholdelse og gennemførelse af multilaterale aftaler har afgørende betydning, hvis EU og USA skal kunne vise lederskab på verdensplan. Til en begyndelse bør EU, dets medlemsstater og USA ratificere og gennemføre alle ILO-konventioner (12) og WTO-regler.

12

4.   Økonomisk samarbejde

Økonomisk samarbejde

4.1   Den finansielle og økonomiske krise

Den finansielle og økonomiske krise

| 4.1.1 | Eftersom verden står over for den dybeste finansielle krise og den vanskeligste økonomiske situation i årtier må det transatlantiske samarbejde intensiveres. Som udgangspunkt betyder dette, at de monetære og skattemæssige tiltag, som træffes på begge sider af Atlanten må koordineres, så det sikres, at de vil være effektive i vore forbundne økonomier. EØSU er bekymret over, at dette hidtil ikke er sket i tilstrækkeligt omfang. EU og USA må gøre en større indsats for at forbedre situationen, særligt gennem G20 og i samarbejde med andre vigtige økonomiske aktører, så vore økonomier kan bringes på rette vej. Den amerikanske genopretnings- og investeringsplan, som der blev opnået enighed om i februar 2009, og den europæiske økonomiske genopretningsplan, som Det Europæiske Råd vedtog i december 2008, er kendetegnet ved slående ligheder, selvom den europæiske plan ikke er tilstrækkelig målrettet. Ved realiseringen af redningsplanerne bør det være målet, at de skal komplementere hinanden, og protektionistiske foranstaltninger bør fravælges. |
| --- | --- |

4.1.1

Eftersom verden står over for den dybeste finansielle krise og den vanskeligste økonomiske situation i årtier må det transatlantiske samarbejde intensiveres. Som udgangspunkt betyder dette, at de monetære og skattemæssige tiltag, som træffes på begge sider af Atlanten må koordineres, så det sikres, at de vil være effektive i vore forbundne økonomier. EØSU er bekymret over, at dette hidtil ikke er sket i tilstrækkeligt omfang. EU og USA må gøre en større indsats for at forbedre situationen, særligt gennem G20 og i samarbejde med andre vigtige økonomiske aktører, så vore økonomier kan bringes på rette vej. Den amerikanske genopretnings- og investeringsplan, som der blev opnået enighed om i februar 2009, og den europæiske økonomiske genopretningsplan, som Det Europæiske Råd vedtog i december 2008, er kendetegnet ved slående ligheder, selvom den europæiske plan ikke er tilstrækkelig målrettet. Ved realiseringen af redningsplanerne bør det være målet, at de skal komplementere hinanden, og protektionistiske foranstaltninger bør fravælges.

| 4.1.2 | Det næste skridt mod en genopretning af økonomien er udformning af en ny fælles strategi, der skal sikre en effektiv regulering af det globale finansielle system, så økonomien aldrig igen kan trues af en overdreven risikovillighed. Begge sider iværksætter regulerende foranstaltninger, og der er behov for en tæt koordinering, så det undgås, at der opstår unødvendige afvigelser. Af den grund får Det Transatlantiske Økonomiske Råd og dermed rammebetingelserne fra 2007 stadig større betydning. |
| --- | --- |

4.1.2

Det næste skridt mod en genopretning af økonomien er udformning af en ny fælles strategi, der skal sikre en effektiv regulering af det globale finansielle system, så økonomien aldrig igen kan trues af en overdreven risikovillighed. Begge sider iværksætter regulerende foranstaltninger, og der er behov for en tæt koordinering, så det undgås, at der opstår unødvendige afvigelser. Af den grund får Det Transatlantiske Økonomiske Råd og dermed rammebetingelserne fra 2007 stadig større betydning.

4.2   Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC)

Det Transatlantiske Økonomiske Råd (TEC)

| 4.2.1 | Formålet med rammen til fremme af det transatlantiske økonomiske samarbejde er at opnå »en styrkelse af den transatlantiske økonomiske integration og vækst til gavn for vore borgere og vore økonomiers konkurrenceevne«. Dette mål skal opfyldes under overvågning af Det Transatlantiske Økonomiske Råd, som mødes mindst én gang om året og har mandat til at »overvåge den indsats, som er skitseret i rammebetingelserne med det formål at opnå hurtigere fremskridt« samt fastsætte midlertidige mål og fremme fælles tiltag. Et sådant mandat giver TEC betydelige beføjelser til at fremme den transatlantiske økonomiske integration, særligt i krisetider. |
| --- | --- |

4.2.1

Formålet med rammen til fremme af det transatlantiske økonomiske samarbejde er at opnå »en styrkelse af den transatlantiske økonomiske integration og vækst til gavn for vore borgere og vore økonomiers konkurrenceevne«. Dette mål skal opfyldes under overvågning af Det Transatlantiske Økonomiske Råd, som mødes mindst én gang om året og har mandat til at »overvåge den indsats, som er skitseret i rammebetingelserne med det formål at opnå hurtigere fremskridt« samt fastsætte midlertidige mål og fremme fælles tiltag. Et sådant mandat giver TEC betydelige beføjelser til at fremme den transatlantiske økonomiske integration, særligt i krisetider.

| 4.2.2 | Det grundlæggende princip er ideen om et lovgivningsmæssigt samarbejde. EU og USA har meget til fælles, hvad angår de værdier, der ligger bag strategierne til regulering af økonomien. Vi deler den opfattelse, at målet med regulering er at garantere høje standarder for beskyttelse af miljøet, sundhed og sikkerhed for mennesker og dyr samt økonomisk og juridisk sikkerhed. Vi mener ligeledes, at lovgivningen bør nå disse resultater så effektivt som muligt. Der bør gribes mindst muligt ind i de økonomiske aktiviteter, og de regulerende tiltag bør tage udgangspunkt i ekspertise af højeste kvalitet. Det er korrekt, at der eksisterer meningsforskelle, som demonstreret ved sager der indgives for WTO, og nogle af disse er et resultat af forskellige holdninger hos borgerne. I mange tilfælde vælger EU og USA imidlertid forskellige strategier alene på grund af utilstrækkeligt samråd – mellem lovgivere og civilsamfundet. Et samarbejde på lovgivningsområdet betyder, at man i fællesskab, også gennem kontakter til civilsamfundet, forsøger at udpege sociale, miljømæssige og økonomiske problemer og finde en løsning herpå. |
| --- | --- |

4.2.2

Det grundlæggende princip er ideen om et lovgivningsmæssigt samarbejde. EU og USA har meget til fælles, hvad angår de værdier, der ligger bag strategierne til regulering af økonomien. Vi deler den opfattelse, at målet med regulering er at garantere høje standarder for beskyttelse af miljøet, sundhed og sikkerhed for mennesker og dyr samt økonomisk og juridisk sikkerhed. Vi mener ligeledes, at lovgivningen bør nå disse resultater så effektivt som muligt. Der bør gribes mindst muligt ind i de økonomiske aktiviteter, og de regulerende tiltag bør tage udgangspunkt i ekspertise af højeste kvalitet. Det er korrekt, at der eksisterer meningsforskelle, som demonstreret ved sager der indgives for WTO, og nogle af disse er et resultat af forskellige holdninger hos borgerne. I mange tilfælde vælger EU og USA imidlertid forskellige strategier alene på grund af utilstrækkeligt samråd – mellem lovgivere og civilsamfundet. Et samarbejde på lovgivningsområdet betyder, at man i fællesskab, også gennem kontakter til civilsamfundet, forsøger at udpege sociale, miljømæssige og økonomiske problemer og finde en løsning herpå.

| 4.2.3 | Fødevaresikkerhed er et område, som ville have gavn af en øget kontakt mellem civilsamfundene. Forbindelserne mellem EU og USA er længe blevet forstyrret af en række forskelle på dette område, der bl.a. vedrører lovgivningen om hormoner i oksekød og antibakteriel behandling af kyllinger. I disse tilfælde har EU ikke været parat til at acceptere de amerikanske standarder. Der er opstået større meningsforskelle, hvad angår brugen af genetisk modificerede organismer i fødevarer. |
| --- | --- |

4.2.3

Fødevaresikkerhed er et område, som ville have gavn af en øget kontakt mellem civilsamfundene. Forbindelserne mellem EU og USA er længe blevet forstyrret af en række forskelle på dette område, der bl.a. vedrører lovgivningen om hormoner i oksekød og antibakteriel behandling af kyllinger. I disse tilfælde har EU ikke været parat til at acceptere de amerikanske standarder. Der er opstået større meningsforskelle, hvad angår brugen af genetisk modificerede organismer i fødevarer.

| 4.2.4 | Til dato har Det Transatlantiske Økonomiske Råd mødtes tre gange, senest i Washington DC den 12. december 2008. På trods af dets korte levetid har TEC skabt store fremskridt på økonomiske nøgleområder:






  — | Det Transatlantiske Økonomiske Råd har fået myndighederne i såvel EU som USA til at anerkende en ligestilling af internationale og amerikanske regnskabsstandarder, hvilket sikrer en milliardbesparelse for europæiske virksomheder. |
| --- | --- | --- |

4.2.4

Til dato har Det Transatlantiske Økonomiske Råd mødtes tre gange, senest i Washington DC den 12. december 2008. På trods af dets korte levetid har TEC skabt store fremskridt på økonomiske nøgleområder:

—

Det Transatlantiske Økonomiske Råd har fået myndighederne i såvel EU som USA til at anerkende en ligestilling af internationale og amerikanske regnskabsstandarder, hvilket sikrer en milliardbesparelse for europæiske virksomheder.

| — | Dialoger inden for rammerne af Det Transatlantiske Økonomiske Råd betyder, at EU og USA har koordineret deres strategi vedrørende spørgsmålet om statslige investeringsfonde. |
| --- | --- |

—

Dialoger inden for rammerne af Det Transatlantiske Økonomiske Råd betyder, at EU og USA har koordineret deres strategi vedrørende spørgsmålet om statslige investeringsfonde.

| — | På sikkerhedsområdet er de to parter blevet enige om en fælles køreplan, der resulterer i en gensidig anerkendelse af deres respektive »secure shipper«-programmer i år, hvilket betyder, at virksomheder fremover vil være i stand til at garantere de højeste sikkerhedsstandarder ved blot at deltage i et enkelt »secure shipper«-program. |
| --- | --- |

—

På sikkerhedsområdet er de to parter blevet enige om en fælles køreplan, der resulterer i en gensidig anerkendelse af deres respektive »secure shipper«-programmer i år, hvilket betyder, at virksomheder fremover vil være i stand til at garantere de højeste sikkerhedsstandarder ved blot at deltage i et enkelt »secure shipper«-program.

| — | Det Transatlantiske Økonomiske Råds højtstående forum for lovgivningssamarbejde arbejder for at finde fælles fodslag blandt lovgiverne, hvad angår emner som konsekvens- og risikovurderinger og sikkerheden ved produkter, der er importeret fra Kina og andre lande. |
| --- | --- |

—

Det Transatlantiske Økonomiske Råds højtstående forum for lovgivningssamarbejde arbejder for at finde fælles fodslag blandt lovgiverne, hvad angår emner som konsekvens- og risikovurderinger og sikkerheden ved produkter, der er importeret fra Kina og andre lande.

| 4.2.5 | Med henblik på fremtiden har Det Transatlantiske Økonomiske Råd vigtige opgaver at udføre, og der vil være mulighed for at forbedre dets arbejdsgang.






  — | Løsningen af den globale finansielle krise og de hermed forbundne konsekvenser for resten af økonomien vil kræve en ny lovgivningsmæssig tilgang på begge sider af Atlanten. Denne regulering er bestemt nødvendig og bør være proportional med de ambitiøse målsætninger, som skal opfyldes. Frem for alt bør verdens to finansielle centre foretage en koordineret regulering. |
| --- | --- | --- |

4.2.5

Med henblik på fremtiden har Det Transatlantiske Økonomiske Råd vigtige opgaver at udføre, og der vil være mulighed for at forbedre dets arbejdsgang.

—

Løsningen af den globale finansielle krise og de hermed forbundne konsekvenser for resten af økonomien vil kræve en ny lovgivningsmæssig tilgang på begge sider af Atlanten. Denne regulering er bestemt nødvendig og bør være proportional med de ambitiøse målsætninger, som skal opfyldes. Frem for alt bør verdens to finansielle centre foretage en koordineret regulering.

| — | Idet EU og nu også USA arbejder intensivt for at imødegå klimaforandringerne, vil der opstå en lang række lovgivningsmæssige spørgsmål – vedrørende f.eks. standarder for renere brændstoffer og tekniske aspekter af emissionshandelsordninger. Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal sikre, at denne indsats bliver så effektiv som mulig, også økonomisk set, ved at forhindre, at parterne vælger strategier, som er uforenelige. |
| --- | --- |

—

Idet EU og nu også USA arbejder intensivt for at imødegå klimaforandringerne, vil der opstå en lang række lovgivningsmæssige spørgsmål – vedrørende f.eks. standarder for renere brændstoffer og tekniske aspekter af emissionshandelsordninger. Det Transatlantiske Økonomiske Råd skal sikre, at denne indsats bliver så effektiv som mulig, også økonomisk set, ved at forhindre, at parterne vælger strategier, som er uforenelige.

| — | Nye sikkerhedsinitiativer, såsom den amerikanske lovgivning om en 100 % scanning af alle containere fra 2007, gør ikke brug af de rette instrumenter til fremme af sikkerheden med det resultat, at der skabes nye handelsbarrierer. |
| --- | --- |

—

Nye sikkerhedsinitiativer, såsom den amerikanske lovgivning om en 100 % scanning af alle containere fra 2007, gør ikke brug af de rette instrumenter til fremme af sikkerheden med det resultat, at der skabes nye handelsbarrierer.

| — | På verdensplan stiger antallet af overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må fortsat arbejde på at forbedre den fælles indsats for håndhævelse af disse rettigheder i lande, hvor problemet er omfattende, såsom i Kina. TEC bør også føre en debat om, hvordan intellektuelle ejendomsrettigheder kan beskyttes, samtidig med at borgerne sikres adgang til lægemidler til en overkommelig pris. |
| --- | --- |

—

På verdensplan stiger antallet af overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det Transatlantiske Økonomiske Råd må fortsat arbejde på at forbedre den fælles indsats for håndhævelse af disse rettigheder i lande, hvor problemet er omfattende, såsom i Kina. TEC bør også føre en debat om, hvordan intellektuelle ejendomsrettigheder kan beskyttes, samtidig med at borgerne sikres adgang til lægemidler til en overkommelig pris.

| — | Det Transatlantiske Økonomiske Råd har en lang række punkter på sin dagsorden vedrørende initiativer til samarbejde på lovgivningsområdet. Der eksisterer fortsat store, unødvendige forskelle i den måde lovgiverne i EU og USA udformer ny lovgivning på – risikovurdering, forskningens kvalitet, høring af de involverede parter mm. Hvis den økonomiske integration reelt skal styrkes, må der gøres flere fremskridt på disse områder. |
| --- | --- |

—

Det Transatlantiske Økonomiske Råd har en lang række punkter på sin dagsorden vedrørende initiativer til samarbejde på lovgivningsområdet. Der eksisterer fortsat store, unødvendige forskelle i den måde lovgiverne i EU og USA udformer ny lovgivning på – risikovurdering, forskningens kvalitet, høring af de involverede parter mm. Hvis den økonomiske integration reelt skal styrkes, må der gøres flere fremskridt på disse områder.

| — | TEC må ligeledes forbedre sine samarbejdsmekanismer. Det skal have flere ressourcer stillet til rådighed, og rådet skal have en mere defineret struktur - herunder præcise kriterier for, hvordan nye emner sættes på dagsordenen og et tydeligere mandat for arbejdet med at få lovgivere til at finde løsninger på stridsspørgsmål. Lovgivere på begge sider af Atlanten skal også spille en mere fremtrædende rolle i processen. |
| --- | --- |

—

TEC må ligeledes forbedre sine samarbejdsmekanismer. Det skal have flere ressourcer stillet til rådighed, og rådet skal have en mere defineret struktur - herunder præcise kriterier for, hvordan nye emner sættes på dagsordenen og et tydeligere mandat for arbejdet med at få lovgivere til at finde løsninger på stridsspørgsmål. Lovgivere på begge sider af Atlanten skal også spille en mere fremtrædende rolle i processen.

| — | Et nøgleelement vil være en styrket høring af de berørte parter gennem en større åbenhed og en bedre koordination (afsnit 6). |
| --- | --- |

—

Et nøgleelement vil være en styrket høring af de berørte parter gennem en større åbenhed og en bedre koordination (afsnit 6).

| 4.2.6 | Hvis disse og andre mål skal opfyldes, har det afgørende betydning, at TEC-processen fortsætter og udvides under såvel den nye amerikanske regering som under den nye mandatperiode for Kommissionen og Europa-Parlamentet. EØSU forventer, at den amerikanske regering hurtigt udpeger en ny amerikansk medformand for Det Transatlantiske Økonomiske Råd, så det vigtige arbejde kan fortsætte. |
| --- | --- |

4.2.6

Hvis disse og andre mål skal opfyldes, har det afgørende betydning, at TEC-processen fortsætter og udvides under såvel den nye amerikanske regering som under den nye mandatperiode for Kommissionen og Europa-Parlamentet. EØSU forventer, at den amerikanske regering hurtigt udpeger en ny amerikansk medformand for Det Transatlantiske Økonomiske Råd, så det vigtige arbejde kan fortsætte.

4.3   Handel

Handel

| 4.3.1 | De nuværende økonomiske problemer vil blive alvorligt forværret, hvis man på verdensplan vender tilbage til den protektionisme, der var kendetegnende for den økonomiske depression i 1930'erne. EØSU opfordrer EU og USA til at arbejde tæt sammen for at realisere de tilsagn som G20-lederne afgav i den henseende på topmødet den 15. november 2008 og gøre alt, hvad der står i deres magt for at nå frem til en hurtig og vellykket afslutning af Doha-runden og forhindre, at der skabes nye barrierer for handel eller investeringer. EU og USA må arbejde sammen med henblik på at sikre, at de vigtigste handelspartnere overholder deres forpligtelser på handelsområdet, efterhånden som fristelsen til at beskytte egne virksomheder stiger, og de to parter må særligt gå forrest med et godt eksempel og overbevise andre om, at de ikke skal ty til politikker, der kan begrænse adgangen til markedet for investeringer og offentlige indkøb, hvilket en nylig debat i Kongressen ellers har resulteret i. EØSU tilskynder ligeledes EU og USA til at se på spørgsmålet om, hvordan verdenshandlen kan stimuleres med det mål at fremme de verdensomspændende handelsforhandlinger ved at indarbejde emner med relation til bæredygtig udvikling og sociale standarder. |
| --- | --- |

4.3.1

De nuværende økonomiske problemer vil blive alvorligt forværret, hvis man på verdensplan vender tilbage til den protektionisme, der var kendetegnende for den økonomiske depression i 1930'erne. EØSU opfordrer EU og USA til at arbejde tæt sammen for at realisere de tilsagn som G20-lederne afgav i den henseende på topmødet den 15. november 2008 og gøre alt, hvad der står i deres magt for at nå frem til en hurtig og vellykket afslutning af Doha-runden og forhindre, at der skabes nye barrierer for handel eller investeringer. EU og USA må arbejde sammen med henblik på at sikre, at de vigtigste handelspartnere overholder deres forpligtelser på handelsområdet, efterhånden som fristelsen til at beskytte egne virksomheder stiger, og de to parter må særligt gå forrest med et godt eksempel og overbevise andre om, at de ikke skal ty til politikker, der kan begrænse adgangen til markedet for investeringer og offentlige indkøb, hvilket en nylig debat i Kongressen ellers har resulteret i. EØSU tilskynder ligeledes EU og USA til at se på spørgsmålet om, hvordan verdenshandlen kan stimuleres med det mål at fremme de verdensomspændende handelsforhandlinger ved at indarbejde emner med relation til bæredygtig udvikling og sociale standarder.

| 4.3.2 | En præcisering af den nye amerikanske regerings synspunkter på dette område vil være en fordel for handelspartnerne, men på dette tidlige tidspunkt lader det til, at der lægges større vægt på miljømæssige og sociale emner med relation til handel kombineret med en åben indstilling over for handel som sådan. |
| --- | --- |

4.3.2

En præcisering af den nye amerikanske regerings synspunkter på dette område vil være en fordel for handelspartnerne, men på dette tidlige tidspunkt lader det til, at der lægges større vægt på miljømæssige og sociale emner med relation til handel kombineret med en åben indstilling over for handel som sådan.

| 4.3.3 | EØSU bifalder i høj grad en sådan tilgang til international handel og anbefaler, at EU støtter ethvert tiltag til at fremme handelsaftaler, som forbedrer såvel udbuddet af som efterspørgslen efter gode styreformer på nationalt og internationalt niveau og inddrager spørgsmål med relation til arbejdstagerrettigheder og miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

4.3.3

EØSU bifalder i høj grad en sådan tilgang til international handel og anbefaler, at EU støtter ethvert tiltag til at fremme handelsaftaler, som forbedrer såvel udbuddet af som efterspørgslen efter gode styreformer på nationalt og internationalt niveau og inddrager spørgsmål med relation til arbejdstagerrettigheder og miljøbeskyttelse.

5.   De globale klimaforandringer

De globale klimaforandringer

| 5.1 | Europæiske lande er længe gået forrest i klimapolitikken. De har ventet på, at USA skulle slutte sig til med ambitiøse initiativer. Den nye amerikanske regering har lovet at gøre en omfattende indsats for at imødegå de globale klimaforandringer. EØSU ser frem til en ny og ambitiøs amerikansk politik møntet på reduktion af drivhusgasudledninger. I tillæg til planerne om at gennemføre et system med emissionslofter og –handel, der vil begrænse CO2-emisssionerne fra storindustrien, er det sandsynligt, at Barack OBAMAS regering vil øge investeringerne i vedvarende energi. Foranstaltninger til at skabe fornyet vækst bør – globalt set – ses som en mulighed for at skabe grøn beskæftigelse samt styre investeringer og innovation i den retning. |
| --- | --- |

5.1

Europæiske lande er længe gået forrest i klimapolitikken. De har ventet på, at USA skulle slutte sig til med ambitiøse initiativer. Den nye amerikanske regering har lovet at gøre en omfattende indsats for at imødegå de globale klimaforandringer. EØSU ser frem til en ny og ambitiøs amerikansk politik møntet på reduktion af drivhusgasudledninger. I tillæg til planerne om at gennemføre et system med emissionslofter og –handel, der vil begrænse CO2-emisssionerne fra storindustrien, er det sandsynligt, at Barack OBAMAS regering vil øge investeringerne i vedvarende energi. Foranstaltninger til at skabe fornyet vækst bør – globalt set – ses som en mulighed for at skabe grøn beskæftigelse samt styre investeringer og innovation i den retning.

2

| 5.2 | EØSU bifalder de amerikanske planer om at investere i effektive og rene teknologier hjemme, mens den amerikanske bistandspolitik og eksportstøtte anvendes til at hjælpe udviklingslande med at springe den CO2-energiintensive udviklingsfase over. EØSU bakker også op om kravet om, at der indgås bindende forpligtelser om reduktion af CO2-emissioner, som kan håndhæves. |
| --- | --- |

5.2

EØSU bifalder de amerikanske planer om at investere i effektive og rene teknologier hjemme, mens den amerikanske bistandspolitik og eksportstøtte anvendes til at hjælpe udviklingslande med at springe den CO2-energiintensive udviklingsfase over. EØSU bakker også op om kravet om, at der indgås bindende forpligtelser om reduktion af CO2-emissioner, som kan håndhæves.

2

2

| 5.3 | EØSU opfordrer USA til at komme til FN's konference i København i december 2009 med en stærk og klar forhandlingsposition, som bringer holdningerne i USA og EU tættere på hinanden i forberedelsen af en post-Kyoto-protokol om en international ramme for emissionsbegrænsning. EU forventer en engageret indsats i og stor opbakning til forhandlingerne om FN's rammekonvention om klimaændringer. |
| --- | --- |

5.3

EØSU opfordrer USA til at komme til FN's konference i København i december 2009 med en stærk og klar forhandlingsposition, som bringer holdningerne i USA og EU tættere på hinanden i forberedelsen af en post-Kyoto-protokol om en international ramme for emissionsbegrænsning. EU forventer en engageret indsats i og stor opbakning til forhandlingerne om FN's rammekonvention om klimaændringer.

| 5.4 | For EU's vedkommende, og med henblik på at udforme en mere sammenhængende strategi for opfyldelsen af EU's klimamålsætninger, opfordrer EØSU medlemsstaterne til at nå frem til et kompromis, der kan overvinde konflikten mellem økonomisk konkurrenceevne og større ofre for miljøets skyld og til, at man ikke reducerer investeringerne i nye forskningsinitiativer på området grønne teknologier under den globale økonomiske krise. |
| --- | --- |

5.4

For EU's vedkommende, og med henblik på at udforme en mere sammenhængende strategi for opfyldelsen af EU's klimamålsætninger, opfordrer EØSU medlemsstaterne til at nå frem til et kompromis, der kan overvinde konflikten mellem økonomisk konkurrenceevne og større ofre for miljøets skyld og til, at man ikke reducerer investeringerne i nye forskningsinitiativer på området grønne teknologier under den globale økonomiske krise.

| 5.5 | EØSU opfordrer såvel Kommissionen som den nye amerikanske regering til aktivt at inddrage miljøorganisationer og netværk samt erhvervsliv og fagforbund i forberedelserne af FN's konference i København i december 2009 og genetablere den transatlantiske miljødialog (TAED), der kan fungere som et koordinerende organ for aktører på miljøområdet og som en partner i forberedelsesfasen. |
| --- | --- |

5.5

EØSU opfordrer såvel Kommissionen som den nye amerikanske regering til aktivt at inddrage miljøorganisationer og netværk samt erhvervsliv og fagforbund i forberedelserne af FN's konference i København i december 2009 og genetablere den transatlantiske miljødialog (TAED), der kan fungere som et koordinerende organ for aktører på miljøområdet og som en partner i forberedelsesfasen.

6.   Inddragelse af de berørte parter

Inddragelse af de berørte parter

| 6.1 | Traditionerne for inddragelsen af de berørte parter i den politiske beslutningsproces er forskellige i EU og USA. Den nye transatlantiske dagsorden forpligtede EU og USA til et systematisk samarbejde om bl.a. opbygningen af »mellemfolkelige«- forbindelser tværs over Atlanten. Som et resultat heraf blev der etableret en række civilsamfundsmæssige dialoger mellem arbejdstager-, forbruger- og miljøgrupper.
  De transatlantiske dialoger, som blev etableret i anden halvdel af 1990'erne, har ikke været lige aktive og har været inddraget i samarbejdsstrukturerne mellem EU og USA i forskelligt omfang, særligt hvad angår topmøderne mellem EU og USA, der ensidigt har fokuseret på den transatlantiske erhvervsdialog (TABD). Derudover omfatter Det Transatlantiske Økonomiske Råds rådgivergruppe kun den transatlantiske erhvervsdialog (TABD), den transatlantiske forbrugerdialog (TACD) og den transatlantiske dialog mellem de lovgivende organer (TLD). To andre dialoger – den transatlantiske arbejdsmarkedsdialog (TALD) og den transatlantiske miljødialog (TAED) blev udelukket uden en forudgående høring af de berørte aktører. |
| --- | --- |

6.1

Traditionerne for inddragelsen af de berørte parter i den politiske beslutningsproces er forskellige i EU og USA. Den nye transatlantiske dagsorden forpligtede EU og USA til et systematisk samarbejde om bl.a. opbygningen af »mellemfolkelige«- forbindelser tværs over Atlanten. Som et resultat heraf blev der etableret en række civilsamfundsmæssige dialoger mellem arbejdstager-, forbruger- og miljøgrupper.

De transatlantiske dialoger, som blev etableret i anden halvdel af 1990'erne, har ikke været lige aktive og har været inddraget i samarbejdsstrukturerne mellem EU og USA i forskelligt omfang, særligt hvad angår topmøderne mellem EU og USA, der ensidigt har fokuseret på den transatlantiske erhvervsdialog (TABD). Derudover omfatter Det Transatlantiske Økonomiske Råds rådgivergruppe kun den transatlantiske erhvervsdialog (TABD), den transatlantiske forbrugerdialog (TACD) og den transatlantiske dialog mellem de lovgivende organer (TLD). To andre dialoger – den transatlantiske arbejdsmarkedsdialog (TALD) og den transatlantiske miljødialog (TAED) blev udelukket uden en forudgående høring af de berørte aktører.

| 6.2 | I den henseende opfordrede Europa-Parlamentet i sin resolution af 8. maj 2008 om Det Transatlantiske Økonomiske Råd til, at formændene for TALD og TAED kommer med i rådgivergruppen. EØSU støtter i høj grad Europa-Parlamentets opfordring og tilskynder Det Transatlantiske Økonomiske Råd til at revidere de arbejdsmetoder, der blev godkendt af TEC's medformænd i Berlin den 28. juni 2007. |
| --- | --- |

6.2

I den henseende opfordrede Europa-Parlamentet i sin resolution af 8. maj 2008 om Det Transatlantiske Økonomiske Råd til, at formændene for TALD og TAED kommer med i rådgivergruppen. EØSU støtter i høj grad Europa-Parlamentets opfordring og tilskynder Det Transatlantiske Økonomiske Råd til at revidere de arbejdsmetoder, der blev godkendt af TEC's medformænd i Berlin den 28. juni 2007.

| 6.3 | De nye arbejdsmetoder må i højere grad tage højde for principper om åbenhed og en bedre koordination med rådgiverne, herunder en rettidig adgang til dokumenter og mødeindkaldelser. |
| --- | --- |

6.3

De nye arbejdsmetoder må i højere grad tage højde for principper om åbenhed og en bedre koordination med rådgiverne, herunder en rettidig adgang til dokumenter og mødeindkaldelser.

| 6.4 | EØSU bifalder, at Europa-Parlamentet i sit udkast til betænkning om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA, kommer med en opfordring til, at der arbejdes for at uddybe kendskabet til de to parters civilsamfund (13). EØSU skal spille en aktiv rolle i processen. |
| --- | --- |

6.4

EØSU bifalder, at Europa-Parlamentet i sit udkast til betænkning om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA, kommer med en opfordring til, at der arbejdes for at uddybe kendskabet til de to parters civilsamfund (13). EØSU skal spille en aktiv rolle i processen.

13

| 6.5 | De forskellige interesseorganisationer, som er involveret i dialogerne, har alle tidligere erfaringer med opbygningen af transnationale netværk. De initiativer, som USA og EU tog i 1990'erne med det formål at afspejle de nye realiteter i den europæiske integrationsproces, skabte også nye muligheder for de transatlantiske civilsamfundsorganisationer (14). |
| --- | --- |

6.5

De forskellige interesseorganisationer, som er involveret i dialogerne, har alle tidligere erfaringer med opbygningen af transnationale netværk. De initiativer, som USA og EU tog i 1990'erne med det formål at afspejle de nye realiteter i den europæiske integrationsproces, skabte også nye muligheder for de transatlantiske civilsamfundsorganisationer (14).

14

| 6.6 | De fire ovennævnte dialoger startede deres aktiviteter med blandede resultater og mere eller mindre udpræget støtte fra de politiske ledere på begge sider af Atlanten. TACD fungerer udmærket og bidrager i stort omfang til forberedelserne af topmøderne mellem EU og USA og til arbejdet i TEC. |
| --- | --- |

6.6

De fire ovennævnte dialoger startede deres aktiviteter med blandede resultater og mere eller mindre udpræget støtte fra de politiske ledere på begge sider af Atlanten. TACD fungerer udmærket og bidrager i stort omfang til forberedelserne af topmøderne mellem EU og USA og til arbejdet i TEC.

| 6.7 | Desværre blev arbejdet i TAED suspenderet to år efter en relativt vellykket start. Der er mange gode argumenter for at genetablere denne dialog, der så kan levere input til TEC og topmøderne mellem EU og USA. EØSU anbefaler kraftigt, at der etableres finansieringsmekanismer for dialogerne, og at TALD og TAED (efter en genetablering af sidstnævnte) inkluderes i TEC's rådgivergruppe. |
| --- | --- |

6.7

Desværre blev arbejdet i TAED suspenderet to år efter en relativt vellykket start. Der er mange gode argumenter for at genetablere denne dialog, der så kan levere input til TEC og topmøderne mellem EU og USA. EØSU anbefaler kraftigt, at der etableres finansieringsmekanismer for dialogerne, og at TALD og TAED (efter en genetablering af sidstnævnte) inkluderes i TEC's rådgivergruppe.

| 6.8 | EØSU har forståelse for, at bilaterale transatlantiske forbindelser ikke nødvendigvis udgør den mest naturlige måde at samarbejde tværs over Atlanten på for visse civilsamfundsorganisationer. Hvad angår fagforbund og miljøorganisationer må det transatlantiske forum konkurrere med ikke blot indenlandske emner, men også med globale udfordringer, som klimaforandringer eller retten til at organisere sig i udviklingslandene. Ikke desto mindre vil inddragelsen af en bredere vifte af aktører i de bilaterale forbindelser mellem EU og USA give hele processen demokratisk legitimitet og øge den offentlige opbakning. EØSU tilskynder EU og USA til at styrke den transatlantiske dialogs tilgængelighed og åbenhed samt sikre en øget deltagelse for civilsamfundets aktører. |
| --- | --- |

6.8

EØSU har forståelse for, at bilaterale transatlantiske forbindelser ikke nødvendigvis udgør den mest naturlige måde at samarbejde tværs over Atlanten på for visse civilsamfundsorganisationer. Hvad angår fagforbund og miljøorganisationer må det transatlantiske forum konkurrere med ikke blot indenlandske emner, men også med globale udfordringer, som klimaforandringer eller retten til at organisere sig i udviklingslandene. Ikke desto mindre vil inddragelsen af en bredere vifte af aktører i de bilaterale forbindelser mellem EU og USA give hele processen demokratisk legitimitet og øge den offentlige opbakning. EØSU tilskynder EU og USA til at styrke den transatlantiske dialogs tilgængelighed og åbenhed samt sikre en øget deltagelse for civilsamfundets aktører.

| 6.9 | EØSU opfordrer Kommissionen til i nærmeste fremtid at organisere et møde for alle transatlantiske aktører med det formål at evaluere den nye situation, udveksle synspunkter om og koordinere de tiltag, der skal tages i forbindelse med nye initiativer. På civilsamfundets vegne tilbyder EØSU sin aktive medvirken i et sådant initiativ. |
| --- | --- |

6.9

EØSU opfordrer Kommissionen til i nærmeste fremtid at organisere et møde for alle transatlantiske aktører med det formål at evaluere den nye situation, udveksle synspunkter om og koordinere de tiltag, der skal tages i forbindelse med nye initiativer. På civilsamfundets vegne tilbyder EØSU sin aktive medvirken i et sådant initiativ.

| 6.10 | I sin meddelelse af 18. juni 2005 (KOM (2005) 196) kom Kommissionen med interessante forslag, herunder et forslag om fremme af dialogen mellem repræsentanter for arbejdsmarkedets parter i EU og USA, der omfattede en trepartskonference om arbejdsmarkedsforhold. Disse forslag, som der aldrig blev fulgt op på, bør revideres – en udveksling af synspunkter mellem arbejdsmarkedets parter i EU og USA vil være særlig nyttig set i lyset af amerikanske forslag om at indføre en lov om arbejdstageres frie valg. |
| --- | --- |

6.10

I sin meddelelse af 18. juni 2005 (KOM (2005) 196) kom Kommissionen med interessante forslag, herunder et forslag om fremme af dialogen mellem repræsentanter for arbejdsmarkedets parter i EU og USA, der omfattede en trepartskonference om arbejdsmarkedsforhold. Disse forslag, som der aldrig blev fulgt op på, bør revideres – en udveksling af synspunkter mellem arbejdsmarkedets parter i EU og USA vil være særlig nyttig set i lyset af amerikanske forslag om at indføre en lov om arbejdstageres frie valg.

| 6.11 | EØSU vil tage kontakt til de økonomiske og sociale partnere i USA (erhvervsliv, fagforbund, landmænd, forbrugere mm.) med henblik på at undersøge, om de er interesserede i, at der organiseres en dialog om et eller flere specifikke emner, såsom klimaforandringer eller handel og bæredygtig udvikling, som kan være af interesse for parterne på begge sider af Atlanten. Formålet med en sådan dialog vil være at inddrage alle aktører på samme tid i modsætning til de eksisterende dialoger, der arbejder inden for deres eget mandatområde og med egne medlemsorganisationer. EØSU vil tage kontakt til Kommissionen og den amerikanske regering med henblik på at få deres støtte og vurdere, om der er interesse for initiativet. |
| --- | --- |

6.11

EØSU vil tage kontakt til de økonomiske og sociale partnere i USA (erhvervsliv, fagforbund, landmænd, forbrugere mm.) med henblik på at undersøge, om de er interesserede i, at der organiseres en dialog om et eller flere specifikke emner, såsom klimaforandringer eller handel og bæredygtig udvikling, som kan være af interesse for parterne på begge sider af Atlanten. Formålet med en sådan dialog vil være at inddrage alle aktører på samme tid i modsætning til de eksisterende dialoger, der arbejder inden for deres eget mandatområde og med egne medlemsorganisationer. EØSU vil tage kontakt til Kommissionen og den amerikanske regering med henblik på at få deres støtte og vurdere, om der er interesse for initiativet.

| 6.12 | EØSU vil nøje følge etableringen af rådgivende grupper under den amerikanske regering med henblik på at kunne udpege mulige samtalepartnere om forskellige emner. Med hensyn til emner af fælles interesse vil EØSU også overveje, hvordan udvekslingen af viden og erfaringer med det amerikanske civilsamfunds aktører kan forbedres. I den forbindelse foreslås det, at Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser etablerer en uformel kontaktgruppe, der midlertidigt kan koordinere EØSU's aktiviteter på det transatlantiske område. Hvis dette viser sig at blive en succes, kan kontaktgruppen nedsættes på formel og permanent basis. |
| --- | --- |

6.12

EØSU vil nøje følge etableringen af rådgivende grupper under den amerikanske regering med henblik på at kunne udpege mulige samtalepartnere om forskellige emner. Med hensyn til emner af fælles interesse vil EØSU også overveje, hvordan udvekslingen af viden og erfaringer med det amerikanske civilsamfunds aktører kan forbedres. I den forbindelse foreslås det, at Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser etablerer en uformel kontaktgruppe, der midlertidigt kan koordinere EØSU's aktiviteter på det transatlantiske område. Hvis dette viser sig at blive en succes, kan kontaktgruppen nedsættes på formel og permanent basis.

| 6.13 | I sit udkast til betænkning insisterer Europa-Parlamentet på, at der er et behov for at erstatte den eksisterende transatlantiske dagsorden fra 1995 med en ny transatlantisk partnerskabsaftale, som kan udgøre et mere stabilt og opdateret grundlag for forbindelserne (15). EØSU støtter helhjertet denne opfordring og håber, at de relevante grupper i de amerikanske og europæiske civilsamfund vil blive inddraget i forhandlingerne om et sådant nyt instrument helt fra starten. Inddragelsen af det organiserede civilsamfunds aktører kan kun styrke og forbedre de institutionelle strukturer. |
| --- | --- |

6.13

I sit udkast til betænkning insisterer Europa-Parlamentet på, at der er et behov for at erstatte den eksisterende transatlantiske dagsorden fra 1995 med en ny transatlantisk partnerskabsaftale, som kan udgøre et mere stabilt og opdateret grundlag for forbindelserne (15). EØSU støtter helhjertet denne opfordring og håber, at de relevante grupper i de amerikanske og europæiske civilsamfund vil blive inddraget i forhandlingerne om et sådant nyt instrument helt fra starten. Inddragelsen af det organiserede civilsamfunds aktører kan kun styrke og forbedre de institutionelle strukturer.

15

| 6.14 | En styrket dialog ville aktivere civilsamfundet på begge sider af Atlanten og dermed skabe effektive netværk og fremme udvekslingen af synspunkter internt i og mellem de transatlantiske civilsamfunds netværk, herunder dialogerne. Det ville give adgang til regeringskredse på højt niveau og fremme forbindelserne mellem disse netværk og dialogerne samt regeringerne. |
| --- | --- |

6.14

En styrket dialog ville aktivere civilsamfundet på begge sider af Atlanten og dermed skabe effektive netværk og fremme udvekslingen af synspunkter internt i og mellem de transatlantiske civilsamfunds netværk, herunder dialogerne. Det ville give adgang til regeringskredse på højt niveau og fremme forbindelserne mellem disse netværk og dialogerne samt regeringerne.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  WIPO = World Intellectual Property Organization.

1

(2)  Transatlantisk Erhvervsdialog.

2

(3)  Transatlantisk Forbrugerdialog.

3

(4)  Transatlantisk Arbejdstagerdialog.

4

(5)  Transatlantisk Miljødialog.

5

(6)  EØSU's udtalelse »Den transatlantiske dialog – Forbedring af de transatlantiske forbindelser«, EUT C 241 af 28.9.2004.

6

(7)  Den transatlantiske erklæring om forbindelserne mellem Fællesskabet og USA fra 1990. http://ec.europa.eu/external_relations/us/docs/trans_declaration_90_en.pdf.

7

(8)  Se http://eurunion.org/eu/index.php?option=com_content&task=view&id=2602&Itemid=9.

8

(9)  Se http://ec.europa.eu/external_relations/us/docs/trans_econ_partner_11_98_en.pdf.

9

(10)  Se http://www.eu2007.de/de/News/download_docs/April/0430-RAA/022Framework1.pdf.

10

(11)  Se http://ec..europa.eu/enterprise/enterprise_policy/inter_rel/tec/index_en.htm.

11

(12)  Vedrørende ratificering af ILO-konventioner se informationsdokumentet om ratifikationer og aktiviteter med relation til indførelse af standarder, Report III (Part 2) International Labour \conference, 97. møde i 2008.

12

(13)  Udkast til betænkning om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA (2008/2199 (INI)).

13

(14)  EØSU's udtalelse »Den transatlantiske dialog – Forbedring af de transatlantiske forbindelser«, der blev vedtaget den 3. juni 2004 med Eva Belabed som ordfører, skitserer baggrunden for dialogerne, EUT C 241 af 28.9.2004.

14

(15)  Udkast til betænkning om de transatlantiske forbindelser efter valget i USA (2008/2199 (INI)).

15

---

III Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/40 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/40

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Hvidbog om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler

KOM(2008) 165 endelig

2009/C 228/06

Den 2. april 2008 besluttede Kommissionen i henhold til artikel 262 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Hvidbog om erstatningssøgsmål for overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009. Ordfører var Wautier ROBYNS de SCHNEIDAUER.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.–25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 54 stemmer for, 4 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Adgangen til effektiv retlig beskyttelse er en grundlæggende rettighed, som er nedfældet i EU’s charter om grundlæggende rettigheder. EØSU er derfor tilhænger af, at man letter borgernes muligheder for at udøve denne ret, bl.a. når der er tale om at yde erstatning for overtrædelse af kartel- og monopolreglerne til de skadelidte, som ikke kun er de konkurrerende virksomheder, der overholder spillereglerne, men også forbrugerne, smv’erne og arbejdstagerne i de berørte virksomheder, eftersom overtrædelserne kan gå ud over deres job og købekraft. EØSU hilser Kommissionens hvidbog velkommen og støtter Kommissionen på dette punkt. EØSU understreger behovet for mere effektive retsmidler, som kan give ofrene for overtrædelse af kartel- og monopolreglerne mulighed for at opnå fuld erstatning for den skade, de har lidt, i overensstemmelse med EF-Domstolens retspraksis. Et velafbalanceret system, der tager højde for alles interesser, er vigtigt for samfundet som helhed. |
| --- | --- |

1.1

Adgangen til effektiv retlig beskyttelse er en grundlæggende rettighed, som er nedfældet i EU’s charter om grundlæggende rettigheder. EØSU er derfor tilhænger af, at man letter borgernes muligheder for at udøve denne ret, bl.a. når der er tale om at yde erstatning for overtrædelse af kartel- og monopolreglerne til de skadelidte, som ikke kun er de konkurrerende virksomheder, der overholder spillereglerne, men også forbrugerne, smv’erne og arbejdstagerne i de berørte virksomheder, eftersom overtrædelserne kan gå ud over deres job og købekraft. EØSU hilser Kommissionens hvidbog velkommen og støtter Kommissionen på dette punkt. EØSU understreger behovet for mere effektive retsmidler, som kan give ofrene for overtrædelse af kartel- og monopolreglerne mulighed for at opnå fuld erstatning for den skade, de har lidt, i overensstemmelse med EF-Domstolens retspraksis. Et velafbalanceret system, der tager højde for alles interesser, er vigtigt for samfundet som helhed.

| 1.2 | Det ledende princip i Kommissionens politik bør fortsat være, at Kommissionen og medlemsstaternes konkurrencemyndigheder skal videreføre den strenge offentlige håndhævelse af artikel 81 og 82. Udvalget er bekendt med de forskellige vanskeligheder og hindringer for privat håndhævelse af de individuelle og kollektive rettigheder fra ofrenes side med henblik på at opnå fuld erstatning og det glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at tage fat på disse problemer. Sådanne erstatningssøgsmål er et nødvendigt element i en effektiv håndhævelse af EF-traktatens artikel 81 og 82, som supplerer, men ikke kan træde i stedet for eller underminere den offentlige håndhævelse. Desuden vil en bedre søgsmålsadgang også have en gavnlig virkning ved at afskrække virksomheder fra at begå overtrædelser fremover. |
| --- | --- |

1.2

Det ledende princip i Kommissionens politik bør fortsat være, at Kommissionen og medlemsstaternes konkurrencemyndigheder skal videreføre den strenge offentlige håndhævelse af artikel 81 og 82. Udvalget er bekendt med de forskellige vanskeligheder og hindringer for privat håndhævelse af de individuelle og kollektive rettigheder fra ofrenes side med henblik på at opnå fuld erstatning og det glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at tage fat på disse problemer. Sådanne erstatningssøgsmål er et nødvendigt element i en effektiv håndhævelse af EF-traktatens artikel 81 og 82, som supplerer, men ikke kan træde i stedet for eller underminere den offentlige håndhævelse. Desuden vil en bedre søgsmålsadgang også have en gavnlig virkning ved at afskrække virksomheder fra at begå overtrædelser fremover.

| 1.3 | EØSU mener, at der er brug for retlige rammer, som kan give skadelidte bedre muligheder for at udøve deres traktatfæstede ret til at få erstatning for enhver skade, de har lidt som følge af overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler. Derfor bør der på EU-plan og i medlemsstaterne vedtages de nødvendige bindende og ikke-bindende foranstaltninger for at forbedre retsplejen i Den Europæiske Union og opnå en tilfredsstillende minimumsbeskyttelse af de skadelidtes rettigheder. Udenretslige løsninger kan kun supplere de retslige procedurer. De kan udgøre et interessant alternativ, idet der er tale om en mindre formel og billigere procedure, forudsat begge parter virkelig er villige til at samarbejde og retlige klagemuligheder reelt er til rådighed. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at der er brug for retlige rammer, som kan give skadelidte bedre muligheder for at udøve deres traktatfæstede ret til at få erstatning for enhver skade, de har lidt som følge af overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler. Derfor bør der på EU-plan og i medlemsstaterne vedtages de nødvendige bindende og ikke-bindende foranstaltninger for at forbedre retsplejen i Den Europæiske Union og opnå en tilfredsstillende minimumsbeskyttelse af de skadelidtes rettigheder. Udenretslige løsninger kan kun supplere de retslige procedurer. De kan udgøre et interessant alternativ, idet der er tale om en mindre formel og billigere procedure, forudsat begge parter virkelig er villige til at samarbejde og retlige klagemuligheder reelt er til rådighed.

| 1.4 | Hvad angår kollektive søgsmål anser EØSU det for nødvendigt at indføre passende mekanismer for effektiv håndhævelse baseret på en europæisk tilgang og foranstaltninger, som har rod i europæisk kultur og traditioner på det juridiske område og som kan lette adgangen til at anlægge sag for kvalificerede enheder og for ofre, som slutter sig sammen. Opfølgningstiltag bør udgøre en passende beskyttelse mod indførelse af forhold, der i andre jurisdiktioner har vist, at de i højere grad kan ventes at blive misbrugt. EØSU opfordrer Kommissionen til at sørge for koordinering med andre initiativer for at gøre det lettere at opnå erstatning, herunder med det initiativ der er i gang i generaldirektoratet for sundhed og forbrugere. |
| --- | --- |

1.4

Hvad angår kollektive søgsmål anser EØSU det for nødvendigt at indføre passende mekanismer for effektiv håndhævelse baseret på en europæisk tilgang og foranstaltninger, som har rod i europæisk kultur og traditioner på det juridiske område og som kan lette adgangen til at anlægge sag for kvalificerede enheder og for ofre, som slutter sig sammen. Opfølgningstiltag bør udgøre en passende beskyttelse mod indførelse af forhold, der i andre jurisdiktioner har vist, at de i højere grad kan ventes at blive misbrugt. EØSU opfordrer Kommissionen til at sørge for koordinering med andre initiativer for at gøre det lettere at opnå erstatning, herunder med det initiativ der er i gang i generaldirektoratet for sundhed og forbrugere.

| 1.5 | Forslagene i hvidbogen dækker en kompleks juridisk ramme, der påvirker de nationale proceduresystemer og bl.a. reglerne om betingelser for sagsanlæg, udlevering, skyld og fordeling af udgifter. |
| --- | --- |

1.5

Forslagene i hvidbogen dækker en kompleks juridisk ramme, der påvirker de nationale proceduresystemer og bl.a. reglerne om betingelser for sagsanlæg, udlevering, skyld og fordeling af udgifter.

| 1.6 | Adgangen til bevismateriale og udlevering af oplysninger mellem parterne bør være baseret på en redegørelse for de faktiske anbringender og streng retslig kontrol med sagens berettigelse og rimeligheden i kravet om fremlæggelse af oplysninger. |
| --- | --- |

1.6

Adgangen til bevismateriale og udlevering af oplysninger mellem parterne bør være baseret på en redegørelse for de faktiske anbringender og streng retslig kontrol med sagens berettigelse og rimeligheden i kravet om fremlæggelse af oplysninger.

| 1.7 | Udvalget anmoder Kommissionen om at følge op på hvidbogen og foreslå passende foranstaltninger til opfyldelse af hvidbogens mål under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, men således at dette princip ikke kommer til at bremse overvindelsen af de eksisterende hindringer for, at ofre for overtrædelser af EF’s kartel- og monopolregler kan få adgang til effektive erstatningsmekanismer. |
| --- | --- |

1.7

Udvalget anmoder Kommissionen om at følge op på hvidbogen og foreslå passende foranstaltninger til opfyldelse af hvidbogens mål under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, men således at dette princip ikke kommer til at bremse overvindelsen af de eksisterende hindringer for, at ofre for overtrædelser af EF’s kartel- og monopolregler kan få adgang til effektive erstatningsmekanismer.

2.   Indledning

Indledning

2.1   EØSU fremhæver, at personer eller virksomheder, der er ofre for overtrædelser af konkurrencelovgivningen, skal have mulighed for at søge erstatning fra den part, der har forårsaget skaden. I den henseende bemærker EØSU, at forsikringsselskaberne ikke yder dækning for følgerne (navnlig erstatning) af bevidste overtrædelser af kartel- og monopolreglerne. EØSU er overbevist om, at dette udgør en yderligere afskrækkende virkning for virksomhederne, da virksomheder, der overtræder kartel- og monopolreglerne, skal afholde de fulde udgifter til erstatning for den skade, de har forvoldt, og betale de bøder, som de idømmes.

2.2   Som EØSU tidligere har bemærket (1), hænger konkurrencepolitikken tæt sammen med andre politikker, f.eks. for det indre marked og forbrugerspørgsmål. Derfor bør man i videst muligt omfang koordinere initiativer, der kan lette adgangen til klagemuligheder.

1

2.3   EF-Domstolen har stadfæstet, at retten for alle borgere og virksomheder til erstatning for den skade, de har lidt som følge af overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler, er garanteret i fællesskabsretten (2).

2

2.4   På baggrund af den offentlige debat i forlængelse af offentliggørelsen af Kommissionen grønbog om »Erstatningssøgsmål for overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler« (3) støttede EØSU (4) ligesom Europa-Parlamentet (5) Kommissionens synspunkt og opfordrede den til at foreslå konkrete foranstaltninger. Nærmere bestemt hilste EØSU Kommissionens initiativ velkomment, idet det pegede på de hindringer, som ofrene i dag støder mod, når de forsøger at få erstatning, og det mindede om subsidiaritetsprincippet.

3

4

5

2.5   I april 2008 fremsatte Kommissionen specifikke forslag i sin hvidbog (6). Heri analyseres spørgsmål i forbindelse med erstatningssager for overtrædelse af kartel- og monopollovgivningen, og der skitseres foranstaltninger, der kan gøre det lettere at føre sådanne sager. De foreslåede foranstaltninger og retspolitiske valgmuligheder vedrører følgende ni emner: Situationen for så vidt angår indirekte aftagere og kollektive søgsmål; adgang til bevismateriale; bindende virkning af de nationale konkurrencemyndigheders beslutninger; krav om påvisning af skyld; erstatning; overvæltning af overpriser; forældelsesfrister; omkostningerne ved erstatningssøgsmål; og samspillet mellem bødenedsættelsesordninger og erstatningssøgsmål.

6

2.6   For at udarbejde hvidbogen har Kommissionen afholdt brede høringer af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, dommere fra nationale domstole, repræsentanter for erhvervslivet, forbrugersammenslutninger, jurister og mange andre berørte parter.

2.6.1   At sikre, at konkurrencen ikke forvrides, udgør en integreret del af det indre marked og er vigtigt for gennemførelsen af Lissabonstrategien. Hovedformålet med hvidbogen er at forbedre de retlige betingelser for, at skadelidte kan udøve deres traktatfæstede ret til at få erstatning for enhver skade, de har lidt som følge af overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler. Fuld erstatning er derfor det første og vigtigste ledende princip i den forbindelse.

2.6.2   Hvidbogen behandler følgende aspekter:

| — | Situationen for så vidt angår indirekte aftagere og kollektive søgsmål; |
| --- | --- |

—

Situationen for så vidt angår indirekte aftagere og kollektive søgsmål;

| — | Adgang til bevismateriale – udlevering af oplysninger mellem parterne; |
| --- | --- |

—

Adgang til bevismateriale – udlevering af oplysninger mellem parterne;

| — | Bindende virkning af de nationale konkurrencemyndigheders beslutninger; |
| --- | --- |

—

Bindende virkning af de nationale konkurrencemyndigheders beslutninger;

| — | Krav om påvisning af skyld; |
| --- | --- |

—

Krav om påvisning af skyld;

| — | Erstatning; |
| --- | --- |

—

Erstatning;

| — | Overvæltning af overpriser; |
| --- | --- |

—

Overvæltning af overpriser;

| — | Forældelsesfrister; |
| --- | --- |

—

Forældelsesfrister;

| — | Omkostningerne ved erstatningssøgsmål; |
| --- | --- |

—

Omkostningerne ved erstatningssøgsmål;

| — | Samspillet mellem bødenedsættelsesordninger og erstatningssøgsmål. |
| --- | --- |

—

Samspillet mellem bødenedsættelsesordninger og erstatningssøgsmål.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

3.1   EØSU er tilhænger af et mere effektivt system, der giver ofrene for overtrædelser af EF’s kartel- og monopolregler mulighed for at opnå en rimelig erstatning for det lidte tab. I øjeblikket kan ofre for overtrædelser af kartel- og monopollovgivningen kræve erstatning ved hjælp af den generelle lovgivning om erstatningsret og procesret i deres medlemsstat. Men sådanne procedurer er ofte utilstrækkelige til at sikre reel erstatning, især i sager, hvor mange ofre har lidt tab af samme art.

3.2   EØSU erkender betydningen af de spørgsmål, som tages op i hvidbogen. Bemærkningerne i det følgende er koncentreret om de emner, som EØSU anser for mest følsomme i den standende debat. EØSU anmoder Kommissionen om at påse, at reel erstatning til ofre for overtrædelser af konkurrencelovgivningen er tilgængelig i alle EU’s medlemsstater og anmoder derfor Kommissionen om at foreslå de fornødne opfølgningstiltag til hvidbogen på EU-plan. Det understreger, at nærhedsprincippet bør medtænkes, når der overvejes specifikke forslag på EU-plan og minder om, at de bør være i overensstemmelse med medlemsstaternes retssystemer og procedurer.

3.3   EØSU mener, at ofrene skal have fuld erstatning for den reelle værdi af de lidte tab, hvilket omfatter ikke kun det faktiske tab eller det økonomiske og ikke-økonomiske tab, men også tab af indtjening som følge af faldende salg samt retten til renter.

3.3.1   EØSU anser det for passende, at Kommissionen som led i denne EU-foranstaltning tager følgende to initiativer, som supplerer hinanden:

| — | Kodificering i en fællesskabsretsakt af den nuværende fællesskabsret vedrørende de skader, for hvilke ofre for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne kan få erstatning. |
| --- | --- |

—

Kodificering i en fællesskabsretsakt af den nuværende fællesskabsret vedrørende de skader, for hvilke ofre for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne kan få erstatning.

| — | Udarbejdelse af ikke-bindende retningslinjer for kvantificering af skadeserstatningen, som kan indeholde omtrentlige beregningsmetoder eller forenklede regler til vurdering af tabene. |
| --- | --- |

—

Udarbejdelse af ikke-bindende retningslinjer for kvantificering af skadeserstatningen, som kan indeholde omtrentlige beregningsmetoder eller forenklede regler til vurdering af tabene.

3.4.   EØSU mener, at enhver skadelidt, som i tilstrækkelig grad kan bevise, at der er en årsagsforbindelse til overtrædelsen, bør have adgang til erstatning. Man må dog forsøge at undgå situationer, som kan medføre en uretmæssig berigelse f.eks. af købere, som overvælter en overpris. Med forbehold af det niveau (nationalt eller EU-plan), hvor foranstaltningen vedtages, mener EØSU, at sagsøgte i disse tilfælde bør have ret til at påberåbe sig argumentet om overvæltning af overprisen i forbindelse med et krav om erstatning for overprisen. Hvad bevisbyrden angår, bør beviskravene i forbindelse med dette argument ikke være lavere end de krav, der stilles til sagsøgers bevis for skaden.

3.5   I betragtning af de store forskelle i fastsættelsen af forældelsesfristerne er det af hensyn til retssikkerheden vigtigt at harmonisere kriterierne herfor. EØSU går ind for, at:

| — | forældelsesfristen ikke begynder at løbe før det tidspunkt, hvor overtrædelsen ophører, når der er tale om løbende eller gentagne overtrædelser, eller før ofret for overtrædelsen med rimelighed kan forventes at have fået kendskab til overtrædelsen og den skade, den har påført ham. |
| --- | --- |

—

forældelsesfristen ikke begynder at løbe før det tidspunkt, hvor overtrædelsen ophører, når der er tale om løbende eller gentagne overtrædelser, eller før ofret for overtrædelsen med rimelighed kan forventes at have fået kendskab til overtrædelsen og den skade, den har påført ham.

| — | Under alle omstændigheder bør en ny forældelsesfrist på mindst to år først begynde at løbe fra det tidspunkt, hvor afgørelsen om, at der er sket en overtrædelse af konkurrencereglerne, som sagsøger i en opfølgende sag vil tage udgangspunkt i, er blevet endelig. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder bør en ny forældelsesfrist på mindst to år først begynde at løbe fra det tidspunkt, hvor afgørelsen om, at der er sket en overtrædelse af konkurrencereglerne, som sagsøger i en opfølgende sag vil tage udgangspunkt i, er blevet endelig.

3.6   Samspil mellem offentlig retshåndhævelse og erstatningssøgsmål

Samspil mellem offentlig retshåndhævelse og erstatningssøgsmål

| 3.6.1 | Hovedansvaret for regulering af markederne og håndhævelse af konkurrencereglerne i EU er et offentligt anliggende og bør fortsat ligge hos de offentlige myndigheder. Derfor mener EØSU, at man ved alle fremtidige foranstaltninger skal holde fast i en effektiv retshåndhævelse og gøre det lettere for ofre for overtrædelser af kartel- og monopollovgivningen at opnå erstatning for det lidte tab. Retshåndhævelsen spiller en grundlæggende rolle i kampen mod konkurrenceforvridende adfærd, ikke mindst fordi Kommissionen og de nationale konkurrencemyndigheder har eneret på at foretage undersøgelser og bilægge tvister. |
| --- | --- |

3.6.1

Hovedansvaret for regulering af markederne og håndhævelse af konkurrencereglerne i EU er et offentligt anliggende og bør fortsat ligge hos de offentlige myndigheder. Derfor mener EØSU, at man ved alle fremtidige foranstaltninger skal holde fast i en effektiv retshåndhævelse og gøre det lettere for ofre for overtrædelser af kartel- og monopollovgivningen at opnå erstatning for det lidte tab. Retshåndhævelsen spiller en grundlæggende rolle i kampen mod konkurrenceforvridende adfærd, ikke mindst fordi Kommissionen og de nationale konkurrencemyndigheder har eneret på at foretage undersøgelser og bilægge tvister.

| 3.6.2 | Mens den offentlige retshåndhævelse er fokuseret på overholdelse og afskrækkelse, er formålet med erstatningssager at opnå fuld erstatning for den lidte skade. Denne fulde erstatning omfatter det faktiske tab samt mistet overskud og mistede renter. |
| --- | --- |

3.6.2

Mens den offentlige retshåndhævelse er fokuseret på overholdelse og afskrækkelse, er formålet med erstatningssager at opnå fuld erstatning for den lidte skade. Denne fulde erstatning omfatter det faktiske tab samt mistet overskud og mistede renter.

| 3.6.3 | Når foranstaltninger vedrørende reel, fuld erstatning for det faktiske tab evalueres, forventer EØSU, at den planlagte vejledning om kvantificering af skadeserstatning vil indeholde pragmatiske retningslinjer til brug ved medlemsstaternes domstole som beskrevet i hvidbogen. |
| --- | --- |

3.6.3

Når foranstaltninger vedrørende reel, fuld erstatning for det faktiske tab evalueres, forventer EØSU, at den planlagte vejledning om kvantificering af skadeserstatning vil indeholde pragmatiske retningslinjer til brug ved medlemsstaternes domstole som beskrevet i hvidbogen.

3.7   Udenretslig bilæggelse

Udenretslig bilæggelse

| 3.7.1 | En mere effektiv ramme for erstatning ad rettens vej til ofre for overtrædelser af konkurrenceretten er nødvendig, men EØSU støtter Kommissionens opfordring til medlemsstaterne om at udforme procedureregler, der fremmer forlig. Som alternativ til erstatning ad rettens vej kan udenretslig bilæggelse spille en vigtig, supplerende rolle, når der skal ydes erstatning til ofrene, uden på nogen måde at begrænse adgangen til domstolene. Udenretslig bilæggelse kan give mulighed for hurtigere at nå frem til en rimelig løsning til en lavere pris og med en stemning mellem parterne, der er mindre præget af konfrontation, og reducerer derudover retternes arbejdsbyrde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til at tilskynde til anvendelse af udenretslige systemer og forbedre kvaliteten heraf. EØSU bemærker dog, at alternative tvistbilæggelsesmekanismer kun kan fungere som et troværdigt alternativ for opnåelse af erstatning til skadelidte, hvis der findes mekanismer til effektive søgsmål ad rettens vej – bl.a. gennem kollektive søgsmål. I fravær af reelle søgsmålsredskaber foreligger der utilstrækkelige incitamenter til rimelige og hensigtsmæssige forlig. |
| --- | --- |

3.7.1

En mere effektiv ramme for erstatning ad rettens vej til ofre for overtrædelser af konkurrenceretten er nødvendig, men EØSU støtter Kommissionens opfordring til medlemsstaterne om at udforme procedureregler, der fremmer forlig. Som alternativ til erstatning ad rettens vej kan udenretslig bilæggelse spille en vigtig, supplerende rolle, når der skal ydes erstatning til ofrene, uden på nogen måde at begrænse adgangen til domstolene. Udenretslig bilæggelse kan give mulighed for hurtigere at nå frem til en rimelig løsning til en lavere pris og med en stemning mellem parterne, der er mindre præget af konfrontation, og reducerer derudover retternes arbejdsbyrde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til at tilskynde til anvendelse af udenretslige systemer og forbedre kvaliteten heraf. EØSU bemærker dog, at alternative tvistbilæggelsesmekanismer kun kan fungere som et troværdigt alternativ for opnåelse af erstatning til skadelidte, hvis der findes mekanismer til effektive søgsmål ad rettens vej – bl.a. gennem kollektive søgsmål. I fravær af reelle søgsmålsredskaber foreligger der utilstrækkelige incitamenter til rimelige og hensigtsmæssige forlig.

4.   Specifikke bemærkninger vedrørende hvidbogen

Specifikke bemærkninger vedrørende hvidbogen

4.1   Som følge af den enorme vækst i antallet af retsforhold er der behov for mekanismer, der gør det muligt at samle individuelle krav fra ofre for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne.

4.1.1   EØSU deler Kommissionens synspunkt mht. at kombinere følgende to mekanismer for at sikre en effektiv kollektiv søgsmålsadgang for ofre for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne:

| — | Dels repræsentative søgsmål anlagt af kvalificerede enheder (forbrugerorganisationer, statslige organer, handelsforeninger eller sammenslutninger af ofre), som EØSU (7) generelt har udtalt sig positivt om. |
| --- | --- |

—

Dels repræsentative søgsmål anlagt af kvalificerede enheder (forbrugerorganisationer, statslige organer, handelsforeninger eller sammenslutninger af ofre), som EØSU (7) generelt har udtalt sig positivt om.

7

| — | Dels kollektive søgsmål med opt-in-mulighed, hvor de skadelidte beslutter at samle deres individuelle erstatningssøgsmål i et samlet søgsmål. |
| --- | --- |

—

Dels kollektive søgsmål med opt-in-mulighed, hvor de skadelidte beslutter at samle deres individuelle erstatningssøgsmål i et samlet søgsmål.

4.2   Bemærkninger vedrørende kollektive søgsmål

Bemærkninger vedrørende kollektive søgsmål

| 4.2.1 | EØSU lægger særlig vægt på en tilfredsstillende klageadgang for ofrene for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne – konkurrenter, der spiller ærligt spil, forbrugere, SMV’er og de involverede virksomheders medarbejdere, der er indirekte ofre for en praksis, der truer deres beskæftigelse og købekraft. Det udtrykte sit syn på en »retsordning for kollektive søgsmål på EU-niveau og dennes rolle, navnlig inden for forbruger- og konkurrencelovgivningen« i sin initiativudtalelse (8). I overensstemmelse med sine tidligere udtalelser erklærer EØSU, at erkendelsen af behovet for klageadgang hænger sammen med eksistensen af hensigtsmæssige procedurer til anerkendelse og opretholdelse af disse rettigheder. Indførelsen af kollektive søgsmål på europæisk plan er en af mulighederne i forbindelse med diskussionen om, hvordan sådanne klagemuligheder kan gøres effektive. EØSU mener, at opfølgningstiltag bør være afbalancerede og rumme en effektiv beskyttelse mod misbrug. De bør være i overensstemmelse med andre forslag om kollektive søgsmål, herunder dem, der er i gang i generaldirektoratet for sundhed og forbrugere. De bør behandles på en koordineret og sammenhængende måde, så der undgås unødvendig overlapning af retsinstrumenter, som ville skabe gevaldige vanskeligheder med omsættelsen og gennemførelsen i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU lægger særlig vægt på en tilfredsstillende klageadgang for ofrene for overtrædelser af kartel- og monopolreglerne – konkurrenter, der spiller ærligt spil, forbrugere, SMV’er og de involverede virksomheders medarbejdere, der er indirekte ofre for en praksis, der truer deres beskæftigelse og købekraft. Det udtrykte sit syn på en »retsordning for kollektive søgsmål på EU-niveau og dennes rolle, navnlig inden for forbruger- og konkurrencelovgivningen« i sin initiativudtalelse (8). I overensstemmelse med sine tidligere udtalelser erklærer EØSU, at erkendelsen af behovet for klageadgang hænger sammen med eksistensen af hensigtsmæssige procedurer til anerkendelse og opretholdelse af disse rettigheder. Indførelsen af kollektive søgsmål på europæisk plan er en af mulighederne i forbindelse med diskussionen om, hvordan sådanne klagemuligheder kan gøres effektive. EØSU mener, at opfølgningstiltag bør være afbalancerede og rumme en effektiv beskyttelse mod misbrug. De bør være i overensstemmelse med andre forslag om kollektive søgsmål, herunder dem, der er i gang i generaldirektoratet for sundhed og forbrugere. De bør behandles på en koordineret og sammenhængende måde, så der undgås unødvendig overlapning af retsinstrumenter, som ville skabe gevaldige vanskeligheder med omsættelsen og gennemførelsen i medlemsstaterne.

8

| 4.2.2 | EØSU støtter den brede enighed blandt europæiske politikere og interessenter om, at EU bør undgå risikoen for misbrug i amerikansk stil. Opfølgningstiltag bør afspejle europæiske kulturelle og retlige traditioner, have erstatning som deres eneste formål og afstedkomme en rimelig balance mellem parterne, og dermed føre til et system, der værner om samfundets interesser som helhed. Det henstiller, at advokatsalærer, der afhænger af sagens udfald, og ordninger, der medfører økonomiske interesser for tredjemand, undgås i EU. |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU støtter den brede enighed blandt europæiske politikere og interessenter om, at EU bør undgå risikoen for misbrug i amerikansk stil. Opfølgningstiltag bør afspejle europæiske kulturelle og retlige traditioner, have erstatning som deres eneste formål og afstedkomme en rimelig balance mellem parterne, og dermed føre til et system, der værner om samfundets interesser som helhed. Det henstiller, at advokatsalærer, der afhænger af sagens udfald, og ordninger, der medfører økonomiske interesser for tredjemand, undgås i EU.

4.3   Bemærkninger vedrørende bevismateriale

Bemærkninger vedrørende bevismateriale

| 4.3.1 | Af hensyn til en effektiv adgang til bevismateriale, som er en forudsætning for adgang til effektive retsmidler, anser EØSU det for positivt, at der på tværs af EU fastsættes et minimumskrav for udlevering af oplysninger mellem parterne i erstatningssøgsmål på kartel- og monopolområdet. Til opfyldelse af dette mål vil det være en hjælp at udvide de nationale domstoles beføjelse til at udlevere bestemte kategorier af relevant bevismateriale på de betingelser, som allerede er fastlagt i EF-Domstolens retspraksis, hvorefter udleveringen af oplysninger skal være relevant og nødvendig for sagen og ikke uforholdsmæssig. |
| --- | --- |

4.3.1

Af hensyn til en effektiv adgang til bevismateriale, som er en forudsætning for adgang til effektive retsmidler, anser EØSU det for positivt, at der på tværs af EU fastsættes et minimumskrav for udlevering af oplysninger mellem parterne i erstatningssøgsmål på kartel- og monopolområdet. Til opfyldelse af dette mål vil det være en hjælp at udvide de nationale domstoles beføjelse til at udlevere bestemte kategorier af relevant bevismateriale på de betingelser, som allerede er fastlagt i EF-Domstolens retspraksis, hvorefter udleveringen af oplysninger skal være relevant og nødvendig for sagen og ikke uforholdsmæssig.

| 4.3.2 | EØSU erkender de eksisterende hindringer, som skadelidte har ved at føre bevis for deres krav, og udtrykker tilfredshed med Kommissionens bestræbelser på at forbedre adgangen til bevismateriale. Det understreger, at der må tages hensyn til forskellene mellem medlemsstaternes proceduresystemer. Udleveringsforpligtelserne bør være omfattet af præcise sikkerhedsforanstaltninger og stå i rimeligt forhold til sagen. |
| --- | --- |

4.3.2

EØSU erkender de eksisterende hindringer, som skadelidte har ved at føre bevis for deres krav, og udtrykker tilfredshed med Kommissionens bestræbelser på at forbedre adgangen til bevismateriale. Det understreger, at der må tages hensyn til forskellene mellem medlemsstaternes proceduresystemer. Udleveringsforpligtelserne bør være omfattet af præcise sikkerhedsforanstaltninger og stå i rimeligt forhold til sagen.

| 4.3.3 | EØSU anmoder Kommissionen om at lade udleveringsforpligtelserne være omfattet af præcise sikkerhedsforanstaltninger, da udfordringen består i at bibeholde et system, hvor der er balance mellem reel adgang til bevismateriale og forsvarets rettigheder. EØSU bemærker, at et minutiøst tilsyn udført af en dommer kan være nyttigt i denne henseende. |
| --- | --- |

4.3.3

EØSU anmoder Kommissionen om at lade udleveringsforpligtelserne være omfattet af præcise sikkerhedsforanstaltninger, da udfordringen består i at bibeholde et system, hvor der er balance mellem reel adgang til bevismateriale og forsvarets rettigheder. EØSU bemærker, at et minutiøst tilsyn udført af en dommer kan være nyttigt i denne henseende.

| 4.3.4 | Når Kommissionen i en beslutning har fastslået en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81 eller 82, kan ofrene herfor i medfør af artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003, anvende kommissionsbeslutningen som bindende bevis i et civilt erstatningssøgsmål. EØSU mener, at der i overensstemmelse med princippet om ensartede retsplejeregler bør gælde en lignende bestemmelse for beslutninger truffet af de nationale konkurrencemyndigheder, hvori det fastslås, at der er sket overtrædelse af artikel 81 eller 82. |
| --- | --- |

4.3.4

Når Kommissionen i en beslutning har fastslået en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81 eller 82, kan ofrene herfor i medfør af artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003, anvende kommissionsbeslutningen som bindende bevis i et civilt erstatningssøgsmål. EØSU mener, at der i overensstemmelse med princippet om ensartede retsplejeregler bør gælde en lignende bestemmelse for beslutninger truffet af de nationale konkurrencemyndigheder, hvori det fastslås, at der er sket overtrædelse af artikel 81 eller 82.

4.4   Bemærkninger vedrørende deltagelse og repræsentation af skadelidte

Bemærkninger vedrørende deltagelse og repræsentation af skadelidte

| 4.4.1 | Med hensyn til »kollektive søgsmål med opt-in- og opt-out-mulighed« henviser EØSU til de fordele og ulemper ved disse ordninger, som beskrives i udtalelsen af 14. februar 2008 (9). I denne udtalelse påpegede EØSU i særdeleshed, at mens opt-in indebærer visse fordele, er den vanskelig at administrere og kostbar, den fører til procedureforsinkelser og egner sig ikke for en stor andel af forbrugerne, fordi de ikke råder over ordentlig information om, at de pågældende procedurer findes. EØSU bemærker, at nogle medlemsstater har indført forskellige modeller for søgsmål, der omfatter både opt-in og opt-out-systemet. |
| --- | --- |

4.4.1

Med hensyn til »kollektive søgsmål med opt-in- og opt-out-mulighed« henviser EØSU til de fordele og ulemper ved disse ordninger, som beskrives i udtalelsen af 14. februar 2008 (9). I denne udtalelse påpegede EØSU i særdeleshed, at mens opt-in indebærer visse fordele, er den vanskelig at administrere og kostbar, den fører til procedureforsinkelser og egner sig ikke for en stor andel af forbrugerne, fordi de ikke råder over ordentlig information om, at de pågældende procedurer findes. EØSU bemærker, at nogle medlemsstater har indført forskellige modeller for søgsmål, der omfatter både opt-in og opt-out-systemet.

9

| 4.4.2 | Disse bemærkninger gælder også for »repræsentative søgsmål«. Eftersom der i hvidbogen ikke kun henvises til identificerede ofre, men også til identificerbare ofre, synes søgsmål på vegne af en gruppe af uidentificerede personer ikke at være udelukkede. Mens identificering af individuelle skadelidte kan bidrage til at fastslå kravene, kan der forekomme tilfælde, hvor en udvidelse af sagen til at omfatte alle mulige skadelidte kan være egnet, f.eks. hvor forbrugere i meget stort tal berøres. EØSU foreslår, at Kommissionen præciserer dette forslag. |
| --- | --- |

4.4.2

Disse bemærkninger gælder også for »repræsentative søgsmål«. Eftersom der i hvidbogen ikke kun henvises til identificerede ofre, men også til identificerbare ofre, synes søgsmål på vegne af en gruppe af uidentificerede personer ikke at være udelukkede. Mens identificering af individuelle skadelidte kan bidrage til at fastslå kravene, kan der forekomme tilfælde, hvor en udvidelse af sagen til at omfatte alle mulige skadelidte kan være egnet, f.eks. hvor forbrugere i meget stort tal berøres. EØSU foreslår, at Kommissionen præciserer dette forslag.

| 4.4.3 | EØSU gentager sine anbefalinger om dommerens vigtige rolle fra sine tidligere udtalelser. Dommere kan have fordel af specifik uddannelse for at give dem bedre muligheder for at kontrollere antagelighedskriterierne samt for at vurdere bevismateriale og adgangen til dette, eftersom kollektive søgsmål pr. definition forudsætter, at det samme sagsanlæg ikke kunne forventes at blive indgivet individuelt. Der bør derfor tilkomme dommeren en vigtig, aktiv rolle med hensyn til at kortlægge og tillade legitime krav på et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

4.4.3

EØSU gentager sine anbefalinger om dommerens vigtige rolle fra sine tidligere udtalelser. Dommere kan have fordel af specifik uddannelse for at give dem bedre muligheder for at kontrollere antagelighedskriterierne samt for at vurdere bevismateriale og adgangen til dette, eftersom kollektive søgsmål pr. definition forudsætter, at det samme sagsanlæg ikke kunne forventes at blive indgivet individuelt. Der bør derfor tilkomme dommeren en vigtig, aktiv rolle med hensyn til at kortlægge og tillade legitime krav på et tidligt tidspunkt.

| 4.4.4 | Kvalificerede forbruger- og erhvervsorganisationer er naturlige kandidater som repræsentanter for ofrene i repræsentative søgsmål. Kommissionens hvidbog tillader udtrykkeligt anerkendte erhvervsorganisationer at indgive repræsentative søgsmål på deres medlemmers vegne. Da andre anerkendte organisationer, der opfylder visse standarder, også kan have legitime grunde til at anlægge et kollektivt søgsmål, bør det nøje undersøges, om dette kan føre til situationer, hvor der rejses flere sammenfaldende krav vedrørende skader forvoldt af den samme overtrædelse. Det bør anbefales, at de skadelidte repræsenteres af ét enkelt repræsentativt organ for at gøre søgsmålet effektivt. |
| --- | --- |

4.4.4

Kvalificerede forbruger- og erhvervsorganisationer er naturlige kandidater som repræsentanter for ofrene i repræsentative søgsmål. Kommissionens hvidbog tillader udtrykkeligt anerkendte erhvervsorganisationer at indgive repræsentative søgsmål på deres medlemmers vegne. Da andre anerkendte organisationer, der opfylder visse standarder, også kan have legitime grunde til at anlægge et kollektivt søgsmål, bør det nøje undersøges, om dette kan føre til situationer, hvor der rejses flere sammenfaldende krav vedrørende skader forvoldt af den samme overtrædelse. Det bør anbefales, at de skadelidte repræsenteres af ét enkelt repræsentativt organ for at gøre søgsmålet effektivt.

4.5   Bemærkninger med hensyn til den bindende virkning af endelige beslutninger truffet af de nationale konkurrencemyndigheder

Bemærkninger med hensyn til den bindende virkning af endelige beslutninger truffet af de nationale konkurrencemyndigheder

| 4.5.1 | I princippet er EØSU enig med Kommissionen i, at de endelige beslutninger i opfølgende søgsmål bør have status som en uigendrivelig formodning om overtrædelsen. EØSU mener, at de nationale domstole er de bedst egnede til at vurdere årsagssammenhængen mellem overtrædelsen og erstatningskravet og fortsat bør have eneret til at gøre dette. |
| --- | --- |

4.5.1

I princippet er EØSU enig med Kommissionen i, at de endelige beslutninger i opfølgende søgsmål bør have status som en uigendrivelig formodning om overtrædelsen. EØSU mener, at de nationale domstole er de bedst egnede til at vurdere årsagssammenhængen mellem overtrædelsen og erstatningskravet og fortsat bør have eneret til at gøre dette.

| 4.5.2 | EØSU bemærker ligeledes, at værdien af de nationale konkurrencemyndigheders endelige beslutninger indebærer, at man bør være behørigt opmærksom på omfanget af harmonisering af kontrolforanstaltninger og proceduremæssige garantier medlemsstaterne imellem. |
| --- | --- |

4.5.2

EØSU bemærker ligeledes, at værdien af de nationale konkurrencemyndigheders endelige beslutninger indebærer, at man bør være behørigt opmærksom på omfanget af harmonisering af kontrolforanstaltninger og proceduremæssige garantier medlemsstaterne imellem.

4.6   Bemærkninger til kravet om påvisning af skyld

Bemærkninger til kravet om påvisning af skyld

| 4.6.1 | I nogle medlemsstater er årsagssammenhængen mellem skyld og tab et centralt aspekt af ansvarspådragelse og sagsøger skal godtgøre sin egen ret til erstatning samt sagsøgtes skyld. EØSU henstiller, at Kommissionen tager disse forskelle med i billedet, da de kan henføres til de nationale retssystemers historiske udvikling. Det opfordrer Kommissionen til at påse, at enhver fremtidig ordning sikrer en retfærdig rettergang med en hurtig og effektiv erstatning for skader, underbygget med tilstrækkelige beviser. |
| --- | --- |

4.6.1

I nogle medlemsstater er årsagssammenhængen mellem skyld og tab et centralt aspekt af ansvarspådragelse og sagsøger skal godtgøre sin egen ret til erstatning samt sagsøgtes skyld. EØSU henstiller, at Kommissionen tager disse forskelle med i billedet, da de kan henføres til de nationale retssystemers historiske udvikling. Det opfordrer Kommissionen til at påse, at enhver fremtidig ordning sikrer en retfærdig rettergang med en hurtig og effektiv erstatning for skader, underbygget med tilstrækkelige beviser.

4.7   Bemærkninger vedrørende bødenedsættelsesordningerne

Bemærkninger vedrørende bødenedsættelsesordningerne

| 4.7.1 | Bødenedsættelsesordningerne har en gevaldig indvirkning på antallet af opdagede karteller og en betydelig afskrækkende virkning. At ordningerne fungerer godt, er derfor i første række i de skadelidtes interesse. Risikoen for, at fortrolige oplysninger offentliggøres vil indvirke negativt på afdækningen af karteller og dermed på ofrenes mulighed for at kræve erstatning. EØSU udtrykker derfor tilfredshed med forslagene om at opretholde effektiviteten af bødenedsættelsesordningerne. Dog bør anmodninger om bødenedsættelser ikke, udover hvad der er strengt nødvendigt, beskytte karteldeltagere mod de civilretlige følger af deres ulovlige adfærd på de skadelidtes bekostning. |
| --- | --- |

4.7.1

Bødenedsættelsesordningerne har en gevaldig indvirkning på antallet af opdagede karteller og en betydelig afskrækkende virkning. At ordningerne fungerer godt, er derfor i første række i de skadelidtes interesse. Risikoen for, at fortrolige oplysninger offentliggøres vil indvirke negativt på afdækningen af karteller og dermed på ofrenes mulighed for at kræve erstatning. EØSU udtrykker derfor tilfredshed med forslagene om at opretholde effektiviteten af bødenedsættelsesordningerne. Dog bør anmodninger om bødenedsættelser ikke, udover hvad der er strengt nødvendigt, beskytte karteldeltagere mod de civilretlige følger af deres ulovlige adfærd på de skadelidtes bekostning.

4.8   Bemærkninger vedrørende omkostninger ved erstatningssøgsmål

Bemærkninger vedrørende omkostninger ved erstatningssøgsmål

| 4.8.1 | I hvidbogen beskrives forskellige metoder, der kan mindske den økonomiske risiko for personer, der rejser et erstatningssøgsmål. EØSU er enigt i, at retten til erstatning ikke bør begrænses gennem urimelige omkostninger ved retssager. EØSU kommenterede omkostningerne ved disse retssager i sin udtalelse om grønbogen (10). |
| --- | --- |

4.8.1

I hvidbogen beskrives forskellige metoder, der kan mindske den økonomiske risiko for personer, der rejser et erstatningssøgsmål. EØSU er enigt i, at retten til erstatning ikke bør begrænses gennem urimelige omkostninger ved retssager. EØSU kommenterede omkostningerne ved disse retssager i sin udtalelse om grønbogen (10).

10

| 4.8.2 | I hvidbogen opfordres medlemsstaterne til at revidere de nationale regler for fordeling af sagsomkostninger og til at give de nationale domstole mulighed for i undtagelsestilfælde at fravige »taberen-betaler«-princippet, som i øjeblikket anvendes i de fleste nationale retssystemer. EØSU opfordrer Kommissionen til nøje at overveje, hvordan man både kan sikre rimelig domstolsadgang og gyldigheden af krav i denne forbindelse. |
| --- | --- |

4.8.2

I hvidbogen opfordres medlemsstaterne til at revidere de nationale regler for fordeling af sagsomkostninger og til at give de nationale domstole mulighed for i undtagelsestilfælde at fravige »taberen-betaler«-princippet, som i øjeblikket anvendes i de fleste nationale retssystemer. EØSU opfordrer Kommissionen til nøje at overveje, hvordan man både kan sikre rimelig domstolsadgang og gyldigheden af krav i denne forbindelse.

| 4.8.3 | EØSU mener, at medlemsstaterne bør begynde at overveje deres regler for sagsomkostningernes fordeling og Kommissionen bør undersøge gældende praksis i Den Europæiske Union. Tendensen bør gå i retning af at give mulighed for, at der indledes berettigede sager, hvor omkostningerne ellers ville forhindre, at der blev indledt søgsmål; dette må dog ikke være til hinder for udarbejdelse af retsplejeregler, som tilskynder til forlig for at nedbringe omkostningerne. |
| --- | --- |

4.8.3

EØSU mener, at medlemsstaterne bør begynde at overveje deres regler for sagsomkostningernes fordeling og Kommissionen bør undersøge gældende praksis i Den Europæiske Union. Tendensen bør gå i retning af at give mulighed for, at der indledes berettigede sager, hvor omkostningerne ellers ville forhindre, at der blev indledt søgsmål; dette må dog ikke være til hinder for udarbejdelse af retsplejeregler, som tilskynder til forlig for at nedbringe omkostningerne.

| 4.8.4 | EØSU minder om, at det ikke er ønskeligt at indføre et system, hvor advokaternes salærer afhænger af sagens udfald (contingency fees), da det ville stride mod EU’s retlige traditioner. Som EØSU skrev i en tidligere udtalelse (11) er systemet forbudt i de fleste EU-lande enten ved lov eller ifølge advokaternes etiske kodekser. |
| --- | --- |

4.8.4

EØSU minder om, at det ikke er ønskeligt at indføre et system, hvor advokaternes salærer afhænger af sagens udfald (contingency fees), da det ville stride mod EU’s retlige traditioner. Som EØSU skrev i en tidligere udtalelse (11) er systemet forbudt i de fleste EU-lande enten ved lov eller ifølge advokaternes etiske kodekser.

11

| 4.8.5 | Endelig mener EØSU, at meddelelser til og opsporing af formodede sagsøgere kan gennemføres effektivt og med rimelige omkostninger via et elektronisk europæisk register over sager, som skadelidte i hele EU kan gennemse. |
| --- | --- |

4.8.5

Endelig mener EØSU, at meddelelser til og opsporing af formodede sagsøgere kan gennemføres effektivt og med rimelige omkostninger via et elektronisk europæisk register over sager, som skadelidte i hele EU kan gennemse.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 162 af 25.6.2008, Franco Chiriaco, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beretning fra Kommissionen - Beretning om konkurrencepolitikken 2006«, KOM(2007) 358 endelig, punkt 7.1.1., Bruxelles, 13. februar 2008.

1

(2)  Jf. dommene »Courage og Crehan« (Sag C-453/99) og »Manfredi« (forenede sager C-295/4 til C-298/04).

2

(3)  KOM(2005) 672 endelig »Grønbog - Erstatningssøgsmål for overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler«, Bruxelles, 19. december 2005, s. 1-13.

3

(4)  EUT C 324 af 30.12.2006, María Candelas Sánchez Miguel, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog - Erstatningssøgsmål for overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler«, Bruxelles, 26. oktober 2006, s. 1-10.

4

(5)  Europa-Parlamentets beslutning af 25. april 2007.

5

(6)  KOM(2008) 165 endelig, »Hvidbog om erstatningssøgsmål ved overtrædelse af EF’s kartel- og monopolregler«, Bruxelles, 2. april 2008.

6

(7)  EUT C 162 af 25.6.2008, Jorge Pegado Liz, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Fastlæggelse af en ordning for gruppesøgsmål og dennes rolle inden for EU’s forbrugerlovgivning«, Bruxelles, 14. februar 2009, s. 1-21.

7

(8)  Jf. fodnote 7.

8

(9)  Jf. fodnote 7.

9

(10)  EUT C 324 af 30.10.2006, punkt 5.4.5 (ordfører: María Candelas Sánchez Miguel).

10

(11)  Jf. fodnote 7.

11

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/47 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/47

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007)

KOM(2008) 368 endelig

2009/C 228/07

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. juni 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007)«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Paulo BARROS VALE til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 412. plenarforsamling den 24. - 25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 98 stemmer for, 2 stemmer imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Sammenfatning og konklusioner

Sammenfatning og konklusioner

1.1   Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg godkender en gang om året Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken og har benyttet sig af lejligheden til at give udtryk for en række betragtninger og forslag, som i mange tilfælde er faldet i god jord hos myndighederne og har sikret ændringer, som udvalget generelt opfatter positivt både for så vidt angår politikkens prioriteringer og instrumenter samt de midler, der er blevet anvendt stadig mere effektivt, hvilket EØSU glæder sig over.

1.1.1   Man er nødt til at nævne tidsforskydningen mellem det pågældende år (2007) og udarbejdelsen af denne udtalelse, da det har betydning for analysen, ikke kun med hensyn til den tid, der allerede er gået, men også med hensyn til den meget atypiske situation, der gør sig gældende nu, og som man umuligt kan se bort fra.

1.2   EØSU er imidlertid af den opfattelse, at man bør bevæge sig ind på nye områder i konkurrencepolitikken, som går videre end den traditionelle tilgang, som ganske vist er vigtig men alligevel noget begrænset. Udvalget har allerede ved tidligere lejligheder foreslået, at Kommissionen går med til at udvikle nye aktivitetsområder. Behovet for dette er så meget desto større i de nuværende komplekse og vanskelige tider som følge af den økonomiske situation og navnlig i lyset af den lære, alle implicerede er nødt til at drage af de fejl, der er begået, men frem for alt af det man har undladt at gøre, og som har været medvirkende til den nuværende situation.

1.3   Spørgsmål om manglende (og i visse tilfælde ligefrem slap) regulering/overvågning af strategisk vigtige sektorer skaber ikke blot uacceptable ubalancer og risici, men påvirker også den sunde konkurrence, beskytter lovovertræderne og er enormt skadelig for hele samfundet. Konkurrencepolitikken er nødt til at beskæftige sig med disse spørgsmål for at undgå en gentagelse af de enorme omkostninger, der bliver lagt over på virksomheder og enkeltpersoner på grund af »den manglende konkurrence,« forårsaget af dem, hvis ambition ikke er blevet hæmmet af de mangelfulde beskyttelsesmekanismer på markederne, navnlig finansmarkederne, som præger alle andre markeder.

1.4   Noget EØSU også tidligere har insisteret på er, at det er nødvendigt, at man også på et andet plan foretager en evaluering af, hvilke valgmuligheder der findes for at sikre en bedre koordinering (og fastlæggelse af de rette redskaber) i forhold til EU's andre politikker, der hindrer den illoyale konkurrence såvel på hjemmemarkedet (pga. forskel i størrelse, geografisk placering og skattemæssige forhold). På eksportmarkedet skal EU sikre, at tredjelande ikke kunstigt nyder godt af frihandel på grund af brud på internationale regler om handel og ILO's konventioner om faglige rettigheder, herunder også børnearbejde og umenneskelige arbejdsvilkår, eller grundlæggende miljøbeskyttelse, regler om friheden til at etablere sig og indgå i erhvervssammenslutninger, som kan medføre social- eller miljødumping. EU bør også resolut styrke WTO's regler imod statslige eksportrestitutioner og imod andre offentlige tiltag, som forvrider konkurrencen og hindrer EU-virksomheders markedsadgang.

1.5   I forhold til beretningen fra 2006 indeholder beretningen fra 2007 to nye instrumenter i konkurrencepolitikken (»Statsforanstaltninger« og »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer«), hvilket er nogle af mest positive aspekter i Kommissionens arbejde, eftersom målsætningen er at forbedre denne grundlæggende fællesskabspolitik.

1.6   For så vidt angår anvendelsen af reglerne for statsstøttekontrol, fremgår det af beretningen, at Kommissionen har gjort et enormt stykke arbejde inden for dette område, hvilket er et bevis på dette spørgsmåls betydning i 2007.

1.7   Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer« glæder udvalget sig over Kommissionens betragtninger om dette emne, men mener samtidig, at selv samme aspekt bør uddybes nærmere, så man kan finde frem til måder eller midler til at inddrage konkurrencepolitikken i Lissabonstrategien. Med hensyn til de pågældende sektormarkeder er der behov for yderligere klarlægninger af de foranstaltninger, der skal træffes, de midler, der skal anvendes og de målsætninger, der skal nås.

1.8   I forhold til den store betydning energimarkedernes liberalisering har haft, synes beretningens oplysninger om lige netop dette område at være meget sparsomme. Ligesom på antitrustområdet, som der refereres til meget detaljeret, burde den tredje liberaliseringspakke være mere grundig i behandlingen af de målsætninger, der skal opfyldes.

antitrustområdet,

1.9   I forbindelse med finansielle tjenesteydelser kommer beretningen ind på problemer med betalingskort, idet den påpeger, at der er tale om en meget koncentreret sektor, hvor der findes konkurrencerelaterede problemer, uden dog at fremsætte forslag til, hvordan sådanne problemer kunne løses. Man omtaler hverken bankovervågning eller de kompetente myndigheders kontrol af forsigtighedsregler, som ellers er et yderst vigtigt spørgsmål, der kan føre til konkurrenceforvridning og dermed også alvorlige konsekvenser for de forskellige markedsaktører. EØSU giver i den forbindelse udtryk for sin alvorlige bekymring over statslige interesser i finansieringsinstitutter, som i de fleste tilfælde har været meget uklare.

1.10   EØSU ville foretrække, at Kommissionens årlige beretning i mindre grad var en liste over, hvad der er blevet realiseret (og ofte blot en opgørelse over fremskridt og landvindinger) og i højere grad var et dokument, der tydeligt forholder sig til de positive skridt (som udvalget glæder sig over) og de problemer og vanskeligheder, man er stødt på, samt forslag til, hvordan de kan løses og føre til nye trin i konkurrencepolitikken.

2.   Indholdet i beretningen for 2007

Indholdet i beretningen for 2007

| 2.1 | Med hensyn til konkurrencepolitikkens redskaber redegør beretningen ligesom alle andre år for hver enkelt instruments vedkommende for den vision, der har været ledetråd for Kommissionen i løbet af det pågældende år.






  — | For så vidt angår »karteller og misbrug af dominerende stilling« udbredtes en langt mere effektiv metode til bekæmpelse gennem incitamenter for de berørte parter til at rapportere om sådan praksis. Som opfølgning på Europa-Parlamentets opfordring til Kommissionen om at udarbejde en hvidbog med detaljerede forslag til større effektivitet i kartel- og monopolsager afholdt Kommissionen en række høringer med regeringer, dommere og repræsentanter fra forskellige sektorer, der er berørt af denne problemstilling. |
| --- | --- | --- |

2.1

Med hensyn til konkurrencepolitikkens redskaber redegør beretningen ligesom alle andre år for hver enkelt instruments vedkommende for den vision, der har været ledetråd for Kommissionen i løbet af det pågældende år.

konkurrencepolitikkens redskaber

—

For så vidt angår »karteller og misbrug af dominerende stilling« udbredtes en langt mere effektiv metode til bekæmpelse gennem incitamenter for de berørte parter til at rapportere om sådan praksis. Som opfølgning på Europa-Parlamentets opfordring til Kommissionen om at udarbejde en hvidbog med detaljerede forslag til større effektivitet i kartel- og monopolsager afholdt Kommissionen en række høringer med regeringer, dommere og repræsentanter fra forskellige sektorer, der er berørt af denne problemstilling.

For så vidt angår »karteller og misbrug af dominerende stilling«

| — | Et andet område, der blev prioriteret var »afsløring, undersøgelse og sanktionering af karteller,« hvor 41 virksomheder blev pålagt bødestraf (samme antal som i 2006) for et samlet beløb på 3 334 mio. EUR (mod 1 846 mio. EUR året før). |
| --- | --- |

—

Et andet område, der blev prioriteret var »afsløring, undersøgelse og sanktionering af karteller,« hvor 41 virksomheder blev pålagt bødestraf (samme antal som i 2006) for et samlet beløb på 3 334 mio. EUR (mod 1 846 mio. EUR året før).

afsløring, undersøgelse og sanktionering af karteller,

| — | På området »statsforanstaltninger« afsluttedes en overtrædelsesprocedure mod Tjekkiet for at have begrænset de nationale konkurrencemyndigheders beføjelser i anvendelsen af konkurrencebestemmelserne i den elektroniske telekommunikationssektor. På baggrund af fusionsordningen blev der også vedtaget en afgørelse, der slog fast, at den spanske energistyrelse havde overtrådt denne forordning. |
| --- | --- |

—

På området »statsforanstaltninger« afsluttedes en overtrædelsesprocedure mod Tjekkiet for at have begrænset de nationale konkurrencemyndigheders beføjelser i anvendelsen af konkurrencebestemmelserne i den elektroniske telekommunikationssektor. På baggrund af fusionsordningen blev der også vedtaget en afgørelse, der slog fast, at den spanske energistyrelse havde overtrådt denne forordning.

statsforanstaltninger

| — | For så vidt angår »fusionskontrol« vedtog man en konsolideret meddelelse om kompetencespørgsmål såvel som nogle retningslinjer for ikke-horisontale fusioner, og der blev lanceret en offentlig høring om tilsagn inden for dette område. |
| --- | --- |

—

For så vidt angår »fusionskontrol« vedtog man en konsolideret meddelelse om kompetencespørgsmål såvel som nogle retningslinjer for ikke-horisontale fusioner, og der blev lanceret en offentlig høring om tilsagn inden for dette område.

For så vidt angår »fusionskontrol«

| — | Kommissionen var også meget optaget af »statsstøttekontrol« og har vedtaget en ny metode til fastsættelse af referencesatserne og lanceret en høring om en gruppefritagelsesforordning samt indledt en procedure for revision af Kommissionens meddelelse om statsstøtte i form af garantier. |
| --- | --- |

—

Kommissionen var også meget optaget af »statsstøttekontrol« og har vedtaget en ny metode til fastsættelse af referencesatserne og lanceret en høring om en gruppefritagelsesforordning samt indledt en procedure for revision af Kommissionens meddelelse om statsstøtte i form af garantier.

statsstøttekontrol

| — | Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer« blev Lissabonstrategien revideret, med henblik på at inddrage konkurrencespørgsmål yderligere og for at øge overvågningen af sektormarkedet. |
| --- | --- |

—

Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer« blev Lissabonstrategien revideret, med henblik på at inddrage konkurrencespørgsmål yderligere og for at øge overvågningen af sektormarkedet.

Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer«

| 2.2 | På sektorielt niveau dækker beretningen for 2007 de mest relevante tiltag, der er gennemført på vigtige økonomiske områder som f.eks.:






  — | Energi, hvor der blev fremlagt forslag om en tredje liberaliseringspakke for el- og gasmarkedet. På området for karteller og monopoler har man fokuseret på sager med markedsafskærmning og samordnet praksis. |
| --- | --- | --- |

2.2

På sektorielt niveau dækker beretningen for 2007 de mest relevante tiltag, der er gennemført på vigtige økonomiske områder som f.eks.:

—

Energi, hvor der blev fremlagt forslag om en tredje liberaliseringspakke for el- og gasmarkedet. På området for karteller og monopoler har man fokuseret på sager med markedsafskærmning og samordnet praksis.

Energi

| — | Finansielle tjenesteydelser, hvor man offentliggjorde de endelige rapporter om de sektorielle undersøgelser af de europæiske detailbanker og forsikringsbranchen. |
| --- | --- |

—

Finansielle tjenesteydelser, hvor man offentliggjorde de endelige rapporter om de sektorielle undersøgelser af de europæiske detailbanker og forsikringsbranchen.

Finansielle tjenesteydelser,

| — | Elektronisk kommunikation, hvor den gældende lovramme har været med til at gøre kommunikationsmarkedet endnu mere konkurrencedygtigt. Det blev anbefalet at reducere antallet af markeder underlagt ex ante kontrol, der blev fremsat forslag om en forordning om roaming, og man vedtog flere beslutninger om statslig finansiering af bredbåndsinfrastrukturer. |
| --- | --- |

—

Elektronisk kommunikation, hvor den gældende lovramme har været med til at gøre kommunikationsmarkedet endnu mere konkurrencedygtigt. Det blev anbefalet at reducere antallet af markeder underlagt ex ante kontrol, der blev fremsat forslag om en forordning om roaming, og man vedtog flere beslutninger om statslig finansiering af bredbåndsinfrastrukturer.

Elektronisk kommunikation

ex ante

| — | Informationsteknologi, hvor de sagsanlæg, der tidligere var indledt mod Microsoft, AMD og Rambus, fortsatte. |
| --- | --- |

—

Informationsteknologi, hvor de sagsanlæg, der tidligere var indledt mod Microsoft, AMD og Rambus, fortsatte.

Informationsteknologi,

| — | Medierne, hvor Kommissionen fortsatte med at overvåge overgangen fra analogt til digitalt tv og prioritere en garanti for adgang til særligt populært programindhold (premium content) på åbne og gennemsigtige vilkår. |
| --- | --- |

—

Medierne, hvor Kommissionen fortsatte med at overvåge overgangen fra analogt til digitalt tv og prioritere en garanti for adgang til særligt populært programindhold (premium content) på åbne og gennemsigtige vilkår.

Medierne,

| — | Motorkøretøjssektoren, hvor gruppefritagelsesforordningen styrker konkurrencen mellem de enkelte mærker. |
| --- | --- |

—

Motorkøretøjssektoren, hvor gruppefritagelsesforordningen styrker konkurrencen mellem de enkelte mærker.

Motorkøretøjssektoren

| — | Transport, hvor målet var, at konkurrencepolitikken skal sikre, at de markeder, der for nyligt er liberaliseret, fungerer effektivt. |
| --- | --- |

—

Transport, hvor målet var, at konkurrencepolitikken skal sikre, at de markeder, der for nyligt er liberaliseret, fungerer effektivt.

Transport

| — | Postsektoren, hvor man forhandlede om Kommissionens forslag om, at konkurrencen gives fri på EU's postmarkeder. |
| --- | --- |

—

Postsektoren, hvor man forhandlede om Kommissionens forslag om, at konkurrencen gives fri på EU's postmarkeder.

Postsektoren

| 2.3 | Der lader til at være en række uoverensstemmelser eller manglende klarhed på visse aktivitetsområder som f.eks. elektronisk kommunikation, hvor det er vanskeligt at forstå behovet for og målsætningen med den ny lovpakke, der blev henvist til i punkt 48, da de risikerer at være i strid med punkt 44, der henviser til den nuværende lovpakkes bidrag til øget konkurrence. |
| --- | --- |

2.3

Der lader til at være en række uoverensstemmelser eller manglende klarhed på visse aktivitetsområder som f.eks. elektronisk kommunikation, hvor det er vanskeligt at forstå behovet for og målsætningen med den ny lovpakke, der blev henvist til i punkt 48, da de risikerer at være i strid med punkt 44, der henviser til den nuværende lovpakkes bidrag til øget konkurrence.

| 2.4 | Heller ikke inden for informationsteknologi bliver der nævnt noget om de målsætninger, der bør følges. Der refereres blot til de sager, der blev indledt i de forgangne år, uden at der nævnes noget om fastsættelse af regler og politikker, eller hvad man i den forbindelse har til hensigt at gennemføre. |
| --- | --- |

2.4

Heller ikke inden for informationsteknologi bliver der nævnt noget om de målsætninger, der bør følges. Der refereres blot til de sager, der blev indledt i de forgangne år, uden at der nævnes noget om fastsættelse af regler og politikker, eller hvad man i den forbindelse har til hensigt at gennemføre.

| 2.5 | Endnu en gang bør man nævne den ny situation, der er opstået på grund af internettet, som er samlingssted for en intens erhvervsaktivitet, for hvilken der ikke rigtigt findes nogen regler, hvilket giver grobund for »manglende konkurrence« uden nogen egentlig forbrugerbeskyttelse. Det haster derfor med at regulere aktiviteterne på internettet. |
| --- | --- |

2.5

Endnu en gang bør man nævne den ny situation, der er opstået på grund af internettet, som er samlingssted for en intens erhvervsaktivitet, for hvilken der ikke rigtigt findes nogen regler, hvilket giver grobund for »manglende konkurrence« uden nogen egentlig forbrugerbeskyttelse. Det haster derfor med at regulere aktiviteterne på internettet.

| 2.6 | Inden for transportsektoren bemærkes med glæde den detaljerede reference til de foranstaltninger, der er truffet for forskellige transportformer: vejtransport, jernbanetransport (såvel gods- som passagertransport), skibs- og luftfart. |
| --- | --- |

2.6

Inden for transportsektoren bemærkes med glæde den detaljerede reference til de foranstaltninger, der er truffet for forskellige transportformer: vejtransport, jernbanetransport (såvel gods- som passagertransport), skibs- og luftfart.

| 2.7 | For så vidt angår postsektoren hersker der mangel på klarhed i forhandlingsprocessen for Kommissionens forslag om at give konkurrencen fri på EU's postmarkeder. |
| --- | --- |

2.7

For så vidt angår postsektoren hersker der mangel på klarhed i forhandlingsprocessen for Kommissionens forslag om at give konkurrencen fri på EU's postmarkeder.

| 2.8 | Beretningen er klar og detaljeret i beskrivelsen af Det Europæiske Konkurrencenetværks funktion og i redegørelsen for de nationale kompetente myndigheders aktiviteter. Det er værd at fremhæve punktet om det styrkede samarbejde mellem medlemmerne af Det Europæiske Konkurrencenetværk. Det er samtidig positivt, at man i løbet af det pågældende år har brugt mange kræfter på at blive inddraget i internationale aktiviteter og det interinstitutionelle samarbejde. |
| --- | --- |

2.8

Beretningen er klar og detaljeret i beskrivelsen af Det Europæiske Konkurrencenetværks funktion og i redegørelsen for de nationale kompetente myndigheders aktiviteter. Det er værd at fremhæve punktet om det styrkede samarbejde mellem medlemmerne af Det Europæiske Konkurrencenetværk. Det er samtidig positivt, at man i løbet af det pågældende år har brugt mange kræfter på at blive inddraget i internationale aktiviteter og det interinstitutionelle samarbejde.

internationale aktiviteter og det interinstitutionelle samarbejde.

| 2.9 | I forbindelse med udvidelsen fortsatte indsatsen med håndhævelse af konkurrencereglerne i kandidatlandene, og man påbegyndte arbejdet med at forlange, at landene fremlagde troværdige resultater som bevis på, at reglerne var blevet vedtaget. |
| --- | --- |

2.9

I forbindelse med udvidelsen fortsatte indsatsen med håndhævelse af konkurrencereglerne i kandidatlandene, og man påbegyndte arbejdet med at forlange, at landene fremlagde troværdige resultater som bevis på, at reglerne var blevet vedtaget.

3.   En ny generation af konkurrencepolitikker og identificering af de problemer, som konjunkturen tvinger os til at løse

En ny generation af konkurrencepolitikker og identificering af de problemer, som konjunkturen tvinger os til at løse

3.1   EØSU har til hensigt at benytte sig af denne lejlighed til at anlægge en ny indfaldsvinkel til konkurrencepolitikken, hvor man ikke kun begrænser sig til at evaluere og overveje Kommissionens udvalgte områder i den årlige rapport, men ydermere foreslår at afdække andre områder i en kommende generation af konkurrencepolitik.

Opsummering:

3.1.1   Først og fremmest viser den hurtige udvikling inden for den globaliserede økonomi, at en ny generation af konkurrencepolitik ufravigeligt hænger tæt sammen med de nye begreber og prioriteter i en fælles europæisk udenrigshandelspolitik.

3.1.1.1   Denne fælles europæiske udenrigshandelspolitik skal sikre, at tredjelande ikke kunstigt nyder godt af frihandel på grund af brud på internationale regler om handel og ILO's konventioner om faglige rettigheder, herunder også børnearbejde og umenneskelige arbejdsvilkår, eller grundlæggende miljøbeskyttelse, regler om friheden til at etablere sig og indgå i erhvervssammenslutninger, som kan medføre social- eller miljødumping. EU bør også resolut styrke WTO's regler imod statslige eksportrestitutioner og imod andre offentlige tiltag, som forvrider konkurrencen og hindrer EU-virksomheders markedsadgang, herunder regler for penge- og valutakurspolitik med det eneste formål at sænke eksportpriserne eller holde dem på et kunstigt lavt niveau.

3.1.1.2   Europa bør fortsat arbejde for ensartede regler inden for international handel og styrke WTO's ret til at indlede tiltag imod statsstøtte og miljømæssig og social dumping, der bryder internationale aftaler. Det europæiske civilsamfund kræver ligeledes, at den handelspolitik og virksomhedernes og medarbejdernes rettigheder, der udspringer af de internationale aftaler inden for rammerne af WTO, ILO osv. altid skal håndhæves af Kommissionen. De må navnlig ikke fraviges eller tilsidesættes, så de går ud over virksomheders og medarbejderes rettigheder på grund af almene udenrigspolitiske hensyn eller på grund af virksomheders eller medlemsstaters særinteresser. Det handler ikke om at trække vores model eller regler ned over hovedet på andre lande eller samfund, men derimod om at kræve en minimumsstandard for praksis, der ikke kunstigt dikterer markedsvilkårene.

3.1.1.3   For det første er der hverken fornuft eller retfærdighed i, at Europa har travlt med at pålægge regler, der skal følges af de interne økonomiske kræfter for at sikre balance på markedet og konkurrenceområdet og derudover ser bort fra den konkurrenceforvridning, der dagligt kommer ind andre steder fra. Det eneste, der kan skabe balance i den nuværende situation er en egentlig forbindelse mellem konkurrencepolitik og en fair fælles udenrigshandelspolitik sammen med en klar og modig holdning i WTO-regi.

3.1.2   For det andet er der behov for at se nærmere på bestemte former for intern ubalance inden for konkurrencepolitikken, som fører til skævvridning, og evaluere konsekvenserne af markedsaktørernes forskelligheder og indføre regler, der tager højde for, at små og mikrovirksomheder i sagens natur afhænger af deres evne til at klare sig i konkurrencen mod de store virksomheder på samme måde som virksomheder i afsides liggende områder også er forfordelte i forhold til virksomheder, der er placeret tæt på store forbrugscentre. En europæisk politik for økonomisk, social og territorial samhørighed skal derfor fremover være tæt knyttet til konkurrencepolitikken, som i stadig større grad skal være på vagt over for de mange faktorer, der påvirker markederne.

3.2   Den konjunkturelle kontekst for evalueringen af Kommissionens arbejde i 2007 tvinger også EØSU til at stille en række konkrete spørgsmål, der som følge af deres aktualitet og relevans fortjener de europæiske politiske beslutningstageres opmærksomhed, da de er et bevis på, at de nuværende instrumenter ikke formår at takle de fænomener, som både borgere og virksomheder står over for.

3.2.1   Uafhængigt af målsætningen om en generel beskyttelse af økonomien, hvor man ikke blot tilgodeser nogle virksomheder og/eller sektorer frem for andre, og uanset hvor prisværdig denne målsætning end måtte være, skal medlemsstaterne så have lov til at gribe ind ved at hjælpe visse økonomiske aktører (og indirekte deres aktionærer, medarbejdere, kreditorer og leverandører) på bekostning af alle andre, så de, der ikke opfylder kravene, skummer fløden, mens de, der overholder kravene, forfordeles? Hvilken konsekvens har den konkurrenceforvridning, der opstår som følge af en ny bølge af ulige behandling af de økonomiske aktører?

3.2.2   Samtidig med at man gentager det presserende behov for en stærk og sammenhængende konkurrencepolitik som ledetråd for EU's overordnede tiltag, er EØSU indforstået med og enig i, at man under særlige omstændigheder som nu kan gennemføre særlige foranstaltninger – selv konkurrenceforvridende. Disse tilsigtede og tilladte forvridninger skal imidlertid overvåges meget nøje og konsekvent af Kommissionen og tilpasses så snart den økonomiske situation finder tilbage til sit normale leje.

3.2.3   For at undgå konkurrenceforvridninger i en hvilken som helst sektor kunne regeringernes mulighed for at vælge skattemæssige og/eller finansielle incitamenter, som alle (der opfylder de objektive kriterier) har adgang til, vise sig at være den bedste måde til at opmuntre til økonomisk fremgang uden at fremprovokere uberettiget forskelsbehandling.

3.2.4   Hvordan har konkurrencemyndighederne interveneret på de forskellige niveauer for at sikre en ordentlig funktion af systemet under den seneste priskrise for både brændstof og fødevarer? Prisstigninger på råstoffer fik umiddelbar og direkte indflydelse på den endelige salgspris, hvorimod prisfald ikke havde nogen tilsvarende effekt – det kunne godt give det indtryk, at de større aktører har koordineret prisfastsættelsen.

3.2.5   Derfor er tiden inde til, at Kommissionen anlægger en mindre stringent og bredere indfaldsvinkel til konkurrencepolitikken. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at overveje spørgsmålet og opfordrer til at fremsætte nye målsætninger for dette område, der har så stor betydning for Den Europæiske Unions opbygning.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

Mario SEPI

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/52 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/52

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog: Ophavsret i videnøkonomien

KOM(2008) 466 endelig

2009/C 228/08

Kommissionen besluttede den 16. juli 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

»Grønbog: Ophavsret i videnøkonomien«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Daniel RETUREAU til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 173 stemmer for, 6 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Indledning

Indledning

| 1.1 | Formålet med Kommissionens grønbog er at skabe debat om, hvorledes den viden, der er relevant for forskning, videnskab og uddannelse, bedst kan formidles i et online-miljø. Grønbogen forsøger at besvare en række problemstillinger i forbindelse med den rolle, som ophavsretten spiller i videnøkonomien. |
| --- | --- |

1.1

Formålet med Kommissionens grønbog er at skabe debat om, hvorledes den viden, der er relevant for forskning, videnskab og uddannelse, bedst kan formidles i et online-miljø. Grønbogen forsøger at besvare en række problemstillinger i forbindelse med den rolle, som ophavsretten spiller i videnøkonomien.

| 1.2 | Ved »ophavsret« forstås ophavsret i snæver forstand og beslægtede rettigheder, dvs. rettigheder, der har erstattet den klassiske ophavsret til litterære værker og kunstværker (1). Ophavsretten er beskyttet i kraft af en række internationale konventioner og organisationer, herunder navnlig Bernerkonventionen, der forvaltes af WIPO (2), og aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (»TRIPS-aftalen«) under WTO. |
| --- | --- |

1.2

Ved »ophavsret« forstås ophavsret i snæver forstand og beslægtede rettigheder, dvs. rettigheder, der har erstattet den klassiske ophavsret til litterære værker og kunstværker (1). Ophavsretten er beskyttet i kraft af en række internationale konventioner og organisationer, herunder navnlig Bernerkonventionen, der forvaltes af WIPO (2), og aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (»TRIPS-aftalen«) under WTO.

1

2

| 1.3 | Grønbogen falder i to dele. Den første del omhandler de generelle aspekter vedrørende undtagelser fra de eksklusive rettigheder, der normalt følger af ophavsretten og beslægtede rettigheder. Anden del omhandler forhold i tilknytning til de undtagelser og indskrænkninger, som er mest relevante for formidlingen af viden, og beskriver, hvorvidt disse undtagelser bør tilpasses det digitaliserede samfund. |
| --- | --- |

1.3

Grønbogen falder i to dele. Den første del omhandler de generelle aspekter vedrørende undtagelser fra de eksklusive rettigheder, der normalt følger af ophavsretten og beslægtede rettigheder. Anden del omhandler forhold i tilknytning til de undtagelser og indskrænkninger, som er mest relevante for formidlingen af viden, og beskriver, hvorvidt disse undtagelser bør tilpasses det digitaliserede samfund.

| 1.4 | Undtagelser fra og indskrænkninger af ophavsretten i medfør af TRIPS-aftalen fortolkes strengt. |
| --- | --- |

1.4

Undtagelser fra og indskrænkninger af ophavsretten i medfør af TRIPS-aftalen fortolkes strengt.

| 1.5 | I sin gennemgang af det indre marked (3) fremhævede Kommissionen behovet for at fremme den frie bevægelighed for viden og innovation. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter helhjertet op om denne målsætning, der er helt afgørende for gennemførelsen af Lissabon-strategien og udviklingen heraf. |
| --- | --- |

1.5

I sin gennemgang af det indre marked (3) fremhævede Kommissionen behovet for at fremme den frie bevægelighed for viden og innovation. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter helhjertet op om denne målsætning, der er helt afgørende for gennemførelsen af Lissabon-strategien og udviklingen heraf.

3

| 1.6 | Ophavsretten og hermed beslægtede rettigheder er omhandlet i ni direktiver (4). Ophavsmænd til software er i teorien ligestillet med ophavsmænd til litterære værker og kunstværker, men i praksis og gældende ret er deres rettigheder mere begrænsede end de almindelige rettighedshaveres. |
| --- | --- |

1.6

Ophavsretten og hermed beslægtede rettigheder er omhandlet i ni direktiver (4). Ophavsmænd til software er i teorien ligestillet med ophavsmænd til litterære værker og kunstværker, men i praksis og gældende ret er deres rettigheder mere begrænsede end de almindelige rettighedshaveres.

4

2.   Generelle spørgsmål

Generelle spørgsmål

| 2.1 | Formålet med direktivet om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet er at sikre ophavsretsindehaverne størst mulig beskyttelse. Denne beskyttelse bør efter Kommissionens opfattelse fortsat gælde i fuldt omfang i det digitaliserede samfund, hvor de fleste litterære værker og kunstværker, tekniske og videnskabelige publikationer og computerprogrammer uden videre kan digitaliseres og videresendes. De fleste rettighedshavere finder imidlertid, at den fordel, de har af, at deres værker gøres tilgængelige online, er begrænset. |
| --- | --- |

2.1

Formålet med direktivet om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet er at sikre ophavsretsindehaverne størst mulig beskyttelse. Denne beskyttelse bør efter Kommissionens opfattelse fortsat gælde i fuldt omfang i det digitaliserede samfund, hvor de fleste litterære værker og kunstværker, tekniske og videnskabelige publikationer og computerprogrammer uden videre kan digitaliseres og videresendes. De fleste rettighedshavere finder imidlertid, at den fordel, de har af, at deres værker gøres tilgængelige online, er begrænset.

| 2.2 | Fællesskabets liste over undtagelser tæller i øjeblikket én obligatorisk og 20 fakultative undtagelser. Medlemsstaterne kan med andre ord selv frit vælge, hvorvidt de vil tillade de fakultative undtagelser, hvilket efter udvalgets opfattelse udgør en væsentlig hindring for en egentlig harmonisering af, hvilke undtagelser det er rimeligt at indføre i en videnøkonomi, hvor tekniske hjælpemidler løbende anvendes til at videreudvikle det digitaliserede samfund. Da listen imidlertid er udtømmende, er der sat en stopper for, at medlemsstaterne kan tilføje yderligere undtagelser. I medfør af den »tretrinstest«, som WTO og WIPO har udarbejdet, er undtagelserne desuden underlagt tre betingelser: De finder alene anvendelse i visse særlige tilfælde (f.eks. blinde brugere), de må ikke stride imod en normal udnyttelse af det beskyttede værk eller frembringelse, og endelig må de ikke indebære urimelig skade for rettighedshaverens legitime interesser. |
| --- | --- |

2.2

Fællesskabets liste over undtagelser tæller i øjeblikket én obligatorisk og 20 fakultative undtagelser. Medlemsstaterne kan med andre ord selv frit vælge, hvorvidt de vil tillade de fakultative undtagelser, hvilket efter udvalgets opfattelse udgør en væsentlig hindring for en egentlig harmonisering af, hvilke undtagelser det er rimeligt at indføre i en videnøkonomi, hvor tekniske hjælpemidler løbende anvendes til at videreudvikle det digitaliserede samfund. Da listen imidlertid er udtømmende, er der sat en stopper for, at medlemsstaterne kan tilføje yderligere undtagelser. I medfør af den »tretrinstest«, som WTO og WIPO har udarbejdet, er undtagelserne desuden underlagt tre betingelser: De finder alene anvendelse i visse særlige tilfælde (f.eks. blinde brugere), de må ikke stride imod en normal udnyttelse af det beskyttede værk eller frembringelse, og endelig må de ikke indebære urimelig skade for rettighedshaverens legitime interesser.

| 2.3 | Udvalget mener, at disse bestemmelser bidrager til en vis form for harmonisering. Imidlertid giver systemet med en udtømmende, valgfri liste og muligheden for i givet fald at indskrænke anvendelsesområdet for de givne undtagelser anledning til langt alvorligere problemer med hensyn til gennemførelsen og håndhævelsen ved online-formidling (herunder via satellit). |
| --- | --- |

2.3

Udvalget mener, at disse bestemmelser bidrager til en vis form for harmonisering. Imidlertid giver systemet med en udtømmende, valgfri liste og muligheden for i givet fald at indskrænke anvendelsesområdet for de givne undtagelser anledning til langt alvorligere problemer med hensyn til gennemførelsen og håndhævelsen ved online-formidling (herunder via satellit).

| 2.4 | Der er af hensyn til vidensamfundets udvikling og bekæmpelsen af alle former for forskelsbehandling behov for en mere præceptiv tilgang til listen, eftersom målsætningen om, at harmoniseringen skal give sig udslag i gældende ret, ikke er nået, og der fortsat findes for mange undtagelser. |
| --- | --- |

2.4

Der er af hensyn til vidensamfundets udvikling og bekæmpelsen af alle former for forskelsbehandling behov for en mere præceptiv tilgang til listen, eftersom målsætningen om, at harmoniseringen skal give sig udslag i gældende ret, ikke er nået, og der fortsat findes for mange undtagelser.

| 2.5 | De væsentligste økonomiske interesser er navnlig knyttet til underholdning, visse kulturelle frembringelser eller til spil snarere end til viden i egentlig forstand. Det er imidlertid hensigtsmæssigt ikke at trække alt for bastante skillelinjer op mellem de forskellige indholdskategorier, undtagen selvfølgelig i forhold til pornografi eller andet indhold, der kan have skadelig indflydelse på mindreårige. |
| --- | --- |

2.5

De væsentligste økonomiske interesser er navnlig knyttet til underholdning, visse kulturelle frembringelser eller til spil snarere end til viden i egentlig forstand. Det er imidlertid hensigtsmæssigt ikke at trække alt for bastante skillelinjer op mellem de forskellige indholdskategorier, undtagen selvfølgelig i forhold til pornografi eller andet indhold, der kan have skadelig indflydelse på mindreårige.

| 2.6 | Undtagelserne bør gælde sådanne handicap, der indebærer begrænsninger i brugen af multimedieindholdet på internettet, de bør gælde i forhold til undervisning på alle niveauer, herunder livslang læring og folkeuniversiteter, for offentlige og videnskabelige biblioteker og mediateker, for patienter under længerevarende hospitalsindlæggelse eller genoptræning, for indsatte og for offentligt eller privat ansatte forskere i henhold til særlige aftaler indgået med biblioteker og specialiserede dokumentationscentre. Juridiske og fysiske personer, der er omfattet af undtagelserne, bør i de tilfælde, hvor der lægges urimelige hindringer i vejen for at gøre deres ret til adgang til medieindholdet gældende, eller hvor adgangen forhindres, have mulighed for at klage. Udvidelsen af undtagelsesbestemmelserne bør ledsages af en række bestemmelser om kompensation i det mindste til de oprindelige ophavsretsindehavere (5), ligesom dette er tilfældet i forbindelse med privat kopiering. |
| --- | --- |

2.6

Undtagelserne bør gælde sådanne handicap, der indebærer begrænsninger i brugen af multimedieindholdet på internettet, de bør gælde i forhold til undervisning på alle niveauer, herunder livslang læring og folkeuniversiteter, for offentlige og videnskabelige biblioteker og mediateker, for patienter under længerevarende hospitalsindlæggelse eller genoptræning, for indsatte og for offentligt eller privat ansatte forskere i henhold til særlige aftaler indgået med biblioteker og specialiserede dokumentationscentre. Juridiske og fysiske personer, der er omfattet af undtagelserne, bør i de tilfælde, hvor der lægges urimelige hindringer i vejen for at gøre deres ret til adgang til medieindholdet gældende, eller hvor adgangen forhindres, have mulighed for at klage. Udvidelsen af undtagelsesbestemmelserne bør ledsages af en række bestemmelser om kompensation i det mindste til de oprindelige ophavsretsindehavere (5), ligesom dette er tilfældet i forbindelse med privat kopiering.

5

| 2.7 | Eventuelle vederlag bør opkræves af autoriserede foreninger, der skal fordele disse efter en fordelingsnøgle, som gradueres efter den pågældende undtagelsestype. |
| --- | --- |

2.7

Eventuelle vederlag bør opkræves af autoriserede foreninger, der skal fordele disse efter en fordelingsnøgle, som gradueres efter den pågældende undtagelsestype.

| 2.8 | Der bør igangsættes en række drøftelser mellem repræsentanter for de berørte parter fra produktions- til anvendelsesleddet. EØSU mener imidlertid, at det – hvis Kommissionen i den indledende fase fastsætter retningslinjerne herfor – kunne være nyttigt herefter at udforme fælles »minimumsmodellicenser«, der på nationalt plan kan tilpasses de berørte parters behov. |
| --- | --- |

2.8

Der bør igangsættes en række drøftelser mellem repræsentanter for de berørte parter fra produktions- til anvendelsesleddet. EØSU mener imidlertid, at det – hvis Kommissionen i den indledende fase fastsætter retningslinjerne herfor – kunne være nyttigt herefter at udforme fælles »minimumsmodellicenser«, der på nationalt plan kan tilpasses de berørte parters behov.

| 2.9 | Efter udvalgets opfattelse lever de offentlige bibliotekers, forskningsbibliotekernes og dokumentations- og forskningscentrenes formidlingsfunktion samt den kontrol, der udøves af forvaltningsforeningerne, i tilstrækkelig grad op til de formentlig for restriktive – eller for restriktivt fortolkede – kriterier, der følger af TRIPS-aftalen, som hverken omtaler de behov, der gør sig gældende i vidensamfundet, eller den eksplosive vækst i brugen af Internettet, herunder navnlig på uddannelsesområdet og hvad angår udvekslingen af informationer mellem forskere og videnskabeligt personale. |
| --- | --- |

2.9

Efter udvalgets opfattelse lever de offentlige bibliotekers, forskningsbibliotekernes og dokumentations- og forskningscentrenes formidlingsfunktion samt den kontrol, der udøves af forvaltningsforeningerne, i tilstrækkelig grad op til de formentlig for restriktive – eller for restriktivt fortolkede – kriterier, der følger af TRIPS-aftalen, som hverken omtaler de behov, der gør sig gældende i vidensamfundet, eller den eksplosive vækst i brugen af Internettet, herunder navnlig på uddannelsesområdet og hvad angår udvekslingen af informationer mellem forskere og videnskabeligt personale.

| 2.10 | Mange værker til undervisningsbrug eller af videnskabelig eller teknisk art er allerede tilgængelige på Internettet i kraft af en række »bløde« licenser, såsom GPL (6) eller »Creative Commons-licenser« i forbindelse med litterære værker eller kunstværker. Udstedelsen af sådanne licenser bør fremmes, ligesom produktionen af indhold, der er nyttigt for vidensamfundet (7), bør befordres i kraft af udbud eller støtte til institutioner, der producerer videnskabeligt eller teknisk indhold eller software i henhold til sådanne licenser (8). |
| --- | --- |

2.10

Mange værker til undervisningsbrug eller af videnskabelig eller teknisk art er allerede tilgængelige på Internettet i kraft af en række »bløde« licenser, såsom GPL (6) eller »Creative Commons-licenser« i forbindelse med litterære værker eller kunstværker. Udstedelsen af sådanne licenser bør fremmes, ligesom produktionen af indhold, der er nyttigt for vidensamfundet (7), bør befordres i kraft af udbud eller støtte til institutioner, der producerer videnskabeligt eller teknisk indhold eller software i henhold til sådanne licenser (8).

6

7

8

3.   Undtagelser: specifikke spørgsmål

Undtagelser: specifikke spørgsmål

| 3.1 | Grønbogen vier især de undtagelser opmærksomhed, der i særlig grad kan bidrage til formidlingen af viden, herunder navnlig undtagelser for biblioteker eller arkiver, for mangfoldiggørelse og spredning af værker til undervisnings- eller forskningsformål samt for handicappede og eventuelt brugerskabt indhold. |
| --- | --- |

3.1

Grønbogen vier især de undtagelser opmærksomhed, der i særlig grad kan bidrage til formidlingen af viden, herunder navnlig undtagelser for biblioteker eller arkiver, for mangfoldiggørelse og spredning af værker til undervisnings- eller forskningsformål samt for handicappede og eventuelt brugerskabt indhold.

| 3.2 | Digitaliseringen af bibliotekernes og arkivernes bestande, der tjener dels bevaring af originaldokumenter, af hvilke nogle er unika, dels online-tilgængeliggørelse, er i fuld gang, som initiativet med det europæiske digitale bibliotek, Europeana, viser. |
| --- | --- |

3.2

Digitaliseringen af bibliotekernes og arkivernes bestande, der tjener dels bevaring af originaldokumenter, af hvilke nogle er unika, dels online-tilgængeliggørelse, er i fuld gang, som initiativet med det europæiske digitale bibliotek, Europeana, viser.

| 3.3 | De nationale bestemmelser om digitalisering og online-formidling er vidt forskellige, og bestemmelserne er efter EØSU’s opfattelse undertiden for restriktive. Direktivet fastsætter faktisk kun en enkelt undtagelse fra retten til reproduktion, nemlig hvor der er tale om brug af værket til forskningsformål, med begrænset opbevaringstid og til ikke-kommercielle formål. Under alle omstændigheder skal tretrinstesten finde anvendelse, men den kan blødes op, og navnlig hvis der fastsættes bestemmelser om kompensation til rettighedshaverne, selv i form af et fast beløb. |
| --- | --- |

3.3

De nationale bestemmelser om digitalisering og online-formidling er vidt forskellige, og bestemmelserne er efter EØSU’s opfattelse undertiden for restriktive. Direktivet fastsætter faktisk kun en enkelt undtagelse fra retten til reproduktion, nemlig hvor der er tale om brug af værket til forskningsformål, med begrænset opbevaringstid og til ikke-kommercielle formål. Under alle omstændigheder skal tretrinstesten finde anvendelse, men den kan blødes op, og navnlig hvis der fastsættes bestemmelser om kompensation til rettighedshaverne, selv i form af et fast beløb.

| 3.4 | Undtagelserne bør først og fremmest gives ud fra hensynet til bevarelsen af de mest truede eller sjældne værker og bør omfatte anbefalede værker, der indgår i skolernes, gymnasiernes og de videregående uddannelsesinstitutioners læseplaner, idet grundlæggende uddannelse og livslang læring i den forbindelse kan erklæres for områder af særlig national interesse. Det bør være muligt at begrænse udvalget af dataformater til formater, der i henhold til gældende ISO-normer er almindeligt anerkendte, og som er kompatible med størstedelen af de åbne og lukkede dataformater (9). |
| --- | --- |

3.4

Undtagelserne bør først og fremmest gives ud fra hensynet til bevarelsen af de mest truede eller sjældne værker og bør omfatte anbefalede værker, der indgår i skolernes, gymnasiernes og de videregående uddannelsesinstitutioners læseplaner, idet grundlæggende uddannelse og livslang læring i den forbindelse kan erklæres for områder af særlig national interesse. Det bør være muligt at begrænse udvalget af dataformater til formater, der i henhold til gældende ISO-normer er almindeligt anerkendte, og som er kompatible med størstedelen af de åbne og lukkede dataformater (9).

9

| 3.5 | Antallet af tilladte kopier bør fastsættes i forhold til den autoriserede brugergruppes størrelse eller begrænses ud fra hensynet til bevarelsen af værket (10). |
| --- | --- |

3.5

Antallet af tilladte kopier bør fastsættes i forhold til den autoriserede brugergruppes størrelse eller begrænses ud fra hensynet til bevarelsen af værket (10).

10

| 3.6 | Spørgsmålet om online-tilrådighedsstillelse af indhold giver anledning til en række specifikke problemer, der kræver supplerende garantier mod udspredelse ved licenshaverne. Det kan i visse tilfælde løses ved at fastsætte, at der skal erlægges et vederlag for at opnå og udnytte licensen (11). |
| --- | --- |

3.6

Spørgsmålet om online-tilrådighedsstillelse af indhold giver anledning til en række specifikke problemer, der kræver supplerende garantier mod udspredelse ved licenshaverne. Det kan i visse tilfælde løses ved at fastsætte, at der skal erlægges et vederlag for at opnå og udnytte licensen (11).

11

| 3.7 | Det bør overvejes at ændre direktivet for på retligt og teknisk præcise betingelser at give mulighed for online-udlån af værker til forsknings- og undervisningsformål. Proceduren herfor og brugerens forpligtelse til at acceptere de til licensen knyttede betingelser for online-udlån bør bidrage til overholdelsen af ophavsretten, navnlig blandt unge. Udvalget har altid fundet det væsentligt at støtte udviklingen af en bevidsthed om det vigtige i at respektere den intellektuelle ejendomsret, eftersom dette er et i etisk henseende afgørende aspekt ved videnøkonomien. |
| --- | --- |

3.7

Det bør overvejes at ændre direktivet for på retligt og teknisk præcise betingelser at give mulighed for online-udlån af værker til forsknings- og undervisningsformål. Proceduren herfor og brugerens forpligtelse til at acceptere de til licensen knyttede betingelser for online-udlån bør bidrage til overholdelsen af ophavsretten, navnlig blandt unge. Udvalget har altid fundet det væsentligt at støtte udviklingen af en bevidsthed om det vigtige i at respektere den intellektuelle ejendomsret, eftersom dette er et i etisk henseende afgørende aspekt ved videnøkonomien.

4.   Forældreløse værker

Forældreløse værker

| 4.1 | Forældreløse værker udgør et vigtigt kreativitetsreservoir. |
| --- | --- |

4.1

Forældreløse værker udgør et vigtigt kreativitetsreservoir.

| 4.2 | Efter EØSU’s opfattelse stiller grønbogen de rette spørgsmål i denne sammenhæng og peger på en række konkrete løsningsmuligheder, som udvalget finder særdeles konstruktive. Med det fornødne forarbejde vil det være muligt med jævne mellemrum at offentliggøre lister over forældreløse værker. Det kan f.eks. fastsættes, at hvis ingen rettighedshavere melder sig inden for en fastsat frist, bliver værket ikke offentligt eje, men derimod omfattet af en passende ophavsretsbeskyttelse for det tilfældes skyld, at en legitim rettighedshaver alligevel skulle ende med at give sig til kende. Den valgte licensordning kan tilrettelægges efter dansk eller ungarsk model, men en europæisk standardlicens er en løsning, som udvalget sagtens kan forestille sig og endda ville foretrække. |
| --- | --- |

4.2

Efter EØSU’s opfattelse stiller grønbogen de rette spørgsmål i denne sammenhæng og peger på en række konkrete løsningsmuligheder, som udvalget finder særdeles konstruktive. Med det fornødne forarbejde vil det være muligt med jævne mellemrum at offentliggøre lister over forældreløse værker. Det kan f.eks. fastsættes, at hvis ingen rettighedshavere melder sig inden for en fastsat frist, bliver værket ikke offentligt eje, men derimod omfattet af en passende ophavsretsbeskyttelse for det tilfældes skyld, at en legitim rettighedshaver alligevel skulle ende med at give sig til kende. Den valgte licensordning kan tilrettelægges efter dansk eller ungarsk model, men en europæisk standardlicens er en løsning, som udvalget sagtens kan forestille sig og endda ville foretrække.

| 4.3 | Udvalget finder ikke, at der er behov for at udarbejde et særligt direktiv om forældreløse værker. Dette skyldes, at håndteringen af ophavsretten til disse værker ikke kræver nye undtagelser herfra, men fastsættelse af særlige vilkår for administrationen af licenserne inden for de ophavsretlige rammer. Et nyt kapitel i det nuværende direktiv ville efter udvalgets opfattelse være en passende løsning. |
| --- | --- |

4.3

Udvalget finder ikke, at der er behov for at udarbejde et særligt direktiv om forældreløse værker. Dette skyldes, at håndteringen af ophavsretten til disse værker ikke kræver nye undtagelser herfra, men fastsættelse af særlige vilkår for administrationen af licenserne inden for de ophavsretlige rammer. Et nyt kapitel i det nuværende direktiv ville efter udvalgets opfattelse være en passende løsning.

| 4.4 | Kommissionen kunne med regelmæssige mellemrum offentliggøre og ajourføre en liste over institutioner med ansvar for administration af forældreløse værker, og efter en forsøgsperiode på fem eller ti år kunne det overvejes at gennemføre en revision og herunder udgive en rapport med statistisk materiale. |
| --- | --- |

4.4

Kommissionen kunne med regelmæssige mellemrum offentliggøre og ajourføre en liste over institutioner med ansvar for administration af forældreløse værker, og efter en forsøgsperiode på fem eller ti år kunne det overvejes at gennemføre en revision og herunder udgive en rapport med statistisk materiale.

5.   Undtagelsen til fordel for handicappede

Undtagelsen til fordel for handicappede

| 5.1 | EØSU kunne godt ønske sig en mindre restriktiv opfattelse af spørgsmålet om handicap og vanskeligheder med adgang til ophavsretligt beskyttet indhold end den i mange europæiske lande i øjeblikket herskende, eftersom der her er tale om personer, der ud over vanskelighederne med at få adgang til værkerne pga. diverse handicap også generelt kæmper med lave indkomster, hvorved der helt ubestrideligt lægges en socialt set uacceptabel hindring i vejen for de pågældendes adgang til indhold af oplysnings-, uddannelsesmæssig og kulturel art. |
| --- | --- |

5.1

EØSU kunne godt ønske sig en mindre restriktiv opfattelse af spørgsmålet om handicap og vanskeligheder med adgang til ophavsretligt beskyttet indhold end den i mange europæiske lande i øjeblikket herskende, eftersom der her er tale om personer, der ud over vanskelighederne med at få adgang til værkerne pga. diverse handicap også generelt kæmper med lave indkomster, hvorved der helt ubestrideligt lægges en socialt set uacceptabel hindring i vejen for de pågældendes adgang til indhold af oplysnings-, uddannelsesmæssig og kulturel art.

| 5.2 | Ved at inddrage handicapsammenslutningerne bør det være muligt at omformulere undtagelsesbestemmelserne for denne gruppe. Sammenslutningerne kan ligeledes medvirke til at håndtere specialcomputerne og i de sværeste tilfælde også levere kvalificeret bistand til de handicappede. Bistanden kan finansieres via private donationer eller offentlig støtte. På samme måde kan sammenslutningerne, evt. i et samarbejde med biblioteker eller autoriserede museer, forhandle brugeraftaler med repræsentanter for rettighedshaverne med det formål at forhindre piratkopiering. Der bør efter udvalgets opfattelse fastsættes en undtagelse for databaser, da der ellers er fare for, at adgangen til opslagsværker som leksika og ordbøger besværliggøres. Direktivet om databaser bør således revideres dels ud fra de hensyn til adgangen til undervisning og viden, som er omtalt i det foregående, dels ud fra hensynet til de handicappedes behov. |
| --- | --- |

5.2

Ved at inddrage handicapsammenslutningerne bør det være muligt at omformulere undtagelsesbestemmelserne for denne gruppe. Sammenslutningerne kan ligeledes medvirke til at håndtere specialcomputerne og i de sværeste tilfælde også levere kvalificeret bistand til de handicappede. Bistanden kan finansieres via private donationer eller offentlig støtte. På samme måde kan sammenslutningerne, evt. i et samarbejde med biblioteker eller autoriserede museer, forhandle brugeraftaler med repræsentanter for rettighedshaverne med det formål at forhindre piratkopiering. Der bør efter udvalgets opfattelse fastsættes en undtagelse for databaser, da der ellers er fare for, at adgangen til opslagsværker som leksika og ordbøger besværliggøres. Direktivet om databaser bør således revideres dels ud fra de hensyn til adgangen til undervisning og viden, som er omtalt i det foregående, dels ud fra hensynet til de handicappedes behov.

| 5.3 | Sammenslutningerne kunne også deltage i oplysningsindsatsen vedrørende overholdelse af brugerlicenser. Også i dette tilfælde skal brugerne overbevises om, at overholdelse af ophavsretten er en afgørende forudsætning for, at ophavsmændene fortsat kan levere nye frembringelser. Ikke desto mindre forekommer det ikke rimeligt at overvælte omkostningerne ved erhvervelsen af licenser og specialcomputere på de handicappede. Det er helt nødvendigt at indføre en undtagelse for de handicap, der giver særlige problemer med adgang til indhold. Omkostningerne bør bæres af de institutioner, der har ansvaret for at gøre de pågældende frembringelser tilgængelige for de handicappede, herunder hvor der er tale om databaser og software. Lovgivningen vedrørende databaser bør tilpasses herefter (12). |
| --- | --- |

5.3

Sammenslutningerne kunne også deltage i oplysningsindsatsen vedrørende overholdelse af brugerlicenser. Også i dette tilfælde skal brugerne overbevises om, at overholdelse af ophavsretten er en afgørende forudsætning for, at ophavsmændene fortsat kan levere nye frembringelser. Ikke desto mindre forekommer det ikke rimeligt at overvælte omkostningerne ved erhvervelsen af licenser og specialcomputere på de handicappede. Det er helt nødvendigt at indføre en undtagelse for de handicap, der giver særlige problemer med adgang til indhold. Omkostningerne bør bæres af de institutioner, der har ansvaret for at gøre de pågældende frembringelser tilgængelige for de handicappede, herunder hvor der er tale om databaser og software. Lovgivningen vedrørende databaser bør tilpasses herefter (12).

12

| 5.4 | En mulighed er, at de vigtigste offentlige biblioteker og de vigtigste museer blev pålagt at stille frembringelserne til rådighed i en form, der er tilpasset den pågældende type handicap, og at omkostningerne herved blev dækket over det regionale eller nationale kulturbudget. Dette ville være i overensstemmelse med forpligtelsen til at bekæmpe enhver form for forskelsbehandling af borgerne og fremme ligestillingen imellem dem. |
| --- | --- |

5.4

En mulighed er, at de vigtigste offentlige biblioteker og de vigtigste museer blev pålagt at stille frembringelserne til rådighed i en form, der er tilpasset den pågældende type handicap, og at omkostningerne herved blev dækket over det regionale eller nationale kulturbudget. Dette ville være i overensstemmelse med forpligtelsen til at bekæmpe enhver form for forskelsbehandling af borgerne og fremme ligestillingen imellem dem.

| 5.5 | Anvendelsen af den i direktivet fastsatte undtagelse i offentlighedens interesse med henblik på undervisning og forskning er for restriktiv. Den bør udvides uden at tilsidesætte WTO-testens betingelser, hvilket kan ske ved at angive kilde og rettighedshaver samt anføre begrænsninger i anvendelsen og forbud mod kopiering ved brugeren. |
| --- | --- |

5.5

Anvendelsen af den i direktivet fastsatte undtagelse i offentlighedens interesse med henblik på undervisning og forskning er for restriktiv. Den bør udvides uden at tilsidesætte WTO-testens betingelser, hvilket kan ske ved at angive kilde og rettighedshaver samt anføre begrænsninger i anvendelsen og forbud mod kopiering ved brugeren.

| 5.6 | Der kunne eventuelt gælde en obligatorisk licensordning for online-udlån af værker til undervisnings- og forskningsformål på grundlag af en standardaftale mellem udlånsinstitutionerne og de autoriserede vederlagsopkrævende foreninger. |
| --- | --- |

5.6

Der kunne eventuelt gælde en obligatorisk licensordning for online-udlån af værker til undervisnings- og forskningsformål på grundlag af en standardaftale mellem udlånsinstitutionerne og de autoriserede vederlagsopkrævende foreninger.

| 5.7 | Der bør kunne fastsættes undtagelser både for dele af et værk, udvalgt af pædagogisk kvalificerede personer, og i givet fald for hele værker. I den forbindelse skal der primært iagttages undervisningsmæssige hensyn. Dette ville styrke retssikkerheden uden at svække retten til reproduktion. En højere grad af harmonisering ville i en sammenhæng, hvor behovene i undervisningssektoren går på tværs af grænserne i EU, forhindre en situation, hvor det, der i én medlemsstat var lovligt, i en anden blev betragtet som piratkopiering. |
| --- | --- |

5.7

Der bør kunne fastsættes undtagelser både for dele af et værk, udvalgt af pædagogisk kvalificerede personer, og i givet fald for hele værker. I den forbindelse skal der primært iagttages undervisningsmæssige hensyn. Dette ville styrke retssikkerheden uden at svække retten til reproduktion. En højere grad af harmonisering ville i en sammenhæng, hvor behovene i undervisningssektoren går på tværs af grænserne i EU, forhindre en situation, hvor det, der i én medlemsstat var lovligt, i en anden blev betragtet som piratkopiering.

| 5.8 | Fjernundervisning skaber behov for, at kopier (pædagogisk materiale) kan anvendes i hjemmet, navnlig af studerende, men også af EU-borgere med bopæl i tredjelande. |
| --- | --- |

5.8

Fjernundervisning skaber behov for, at kopier (pædagogisk materiale) kan anvendes i hjemmet, navnlig af studerende, men også af EU-borgere med bopæl i tredjelande.

6.   Brugerskabt indhold

Brugerskabt indhold

| 6.1 | Spørgsmålet om brugerskabt indhold bliver mere og mere aktuelt i forbindelse med Web 2.0-tjenester (13). Frembringelser, der egentlig er ophavsretligt beskyttede eller omfattet af en alternativ licens fra den oprindelige rettighedshaver, kan således undergå en forandring eller udvikles på en måde, der ikke kan sidestilles med piratkopiering. |
| --- | --- |

6.1

Spørgsmålet om brugerskabt indhold bliver mere og mere aktuelt i forbindelse med Web 2.0-tjenester (13). Frembringelser, der egentlig er ophavsretligt beskyttede eller omfattet af en alternativ licens fra den oprindelige rettighedshaver, kan således undergå en forandring eller udvikles på en måde, der ikke kan sidestilles med piratkopiering.

13

| 6.2 | Den enkleste løsning i forbindelse med initiativer som brugerskabte encyklopædier ville være at fastsætte en passende licensordning i stil med Creative Commons-licenserne eller Wikipedia, og at den oprindelige rettighedshaver fik ret til at foretage en redigering af det tilføjede indhold med det formål at sikre, at pluralismen i udvekslingen af synspunkter og informationer bevares. |
| --- | --- |

6.2

Den enkleste løsning i forbindelse med initiativer som brugerskabte encyklopædier ville være at fastsætte en passende licensordning i stil med Creative Commons-licenserne eller Wikipedia, og at den oprindelige rettighedshaver fik ret til at foretage en redigering af det tilføjede indhold med det formål at sikre, at pluralismen i udvekslingen af synspunkter og informationer bevares.

| 6.3 | Brugerskabt indhold er endnu en illustration af, at Internettet ikke er specielt kompatibelt med ophavsretten. |
| --- | --- |

6.3

Brugerskabt indhold er endnu en illustration af, at Internettet ikke er specielt kompatibelt med ophavsretten.

| 6.4 | Betalingen til rettighedshavere, hvis frembringelser formidles via Internettet, sker som oftest mindre i form af direkte licensbetalinger end i form af indirekte indtægter fra f.eks. reklame snarere end fra f.eks. abonnementer. Selvom abonnementsordninger også er i fremgang, kræver Internettets måde at fungere på utraditionelle løsninger på udspredelsesproblematikken, der er præget af stadigt færre fysiske spredningsmedier og digital formidling. I den optik befinder vi os stadig i en overgangsperiode, på udkig efter nye godtgørelsesmetoder (14), fordi de digitaliserede frembringelsers produktions- og formidlingsomkostninger er ulig meget lavere end omkostningerne ved salg af fysiske datalagringsmedier. |
| --- | --- |

6.4

Betalingen til rettighedshavere, hvis frembringelser formidles via Internettet, sker som oftest mindre i form af direkte licensbetalinger end i form af indirekte indtægter fra f.eks. reklame snarere end fra f.eks. abonnementer. Selvom abonnementsordninger også er i fremgang, kræver Internettets måde at fungere på utraditionelle løsninger på udspredelsesproblematikken, der er præget af stadigt færre fysiske spredningsmedier og digital formidling. I den optik befinder vi os stadig i en overgangsperiode, på udkig efter nye godtgørelsesmetoder (14), fordi de digitaliserede frembringelsers produktions- og formidlingsomkostninger er ulig meget lavere end omkostningerne ved salg af fysiske datalagringsmedier.

14

| 6.5 | Det udestår stadig at finde en balance mellem de nye formidlingsmedier og reproduktionsteknologier og vidensamfundets behov på den ene side og hensynet til rettighedshaverne på den anden. Denne balance kan ikke findes ved en massiv indsats af foranstaltninger af udelukkende strafferetlig art, primært rettet mod én bestemt, generelt kriminaliseret aldersgruppe, uden lovgivning og nye metoder til godtgørelse af rettighedshaverne. Der består et presserende behov for at udvide de eksisterende grænser på grund af den teknologiske udviklings betydning og tempo. |
| --- | --- |

6.5

Det udestår stadig at finde en balance mellem de nye formidlingsmedier og reproduktionsteknologier og vidensamfundets behov på den ene side og hensynet til rettighedshaverne på den anden. Denne balance kan ikke findes ved en massiv indsats af foranstaltninger af udelukkende strafferetlig art, primært rettet mod én bestemt, generelt kriminaliseret aldersgruppe, uden lovgivning og nye metoder til godtgørelse af rettighedshaverne. Der består et presserende behov for at udvide de eksisterende grænser på grund af den teknologiske udviklings betydning og tempo.

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Pga. ophavsrettens udvidelse til også at omfatte visse immaterielle frembringelser.

1

(2)  World Intellectual Property Organization.

2

(3)  Jf. KOM(2007) 724 endelig af 20.11.2007 - Et indre marked for Europa i det 21. århundrede.

3

(4)  En række af disse direktiver omhandler ad hoc-rettigheder, såsom ophavsret til databaser og elektroniske kredsløb.

4

(5)  Dvs. de rettighedshavere, der enten selv eller via en tredjemand er ophavsmænd til en given frembringelse.

5

(6)  General Public Licence, der især vedrører open source-software.

6

(7)  Jf. EØSU’s udtalelse om »Samarbejde og overførsel af viden«, CESE 330/2009.

7

(8)  En række store private virksomheder bidrager aktivt til finansieringen af disse frembringelser ved hjælp af særlige eller frie licenser, fordi de heri ser en kilde til indbringende innovation.

8

(9)  Hver enkelt fil bør udstyres med et »vandmærke« med henvisning til en obligatorisk note, der gør rede for licensens omfang.

9

(10)  F.eks. således, at der opbevares én kopi i brugerinstitutionen og én i en tilsvarende institution (i medfør af en gensidig aftale om opbevaring) og én digital kopi.

10

(11)  F.eks. for etablering af materialesamlinger for forskere inden for særlige områder og for ydelser leveret af laboratorier og andre virksomheder.

11

(12)  Den bør omfatte både originale databaser og sui generis-databaser (ordbøger, leksika mv.).

12

(13)  Web 2.0-tjenester giver brugerne mulighed for både at indgå i et samspil med indholdet og hinanden, hvorved der skabes et fælles interaktivt netværk.

13

(14)  På linje med Google- og senest Microsoft-initiativet.

14

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/56 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/56

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt

KOM(2008) 468 endelig

2009/C 228/09

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 15. juli 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Fælles programmering af forskningsindsatsen: Samarbejde om de fælles udfordringer giver større effekt«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Josef ZBOŘIL til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 104 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. »Den europæiske strategiplan« opstiller på baggrund af bedste praksis et praktisk anvendeligt system til sikring heraf. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. »Den europæiske strategiplan« opstiller på baggrund af bedste praksis et praktisk anvendeligt system til sikring heraf.

| 1.2 | Dette kræver iværksættelse af en proces, der er styret af medlemsstaterne, med henblik på at sætte skub i deres samarbejde på F&U-området, således at de bedre kan forholde sig til samfundsmæssige ændringer på europæisk eller globalt plan, hvor offentlig forskning spiller en nøglerolle. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 (1) om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet. |
| --- | --- |

1.2

Dette kræver iværksættelse af en proces, der er styret af medlemsstaterne, med henblik på at sætte skub i deres samarbejde på F&U-området, således at de bedre kan forholde sig til samfundsmæssige ændringer på europæisk eller globalt plan, hvor offentlig forskning spiller en nøglerolle. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 (1) om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet.

1

| 1.3 | Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter. Gennemførelsen af den foreslåede metode kræver frem for alt en betydelig grad af politisk vilje. |
| --- | --- |

1.3

Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter. Gennemførelsen af den foreslåede metode kræver frem for alt en betydelig grad af politisk vilje.

| 1.4 | Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er snarere behov for at tage bottom up-princippet i anvendelse for at kunne tage hensyn til de berørte aktørers strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er snarere behov for at tage bottom up-princippet i anvendelse for at kunne tage hensyn til de berørte aktørers strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter.

| 1.5 | EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet. |
| --- | --- |

1.5

EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet.

| 1.6 | Udvalget er helt enigt i, at EU på baggrund af konkurrencen med andre store økonomier har behov for hurtigt at tilføre forsknings- og udviklingsindsatsen flere økonomiske og menneskelige ressourcer. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (2). |
| --- | --- |

1.6

Udvalget er helt enigt i, at EU på baggrund af konkurrencen med andre store økonomier har behov for hurtigt at tilføre forsknings- og udviklingsindsatsen flere økonomiske og menneskelige ressourcer. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (2).

2

| 1.7 | EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (3), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed. |
| --- | --- |

1.7

EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (3), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed.

3

| 1.8 | Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser. |
| --- | --- |

1.8

Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser.

| 1.9 | Forudsætningen for en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden er, at den private sektor inddrages på passende måde i hele forløbet. Udvalget gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (4). |
| --- | --- |

1.9

Forudsætningen for en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden er, at den private sektor inddrages på passende måde i hele forløbet. Udvalget gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (4).

4

| 1.10 | EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at skabe arbejdsrammer af høj kvalitet om disse for Fællesskabet så centrale aktiviteter, således at medlemsstaterne og frem for alt deres forsknings- og udviklingsinstitutioner får incitamenter til at deltage, fordi det derved bliver muligt dels at skabe den nødvendige bottom-up-dynamik, dels at tilvejebringe den nødvendige finansiering. For at fjerne eventuelle hindringer er det ligeledes helt nødvendigt at fremskaffe tilstrækkelig likvid kapital og skabe rammer for støtte. |
| --- | --- |

1.10

EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at skabe arbejdsrammer af høj kvalitet om disse for Fællesskabet så centrale aktiviteter, således at medlemsstaterne og frem for alt deres forsknings- og udviklingsinstitutioner får incitamenter til at deltage, fordi det derved bliver muligt dels at skabe den nødvendige bottom-up-dynamik, dels at tilvejebringe den nødvendige finansiering. For at fjerne eventuelle hindringer er det ligeledes helt nødvendigt at fremskaffe tilstrækkelig likvid kapital og skabe rammer for støtte.

| 1.11 | Ved etableringen af arbejdsrammerne bør der ikke blot tages hensyn til faktorer, der vil kunne virke støttende i kraft af synergieffekter, men der bør ligeledes foretages en detaljeret analyse af de risici, der truer den fælles programmering af forskningsindsatsen i EU. |
| --- | --- |

1.11

Ved etableringen af arbejdsrammerne bør der ikke blot tages hensyn til faktorer, der vil kunne virke støttende i kraft af synergieffekter, men der bør ligeledes foretages en detaljeret analyse af de risici, der truer den fælles programmering af forskningsindsatsen i EU.

| 1.12 | Udvalget gentager sit synspunkt om, at det haster med at få etableret en europæisk forskningsinfrastruktur (5), der kan støtte de overordnede målsætninger med den fælles programmering og bidrage til øget europæisk merværdi. Derfor opfordrer EØSU medlemsstaterne til snarest at følge op på Kommissionens initiativ med innovative idéer. |
| --- | --- |

1.12

Udvalget gentager sit synspunkt om, at det haster med at få etableret en europæisk forskningsinfrastruktur (5), der kan støtte de overordnede målsætninger med den fælles programmering og bidrage til øget europæisk merværdi. Derfor opfordrer EØSU medlemsstaterne til snarest at følge op på Kommissionens initiativ med innovative idéer.

5

| 1.13 | Udvalget bifalder nedsættelsen af »Gruppen på højt plan for fælles programmering«, der efter en bred høring af de forskellige regionale, nationale og europæiske videnskabelige miljøer og eventuelt af den private sektor skal indkredse emnerne for den fælles programmering. Efterfølgende bør Rådet på baggrund af et kommissionsforslag herom være i stand til at vedtage fælles programmeringsaktiviteter senest i 2010. |
| --- | --- |

1.13

Udvalget bifalder nedsættelsen af »Gruppen på højt plan for fælles programmering«, der efter en bred høring af de forskellige regionale, nationale og europæiske videnskabelige miljøer og eventuelt af den private sektor skal indkredse emnerne for den fælles programmering. Efterfølgende bør Rådet på baggrund af et kommissionsforslag herom være i stand til at vedtage fælles programmeringsaktiviteter senest i 2010.

2.   Indledning. Kommissionens meddelelse

Indledning. Kommissionens meddelelse

| 2.1 | EU skal investere mere og mere målrettet i forskning for at nå sin erklærede målsætning om en afbalanceret og bæredygtig udvikling. Lissabon-strategien peger på overgangen til et videnbaseret samfund funderet på videnskab, teknologi og innovation som det mest presserende mål og efterlyser øgede og bedre investeringer i forskning. |
| --- | --- |

2.1

EU skal investere mere og mere målrettet i forskning for at nå sin erklærede målsætning om en afbalanceret og bæredygtig udvikling. Lissabon-strategien peger på overgangen til et videnbaseret samfund funderet på videnskab, teknologi og innovation som det mest presserende mål og efterlyser øgede og bedre investeringer i forskning.

| 2.2 | Fælles programmering af forskningen er et nyt initiativ, der markerer et skift i det europæiske forskningssamarbejde. Den er et bud på en frivillig proces mod et revitaliseret partnerskab mellem medlemsstaterne, der bygger på klare principper og åben ledelse på højt plan. Formålet er at øge effekten og virkningen af de nationale forskningsudgifter på områder af strategisk betydning. Fælles programmering er først og fremmest rettet mod offentlige forskningsprogrammer, dvs. samarbejde mellem offentlige organisationer indbyrdes. Ikke desto mindre bør erhvervslivet – og andre interesseparter – spille en rolle i høringsprocessen og i gennemførelsen af bestemte fælles programmeringsinitiativer. |
| --- | --- |

2.2

Fælles programmering af forskningen er et nyt initiativ, der markerer et skift i det europæiske forskningssamarbejde. Den er et bud på en frivillig proces mod et revitaliseret partnerskab mellem medlemsstaterne, der bygger på klare principper og åben ledelse på højt plan. Formålet er at øge effekten og virkningen af de nationale forskningsudgifter på områder af strategisk betydning. Fælles programmering er først og fremmest rettet mod offentlige forskningsprogrammer, dvs. samarbejde mellem offentlige organisationer indbyrdes. Ikke desto mindre bør erhvervslivet – og andre interesseparter – spille en rolle i høringsprocessen og i gennemførelsen af bestemte fælles programmeringsinitiativer.

| 2.3 | Meddelelsen tilgodeser også interesseparternes krav om en frivillig bottom-up-metode, kombineret med strategisk styring på europæisk plan, og deres afvisning af én universalmetode for alle. |
| --- | --- |

2.3

Meddelelsen tilgodeser også interesseparternes krav om en frivillig bottom-up-metode, kombineret med strategisk styring på europæisk plan, og deres afvisning af én universalmetode for alle.

| 2.4 | Meddelelsen udgør et af fem politiske initiativer, som Kommissionen har planlagt i 2008 som opfølgning på grønbogen »Nye perspektiver på det europæiske forskningsrum« (6). Den vedrører navnlig dimensionen »optimering af forskningsprogrammer og -prioriteringer« og udgør et skridt videre mod etablering af en »femte frihed«, idet den skal fjerne hindringer for fri udveksling af viden. |
| --- | --- |

2.4

Meddelelsen udgør et af fem politiske initiativer, som Kommissionen har planlagt i 2008 som opfølgning på grønbogen »Nye perspektiver på det europæiske forskningsrum« (6). Den vedrører navnlig dimensionen »optimering af forskningsprogrammer og -prioriteringer« og udgør et skridt videre mod etablering af en »femte frihed«, idet den skal fjerne hindringer for fri udveksling af viden.

6

| 2.5 | Sammenlignet med sine vigtigste partnere investerer Europa stadig ikke nok i forskning, og udgifterne til forskning og udvikling – i både den offentlige og den private sektor – er generelt stagneret i det sidste årti. EU bør ikke blot øge udgifterne hurtigt og betydeligt, men også finde nye og mere innovative måder at bruge sine knappe forsknings- og udviklingsressourcer på. Derudover bør EU styrke sin evne til at udmønte forskningsresultaterne til samfundsmæssige og økonomiske fordele. |
| --- | --- |

2.5

Sammenlignet med sine vigtigste partnere investerer Europa stadig ikke nok i forskning, og udgifterne til forskning og udvikling – i både den offentlige og den private sektor – er generelt stagneret i det sidste årti. EU bør ikke blot øge udgifterne hurtigt og betydeligt, men også finde nye og mere innovative måder at bruge sine knappe forsknings- og udviklingsressourcer på. Derudover bør EU styrke sin evne til at udmønte forskningsresultaterne til samfundsmæssige og økonomiske fordele.

| 2.6 | I de senere år har medlemsstaterne og EU taget en hel række initiativer til at gøre den offentlige forskning mere effektiv. Interesseparterne har peget på den ringe grad af koordination og integration mellem medlemsstaternes forsknings- og udviklingsprogrammer som en svaghed i EU's forsknings- og udviklingsindsats. Trods de senere års bestræbelser på at løse dette problem er forskningen i EU imidlertid fortsat stærkt opsplittet. |
| --- | --- |

2.6

I de senere år har medlemsstaterne og EU taget en hel række initiativer til at gøre den offentlige forskning mere effektiv. Interesseparterne har peget på den ringe grad af koordination og integration mellem medlemsstaternes forsknings- og udviklingsprogrammer som en svaghed i EU's forsknings- og udviklingsindsats. Trods de senere års bestræbelser på at løse dette problem er forskningen i EU imidlertid fortsat stærkt opsplittet.

| 2.7 | 85 % af den offentlige forsknings- og udviklingsindsats programmeres, finansieres, overvåges og evalueres i dag på nationalt plan, og der er for lidt samarbejde og koordinering mellem de forskellige lande. Mindre end 6 % af de samlede investeringer i forskning og udvikling og kun 15 % af europæisk offentligt finansieret civil forskning og udvikling (hvoraf 10 % finansieres af mellemstatslige organisationer og ordninger og 5 % af EU's rammeprogram) finansieres i fællesskab på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

2.7

85 % af den offentlige forsknings- og udviklingsindsats programmeres, finansieres, overvåges og evalueres i dag på nationalt plan, og der er for lidt samarbejde og koordinering mellem de forskellige lande. Mindre end 6 % af de samlede investeringer i forskning og udvikling og kun 15 % af europæisk offentligt finansieret civil forskning og udvikling (hvoraf 10 % finansieres af mellemstatslige organisationer og ordninger og 5 % af EU's rammeprogram) finansieres i fællesskab på tværs af grænserne.

| 2.8 | Det drejer sig ikke om at gennemføre al forskningsprogrammering i samarbejde og standse al national programmering. Problemet er snarere, at opsplitningen i den offentlige forskningsprogrammering inden for områder, som er af strategisk betydning for hele eller store dele af EU, betyder, at der ikke opnås de bedst mulige resultater. Dette koster Unionen dyrt og medfører, at EU's samfundsmæssige mål ikke nås. |
| --- | --- |

2.8

Det drejer sig ikke om at gennemføre al forskningsprogrammering i samarbejde og standse al national programmering. Problemet er snarere, at opsplitningen i den offentlige forskningsprogrammering inden for områder, som er af strategisk betydning for hele eller store dele af EU, betyder, at der ikke opnås de bedst mulige resultater. Dette koster Unionen dyrt og medfører, at EU's samfundsmæssige mål ikke nås.

| 2.9 | Nogle af Europas største videnskabelige landvindinger har indebåret sammenlægning af offentlige midler til forskning og udvikling på tværs af grænserne, navnlig takket være etablering af fælles forskningsstrukturer (7). De fælles initiativer kunne imidlertid have haft større effekt, hvis der var blevet fokuseret målrettet på denne problematik, samtidig med at der var blevet udvist tilstrækkeligt politisk engagement, gennemsigtighed og smidighed. En udvidelse af antallet af disse initiativer og af det syvende rammeprogram giver ikke megen mening uden effektiv strategisk programmering på tværs af medlemsstaternes grænser. |
| --- | --- |

2.9

Nogle af Europas største videnskabelige landvindinger har indebåret sammenlægning af offentlige midler til forskning og udvikling på tværs af grænserne, navnlig takket være etablering af fælles forskningsstrukturer (7). De fælles initiativer kunne imidlertid have haft større effekt, hvis der var blevet fokuseret målrettet på denne problematik, samtidig med at der var blevet udvist tilstrækkeligt politisk engagement, gennemsigtighed og smidighed. En udvidelse af antallet af disse initiativer og af det syvende rammeprogram giver ikke megen mening uden effektiv strategisk programmering på tværs af medlemsstaternes grænser.

7

| 2.10 | Fælles programmering drejer sig om at ændre strukturerne i den europæiske forskningsverden. Det er en langsigtet og strategisk proces, hvis mål er at styrke Europas evne til at løfte større økonomiske og samfundsmæssige udfordringer, f.eks. klima- og energiproblemerne, der hænger sammen med hinanden. Fælles programmering handler om at opnå en strukturerende virkning, så de offentlige forskningsmidler udnyttes mere effektivt og får større effekt. Fælles programmering kræver, at medlemsstaterne er parate til at bevæge sig i retning af fastlæggelse og gennemførelse dels af fælles forskningsdagsordener med flerårige aktiviteter, der vedtages i fællesskab, dels af fælles finansieringsordninger. |
| --- | --- |

2.10

Fælles programmering drejer sig om at ændre strukturerne i den europæiske forskningsverden. Det er en langsigtet og strategisk proces, hvis mål er at styrke Europas evne til at løfte større økonomiske og samfundsmæssige udfordringer, f.eks. klima- og energiproblemerne, der hænger sammen med hinanden. Fælles programmering handler om at opnå en strukturerende virkning, så de offentlige forskningsmidler udnyttes mere effektivt og får større effekt. Fælles programmering kræver, at medlemsstaterne er parate til at bevæge sig i retning af fastlæggelse og gennemførelse dels af fælles forskningsdagsordener med flerårige aktiviteter, der vedtages i fællesskab, dels af fælles finansieringsordninger.

| 2.11 | Fælles programmering kræver en mentalitetsændring i medlemsstaterne. Frem for alt kræver det konkrete forpligtelser og tiltag fra medlemsstaternes side og en nytænkning og omlægning af den måde, de nationale forskningsprogrammer fastlægges og gennemføres på, så de omorienteres mod fælles mål. Derfor skal fælles programmering være en frivillig proces, der bygger på princippet om »variabel geometri« og fri adgang. |
| --- | --- |

2.11

Fælles programmering kræver en mentalitetsændring i medlemsstaterne. Frem for alt kræver det konkrete forpligtelser og tiltag fra medlemsstaternes side og en nytænkning og omlægning af den måde, de nationale forskningsprogrammer fastlægges og gennemføres på, så de omorienteres mod fælles mål. Derfor skal fælles programmering være en frivillig proces, der bygger på princippet om »variabel geometri« og fri adgang.

| 2.12 | Den fælles programmering lægger ikke umiddelbart op til fællesskabsfinansiering, om end det syvende rammeprogram naturligvis kan fungere som en katalysator. Det gælder først og fremmest om, at medlemsstaterne lægger fælles strategier og samler nationale ressourcer i en fælles pulje. Samtidig udelukker dette ikke muligheden for supplerende EU-finansiering, alt afhængigt af merværdien, den europæiske dimension og den mulige strukturerende virkning af de pågældende initiativer. |
| --- | --- |

2.12

Den fælles programmering lægger ikke umiddelbart op til fællesskabsfinansiering, om end det syvende rammeprogram naturligvis kan fungere som en katalysator. Det gælder først og fremmest om, at medlemsstaterne lægger fælles strategier og samler nationale ressourcer i en fælles pulje. Samtidig udelukker dette ikke muligheden for supplerende EU-finansiering, alt afhængigt af merværdien, den europæiske dimension og den mulige strukturerende virkning af de pågældende initiativer.

| 2.13 | Kommissionen foreslår en pragmatisk metode til at opnå fælles programmering inden for et begrænset antal aftalte områder. Metoden er baseret på erfaringerne med europæiske teknologifora, men tilpasset til offentlige forskningsprogrammer. Den omfatter forskellige trin, svarende til forskningsprogrammernes livscyklus, fra fastlæggelse af programmet over gennemførelse og overvågning til evaluering. |
| --- | --- |

2.13

Kommissionen foreslår en pragmatisk metode til at opnå fælles programmering inden for et begrænset antal aftalte områder. Metoden er baseret på erfaringerne med europæiske teknologifora, men tilpasset til offentlige forskningsprogrammer. Den omfatter forskellige trin, svarende til forskningsprogrammernes livscyklus, fra fastlæggelse af programmet over gennemførelse og overvågning til evaluering.

| 2.14 | Fælles programmering kan blive lettere at gennemføre, hvis en række rammebetingelser er på plads:






  — | enighed om en række fælles principper og procedurer for peer review (»de videnskabelige spilleregler«), |
| --- | --- | --- |

2.14

Fælles programmering kan blive lettere at gennemføre, hvis en række rammebetingelser er på plads:

—

enighed om en række fælles principper og procedurer for peer review (»de videnskabelige spilleregler«),

| — | udvikling af fælles metoder til fremtidsstudier og til fælles evaluering af nationale og regionale programmer samt investeringer i særlige forskningsområder (»strategiske spilleregler«, der forudsætter smidighed og intuition i tilfælde af uforudsete omstændigheder), |
| --- | --- |

—

udvikling af fælles metoder til fremtidsstudier og til fælles evaluering af nationale og regionale programmer samt investeringer i særlige forskningsområder (»strategiske spilleregler«, der forudsætter smidighed og intuition i tilfælde af uforudsete omstændigheder),

| — | opstilling af fælles principper for nationale og regionale myndigheders finansiering af forskning på tværs af grænserne (»de finansielle spilleregler«), |
| --- | --- |

—

opstilling af fælles principper for nationale og regionale myndigheders finansiering af forskning på tværs af grænserne (»de finansielle spilleregler«),

| — | effektive foranstaltninger til beskyttelse af intellektuel ejendomsret samt formidling og optimal udnyttelse af forskningsresultater. |
| --- | --- |

—

effektive foranstaltninger til beskyttelse af intellektuel ejendomsret samt formidling og optimal udnyttelse af forskningsresultater.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet. |
| --- | --- |

3.1

EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen. Efter udvalgets opfattelse er den foreslåede metode til gennemførelse af en grænseoverskridende strategisk styring af forsknings- og udviklingsindsatsen ikke blot ekstremt vigtig, det haster også med at få den implementeret for derved at fremskynde fremskridtet på forsknings- og udviklingsindsatsens centrale områder. I den henseende bifalder og støtter EØSU også konklusionerne fra mødet i Rådet (konkurrenceevne) den 2. december 2008 om emnet og tilslutter sig udsagnene på mødet.

| 3.2 | Metoden indebærer en række betydelige fordele, idet den er lagt an på dels i kraft af en strategisk koordinering af de grundlæggende retningslinjer for forskningen at opnå så effektiv en udnyttelse af de offentlige midler som muligt, dels at forbedre medlemsstaternes forsknings- og udviklingskapaciteter i kraft af et udvidet internationalt samarbejde om forskningsprojekter inden for rammerne af en fælles programmering og fælles løsningsmodeller. |
| --- | --- |

3.2

Metoden indebærer en række betydelige fordele, idet den er lagt an på dels i kraft af en strategisk koordinering af de grundlæggende retningslinjer for forskningen at opnå så effektiv en udnyttelse af de offentlige midler som muligt, dels at forbedre medlemsstaternes forsknings- og udviklingskapaciteter i kraft af et udvidet internationalt samarbejde om forskningsprojekter inden for rammerne af en fælles programmering og fælles løsningsmodeller.

| 3.3 | Udvalget glæder sig over resultaterne af den gennemførte konsekvensanalyse og det valg (blandt fire mulige), Kommissionen har truffet med hensyn til udformningen af den europæiske strategiplan, hvorved der opstilles et praktisk anvendeligt system, inden for hvis rammer medlemsstaterne vil få til opgave at udpege de konkrete områder, der skal være genstand for den fælles programmering. |
| --- | --- |

3.3

Udvalget glæder sig over resultaterne af den gennemførte konsekvensanalyse og det valg (blandt fire mulige), Kommissionen har truffet med hensyn til udformningen af den europæiske strategiplan, hvorved der opstilles et praktisk anvendeligt system, inden for hvis rammer medlemsstaterne vil få til opgave at udpege de konkrete områder, der skal være genstand for den fælles programmering.

| 3.4 | EØSU bifalder i øvrigt, at det energiteknologiske område er blevet valgt som pilotprojekt for koordinationsindsatsen, og giver i sin udtalelse om SET-planen (8) projektet og den nye metode sin fulde støtte. |
| --- | --- |

3.4

EØSU bifalder i øvrigt, at det energiteknologiske område er blevet valgt som pilotprojekt for koordinationsindsatsen, og giver i sin udtalelse om SET-planen (8) projektet og den nye metode sin fulde støtte.

8

| 3.5 | Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter. |
| --- | --- |

3.5

Det er EØSU's klare opfattelse, at der er behov for at udstikke strategiske retningslinjer, der modsvarer EU's politiske prioriteter.

| 3.6 | Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er – i betragtning af karakteristikaene ved de eksisterende internationale forskningsnetværk, der samler en lang række mindre forskningsmiljøer, og som delvis støttes af internationale agenturer som AIE – snarere behov for at tage bottom-up-princippet i anvendelse for at kunne inddrage de forskellige aktører i de berørte projekter og derved tage hensyn til deres strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter. Internationale videnskabelige konferencer kan i den forbindelse fungere som fora, der vil kunne pålægges at udarbejde relevante forslag. |
| --- | --- |

3.6

Udvalget mener, at der i den forbindelse ikke bør satses for ensidigt på en top-down-tilgang. Der er – i betragtning af karakteristikaene ved de eksisterende internationale forskningsnetværk, der samler en lang række mindre forskningsmiljøer, og som delvis støttes af internationale agenturer som AIE – snarere behov for at tage bottom-up-princippet i anvendelse for at kunne inddrage de forskellige aktører i de berørte projekter og derved tage hensyn til deres strategiske interesser og behovet for en deling af de bedste forsknings- og udviklingskapaciteter. Internationale videnskabelige konferencer kan i den forbindelse fungere som fora, der vil kunne pålægges at udarbejde relevante forslag.

| 3.7 | EØSU gør opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet. Åbenhed og gennemsigtighed er uundværlig, hvis løsningen af opgaven skal lykkes i praksis. |
| --- | --- |

3.7

EØSU gør opmærksom på, at koordinationen ikke bliver nogen nem opgave, navnlig i betragtning af visse landes særinteresser og den manglende politiske vilje ikke blot til vidensdeling, men også til deling af kapaciteterne på forsknings- og udviklingsområdet. Åbenhed og gennemsigtighed er uundværlig, hvis løsningen af opgaven skal lykkes i praksis.

| 3.8 | Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser. |
| --- | --- |

3.8

Udvalget anerkender og påskønner det brede spektrum af allerede eksisterende grænseoverskridende samarbejdsprojekter og fælles projekter og de fremragende resultater heraf og anbefaler, at de relevante erfaringer udmøntes inden for rammerne af det nye strategiske programmeringsbegreb. Der bør også drages en passende lære af fiaskoerne i forbindelse med udformningen af de fælles forskningsprogrammeringsprocesser.

| 3.9 | Udvalget er helt enigt i, at det haster med at gennemføre planen og tilføre området flere menneskelige og økonomiske ressourcer, således at EU kan forbedre sin stilling og derfor også sin økonomiske konkurrencedygtighed i forhold til sine vigtigste konkurrenter, nemlig USA og de asiatiske lande. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (9). |
| --- | --- |

3.9

Udvalget er helt enigt i, at det haster med at gennemføre planen og tilføre området flere menneskelige og økonomiske ressourcer, således at EU kan forbedre sin stilling og derfor også sin økonomiske konkurrencedygtighed i forhold til sine vigtigste konkurrenter, nemlig USA og de asiatiske lande. Samtidig hermed skal det imidlertid sikres, at det videnskabelige samarbejde, herunder navnlig med landene bag de pågældende økonomier og deres forskningsinstitutioner, ikke bringes i fare (9).

9

| 3.10 | EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (10), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed. |
| --- | --- |

3.10

EØSU konstaterer samtidig, at gennemførelsen af en fælles programmering af de grænseoverskridende forsknings- og udviklingsaktiviteter bliver særdeles vanskelig, eftersom den vil kræve en ny og mere åben indstilling til samarbejde (10), hvilket ikke er nogen selvfølgelighed.

10

| 3.11 | For at sikre en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden, hvilket er endemålet med den fælles programmering og forskningsbestræbelserne, er det absolut nødvendigt at inddrage den private sektor på passende måde i hele forløbet. Udvalget finder, at den fælles programmeringstilgang giver mulighed herfor. EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (11). |
| --- | --- |

3.11

For at sikre en mere effektiv og hurtigere anvendelse af den erhvervede viden, hvilket er endemålet med den fælles programmering og forskningsbestræbelserne, er det absolut nødvendigt at inddrage den private sektor på passende måde i hele forløbet. Udvalget finder, at den fælles programmeringstilgang giver mulighed herfor. EØSU gør i øvrigt opmærksom på, at den private sektors deltagelse skaber en række problemer i forhold til forskningsresultaternes anvendelse, den intellektuelle ejendomsret mv. (11).

11

| 3.12 | Innovationsprocessen, dvs. den konkrete anvendelse af den opnåede viden, afhænger af en række vidt forskellige lokale faktorer, f.eks. den eksisterende infrastruktur, adgangen til kapital, skatte- og afgiftsforhold, herunder skattemæssige incitamenter til visse investeringer, eller de berørte branchers erfaringer med tilsvarende investeringer. Der kan i den forbindelse også være tale om direkte incitamenter i form af skattefritagelser. For så vidt angår konkrete projekter, kan disse faktorer trække i hver sin retning. |
| --- | --- |

3.12

Innovationsprocessen, dvs. den konkrete anvendelse af den opnåede viden, afhænger af en række vidt forskellige lokale faktorer, f.eks. den eksisterende infrastruktur, adgangen til kapital, skatte- og afgiftsforhold, herunder skattemæssige incitamenter til visse investeringer, eller de berørte branchers erfaringer med tilsvarende investeringer. Der kan i den forbindelse også være tale om direkte incitamenter i form af skattefritagelser. For så vidt angår konkrete projekter, kan disse faktorer trække i hver sin retning.

4.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

4.1   Det er selvsagt de vigtigste aktuelle samfundsmæssige udfordringer (klimaforandringerne, energieffektivisering, herunder produktion af vedvarende energi, sikkerhed, sundhed og den aldrende befolkning), der kommer i første række ved tilrettelæggelsen af programmeringen og i bestræbelserne på at finde fælles løsninger inden for rammerne af en fælles strategi, der er støttet på videnskabelige og teknologiske fremskridt med det formål at finde og gennemføre løsninger, der er tilstrækkeligt hurtige og effektive.

4.2   I den forbindelse er de vigtigste områder grundforskningen, der i strategisk henseende er det mest betydningsfulde, og som frem for alt finansieres af offentlige midler, gennemførelsen af den fælles strategiske planlægning og forskningsløsningerne. Navnlig er det vigtigt at styre den indledende fase i det enkelte projekt, især hvad angår udpegningen af, hvilke aktører der ønskes inddraget, og udarbejdelsen af en projektbeskrivelse, der motiverer de pågældende til at deltage.

4.2.1   Der er al mulig grund til ikke at udelukke den rene grundforskning. Dette område, hvor der ikke på forhånd kan regnes med konkret anvendelse af forskningsresultaterne, bør tværtimod inddrages. Historien viser, at det er grundforskningen, der har kunnet udmøntes i de største succes'er som f.eks. laseren, kvantemekanikken eller den elektromagnetiske teori.

4.3   Den foreslåede fælles strategiske programmering gennemføres og finansieres af de deltagende medlemsstater, men i den indledende fase af projekterne bør EU's organer fungere som igangsættere og især koordinatorer. Kommissionen og andre organisationer kan fungere som formidlere og bør være rede til at yde den nødvendige bistand til de medlemsstater, der deltager i fælles programmeringsinitiativer. Rådet bør herefter sikre en effektiv opfølgning på aktiviteterne. I kraft af denne åbne metode holdes medlemsstaterne orienteret om planlagte og igangværende initiativer.

4.4   Det er derudover også afgørende, at fælles programmering bygger på en realistisk og fleksibel fremgangsmåde og en trinvis proces, så der opnås størst mulig strukturerende effekt og samfundsmæssig virkning.

4.5   EØSU mener, at det er absolut nødvendigt at skabe arbejdsrammer af høj kvalitet om disse for Fællesskabet så centrale aktiviteter, således at medlemsstaterne og frem for alt deres forsknings- og udviklingsinstitutioner får incitamenter til at deltage, fordi det derved bliver muligt dels at skabe den nødvendige bottom-up-dynamik, dels at tilvejebringe den nødvendige finansiering. For at opnå dette bør Kommissionen snarest muligt igangsætte et samarbejde med interesseparterne på grundlag af de eksisterende fælles forskningsprogrammer. Det er helt nødvendigt at fremskaffe tilstrækkelig likvid kapital og skabe rammer for støtte.

4.6   Ved etableringen af arbejdsrammerne bør der ikke blot tages hensyn til faktorer, der vil kunne virke støttende i kraft af synergieffekter, men der bør ligeledes foretages en detaljeret analyse af de risici, der truer den fælles programmering af forsknings- og udviklingsindsatsen i EU og den konkrete udmøntning af resultaterne heraf. En undervurdering af disse risici vil kunne medføre, at der ikke vil kunne indhøstes resultater i realiseringsfasen af ellers lovende projekter. Meddelelsen og dens ledsagedokumenter viser, at Kommissionen har taget disse faktorer i betragtning med den fornødne alvor.

4.7   SET-planen bør som pilotprojekt følges nøje, og de forløb, der igangsættes i sammenhæng hermed, bør analyseres med det formål lokalt at kunne forbedre den strategiske programmering af det grænseoverskridende samarbejde på forsknings- og udviklingsområdet. For det europæiske forsknings- og udviklingsmiljø er der her tale om en erfaringsbaseret læringsproces.

4.8   Tilrettelæggelsen af den grænseoverskridende forsknings- og udviklingsindsats' nye organisationsstrukturer bør ske på de områder, hvor den giver en klar merværdi for EU som helhed og er en indiskutabel fordel. Derudover mener EØSU, at det er absolut nødvendigt fuldt ud at udnytte potentialet i de organisationsstrukturer, der har stået deres prøve (enten i kraft af deres videnskabelige resultater eller internationale samarbejde), eller som vil kunne videreudvikles effektivt.

4.9   Udvalget finder Kommissionens opdeling af den fælles programmering og gennemførelsen heraf i tre faser fornuftig.

4.9.1   Der bør i første omgang udvikles en fælles vision, der skal omfatte de(t) langsigtede mål, og som bør bekræftes på politisk plan. Visionen bør udformes på grundlag af pålidelig dokumentation og høringer af de berørte parter, herunder navnlig videnskabelige kredse og erhvervslivet, samt en fælles evaluering af eksisterende programmer og kapaciteter.

fælles vision

4.9.2   Når visionen ligger fast, bør der udarbejdes en strategisk forskningsdagsorden med specifikke, målelige, gennemførlige, realistiske og tidsbaserede mål (SMART). Forskningsdagsordenen bør sikre, at projektet får tilført de nødvendige menneskelige, økonomiske og strukturelle ressourcer, og derved i kraft af det fornødne kendskab til den sammenhæng, dette indgår i inden for et givent forskningsområde, muliggøre en optimal forberedelse heraf.

en strategisk forskningsdagsorden

4.9.3   Gennemførelsen af forskningsdagsordenen kræver, at samtlige offentlige forskningsinstrumenter (nationale og regionale forskningsprogrammer, mellemstatslige forskningsorganisationer og -samarbejdsordninger, forskningsinfrastrukturer, mobilitetsordninger mm.) udnyttes og styrkes. Den kan eventuelt omfatte EU-finansiering og –instrumenter under rammeprogrammet. Der bør løbende føres tilsyn med gennemførelsen, resultaterne bør evalueres jævnligt, og der bør aflægges rapport herom på politisk plan.

Gennemførelsen af forskningsdagsordenen

4.10   Eftersom de fælles programmeringsprojekter ligesom den europæiske forskningsinfrastruktur vil blive finansieret af medlemsstaterne, er det afgørende at koordinere finansieringen. Udvalget understreger, at det er nødvendigt at skabe tilstrækkelige synergieffekter mellem den europæiske forskningsinfrastruktur, den fælles programmering og det syvende rammeprogram. EØSU bemærker samtidig, at en række medlemsstater ikke behandler de pågældende initiativer med den fornødne seriøsitet.

4.11   Udvalget bifalder nedsættelsen af »Gruppen på højt plan for fælles programmering«, der efter en bred høring af de forskellige regionale, nationale og europæiske videnskabelige miljøer og eventuelt af den private sektor skal indkredse emnerne for den fælles programmering. Efterfølgende bør Rådet på baggrund af et kommissionsforslag herom være i stand til at vedtage fælles programmeringsaktiviteter senest i 2010.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rådet for Den Europæiske Union, den 3. december 2008, (16.12) 16775/08, forsk. 411, konkurr. 551, bilag:

1

(2)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/461: CESE 1021/2009 af 11.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

4

(5)  Jf. EØSU's udtalelse INT/450 af 15.1.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

5

(6)  Ud over nærværende meddelelse har Kommissionen i år vedtaget:

6

| — | Henstilling fra Kommissionen om forvaltning af immaterielle ejendomsrettigheder ved overførsel af viden og en kodeks for god praksis for universiteter og andre offentlige forskningsorganer (KOM(2008) 1329 endelig) (foreligger d.d. ikke på dansk) |
| --- | --- |

—

Henstilling fra Kommissionen om forvaltning af immaterielle ejendomsrettigheder ved overførsel af viden og en kodeks for god praksis for universiteter og andre offentlige forskningsorganer (KOM(2008) 1329 endelig) (foreligger d.d. ikke på dansk)

| — | En meddelelse om »Bedre karrieremuligheder og øget mobilitet« (KOM(2008) 317 af 23.5.2008; |
| --- | --- |

—

En meddelelse om »Bedre karrieremuligheder og øget mobilitet« (KOM(2008) 317 af 23.5.2008;

Desuden er Kommissionen i færd med at udarbejde forslag til en rådsforordning om EF-rammebestemmelser for en europæisk forskningsinfrastruktur (ERI) og en meddelelse om en strategisk europæisk ramme for internationalt samarbejde inden for videnskab og teknologi.

(7)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/450: CESE 40/2009 – 2008/0148 (CNS) af 15.1.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

7

(8)  EØSU's udtalelse af 9.7.2008 om en »Strategisk energiteknologiplan for EU« (EUT C 27 af 3.2.2009, s. 53).

8

(9)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/461: CESE 1021/2009 af 11.6.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

9

(10)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

10

(11)  Jf. navnlig EØSU's udtalelse INT/448: CESE 330/2009 af 26.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

11

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/62 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/62

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF om banker tilsluttet centrale organer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring

KOM(2008) 602 endelig — 2008/0191 (COD)

2009/C 228/10

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 22. oktober 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 47 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF om banker tilsluttet centrale organer, visse komponenter i egenkapitalen, store engagementer, tilsynsordninger og krisestyring«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Umberto BURANI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 179 stemmer for, 4 stemmer imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Resumé og konklusioner

Resumé og konklusioner

| 1.1 | EØSU glæder sig over Kommissionens initiativ, som indgår i dets bestræbelser på hele tiden at opdatere de foranstaltninger, der iværksættes for at forbedre og ajourføre reglerne i Baselaftalen. I det store og hele er udvalget enigt i de foreslåede gennemførelsesbestemmelser, men har dog nogle bemærkninger til enkelte forhold, som ikke ændrer det generelle billede. |
| --- | --- |

1.1

EØSU glæder sig over Kommissionens initiativ, som indgår i dets bestræbelser på hele tiden at opdatere de foranstaltninger, der iværksættes for at forbedre og ajourføre reglerne i Baselaftalen. I det store og hele er udvalget enigt i de foreslåede gennemførelsesbestemmelser, men har dog nogle bemærkninger til enkelte forhold, som ikke ændrer det generelle billede.

| 1.2 | De hybride kapitalinstrumenter, som indeholder træk af egenkapital og gæld, reguleres for øjeblikket af nationale regler, som skal harmoniseres for at opnå fornuftige lige vilkår på internationalt plan. Kommissionen opstiller ikke en nøjagtig definition af disse instrumenter, eftersom de antager forskellige former og udvikler sig, men fastlægger nogle grundlæggende principper, som de skal opfylde for at kunne anerkendes. Deres oprindelige løbetid skal således være på mindst 30 år, og de skal være fuldt indbetalt og konstrueret på en sådan måde, at de helt dækker tab. Derudover må de ikke vokse uforholdsmæssigt i forhold til egenkapitalen. De nationale myndigheder bør have mulighed for at gribe ind og dæmpe anormal vækst. |
| --- | --- |

1.2

De hybride kapitalinstrumenter, som indeholder træk af egenkapital og gæld, reguleres for øjeblikket af nationale regler, som skal harmoniseres for at opnå fornuftige lige vilkår på internationalt plan. Kommissionen opstiller ikke en nøjagtig definition af disse instrumenter, eftersom de antager forskellige former og udvikler sig, men fastlægger nogle grundlæggende principper, som de skal opfylde for at kunne anerkendes. Deres oprindelige løbetid skal således være på mindst 30 år, og de skal være fuldt indbetalt og konstrueret på en sådan måde, at de helt dækker tab. Derudover må de ikke vokse uforholdsmæssigt i forhold til egenkapitalen. De nationale myndigheder bør have mulighed for at gribe ind og dæmpe anormal vækst.

hybride kapitalinstrumenter

| 1.3 | Når det gælder indbyrdes forbundne kunder , har man indført begrebet risiko, der skyldes vanskeligheder i en virksomhed, som en anden er finansielt afhængig af, og indberetningspligten er blevet forenklet, harmoniseret og opdateret. Med hensyn til store risici er den vigtigste nyskabelse, at der indføres en enkelt grænse på 25 %, som også omfatter interbankindskud . EØSU mener, at denne sidstnævnte regel, som højst sandsynligt bunder i den seneste tids »katastrofescenarie«, bør revideres under hensyntagen til den vigtige funktion, som disse indskud har, når det gælder regulering af likviditeten, og deres relativt begrænsede risiko i normale tider i forhold til andre typer af engagementer. |
| --- | --- |

1.3

Når det gælder indbyrdes forbundne kunder , har man indført begrebet risiko, der skyldes vanskeligheder i en virksomhed, som en anden er finansielt afhængig af, og indberetningspligten er blevet forenklet, harmoniseret og opdateret. Med hensyn til store risici er den vigtigste nyskabelse, at der indføres en enkelt grænse på 25 %, som også omfatter interbankindskud . EØSU mener, at denne sidstnævnte regel, som højst sandsynligt bunder i den seneste tids »katastrofescenarie«, bør revideres under hensyntagen til den vigtige funktion, som disse indskud har, når det gælder regulering af likviditeten, og deres relativt begrænsede risiko i normale tider i forhold til andre typer af engagementer.

indbyrdes forbundne kunder

en enkelt grænse på 25 %, som også omfatter interbankindskud

| 1.4 | Forslaget indeholder en bestemmelse, som fastsætter en væsentlig nettokapitalandel på ikke under 5 % for udstedere, formidlere og managere, som har deltaget direkte i forhandlingen, struktureringen og dokumentationen af den oprindelige aftale, hvorved forpligtelserne opstod. Reglen synes at udspringe af de meget dårlige erfaringer med de amerikanske CDO'er (collateralized debt obligations), som i øvrigt ikke ligner og heller ikke har samme oprindelse som almindelige securitisationer. EØSU stiller spørgsmålstegn ved denne nye bestemmelses indvirkning på markedernes likviditet. |
| --- | --- |

1.4

Forslaget indeholder en bestemmelse, som fastsætter en væsentlig nettokapitalandel på ikke under 5 % for udstedere, formidlere og managere, som har deltaget direkte i forhandlingen, struktureringen og dokumentationen af den oprindelige aftale, hvorved forpligtelserne opstod. Reglen synes at udspringe af de meget dårlige erfaringer med de amerikanske CDO'er (collateralized debt obligations), som i øvrigt ikke ligner og heller ikke har samme oprindelse som almindelige securitisationer. EØSU stiller spørgsmålstegn ved denne nye bestemmelses indvirkning på markedernes likviditet.

| 1.5 | Ved beregningen af engagementer får medlemsstaterne mulighed for at undtage koncerninterne risici, når kontrahenterne er etableret i samme medlemsstat . Udvalget er bekendt med de juridiske årsager, som hindrer reglen i at finde anvendelse for kontrahenter etableret i andre medlemsstater, men mener, at det i en going concern-situation kan have en negativ virkning for den samlede risikovurdering af den pågældende virksomhed, at udenlandske medkontrahenter ikke er medtaget. En fornuftig løsning ville være at lade hele koncernen være omfattet af undtagelsen på grundlag af en vurdering i hvert enkelt tilfælde, dog forudsat at denne mulighed falder bort, så snart der opstår tegn på problemer. |
| --- | --- |

1.5

Ved beregningen af engagementer får medlemsstaterne mulighed for at undtage koncerninterne risici, når kontrahenterne er etableret i samme medlemsstat . Udvalget er bekendt med de juridiske årsager, som hindrer reglen i at finde anvendelse for kontrahenter etableret i andre medlemsstater, men mener, at det i en going concern-situation kan have en negativ virkning for den samlede risikovurdering af den pågældende virksomhed, at udenlandske medkontrahenter ikke er medtaget. En fornuftig løsning ville være at lade hele koncernen være omfattet af undtagelsen på grundlag af en vurdering i hvert enkelt tilfælde, dog forudsat at denne mulighed falder bort, så snart der opstår tegn på problemer.

koncerninterne risici, når kontrahenterne er etableret i samme medlemsstat

hele koncernen være omfattet af undtagelsen på grundlag af en vurdering i hvert enkelt tilfælde

| 1.6 | Med henvisning til reglen i det foregående punkt, men også mere generelt gør udvalget endnu en gang opmærksom på, at det er imod, at det bliver valgfrit for medlemsstaterne, om de vil indføre visse bestemmelser eller ej, idet det indebærer en udhuling af princippet om harmonisering og lige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

1.6

Med henvisning til reglen i det foregående punkt, men også mere generelt gør udvalget endnu en gang opmærksom på, at det er imod, at det bliver valgfrit for medlemsstaterne, om de vil indføre visse bestemmelser eller ej, idet det indebærer en udhuling af princippet om harmonisering og lige konkurrencevilkår.

bliver valgfrit for medlemsstaterne, om de vil indføre visse bestemmelser eller ej

| 1.7 | Ifølge EØSU bør man være særlig opmærksom på den risiko, der udgøres af det potentielle engagement forbundet med endnu ikke udnyttede kreditfaciliteter på kreditkort. Her er tale om et engagement, der hurtigt kan antage et betydeligt omfang i perioder med begrænsninger på forbrugs- og realkredit. |
| --- | --- |

1.7

Ifølge EØSU bør man være særlig opmærksom på den risiko, der udgøres af det potentielle engagement forbundet med endnu ikke udnyttede kreditfaciliteter på kreditkort. Her er tale om et engagement, der hurtigt kan antage et betydeligt omfang i perioder med begrænsninger på forbrugs- og realkredit.

kreditkort

| 1.8 | Med hensyn til tilsynsordninger indføres der med forslaget til direktiv en række nye regler, der skal gøre kontrollen mere effektiv. Først og fremmest introduceres ideen om »systemisk relevante afdelinger«, som skal være underlagt tilsyn i værtslandet, når det erkendes, at situationen er kritisk, og der foreligger aftale herom mellem myndighederne i de berørte medlemsstater. EØSU er enigt, men understreger, at der er behov for foranstaltninger, der kan tages i brug i tilfælde af pludseligt opståede og uforudsete begivenheder. |
| --- | --- |

1.8

Med hensyn til tilsynsordninger indføres der med forslaget til direktiv en række nye regler, der skal gøre kontrollen mere effektiv. Først og fremmest introduceres ideen om »systemisk relevante afdelinger«, som skal være underlagt tilsyn i værtslandet, når det erkendes, at situationen er kritisk, og der foreligger aftale herom mellem myndighederne i de berørte medlemsstater. EØSU er enigt, men understreger, at der er behov for foranstaltninger, der kan tages i brug i tilfælde af pludseligt opståede og uforudsete begivenheder.

tilsynsordninger

systemisk relevante afdelinger

| 1.9 | Endelig glæder EØSU sig især over indførelsen af kollegier af tilsynsførende etableret af den konsoliderede tilsynsmyndighed, og som bl.a. består af myndighederne i det land, hvor virksomhederne i en bestemt koncern er beliggende. Et sådant initiativ kan kun medvirke til at forbedre kontrollen med koncerner og fremme den hurtige vedtagelse af passende foranstaltninger, når der opstår behov herfor. |
| --- | --- |

1.9

Endelig glæder EØSU sig især over indførelsen af kollegier af tilsynsførende etableret af den konsoliderede tilsynsmyndighed, og som bl.a. består af myndighederne i det land, hvor virksomhederne i en bestemt koncern er beliggende. Et sådant initiativ kan kun medvirke til at forbedre kontrollen med koncerner og fremme den hurtige vedtagelse af passende foranstaltninger, når der opstår behov herfor.

kollegier af tilsynsførende

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Krisen på de finansielle markeder har fået Kommissionen til at fremskynde det allerede iværksatte arbejde med at styrke og om nødvendigt ændre bestemmelserne vedrørende regelsættet om kapitalkrav til finansielle institutioner, der blev vedtaget inden for rammerne af Basel II-aftalen med direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF. Det skal bemærkes, at der allerede var taget hul på overvejelserne om de nye bestemmelser, inden krisen opstod. Der bør iværksættes en strukturreform af markederne efter offentliggørelsen af den hvidbog, der er planlagt i juni 2009. Det foreliggende forslag indeholder en række regler, der sigter mod at:






  — | legalisere situationen i de medlemsstater, der i medfør af artikel 3 i det tidligere direktiv har undtaget banknetværk fra forsigtighedskravene ved at give andre medlemsstater samme muligheder. Banknetværk med aktiver på over 311 mia. EUR og mere end 5 mio. medlemmer (kooperativer, banker tilsluttet centrale organer) vil blive omfattet af undtagelserne; |
| --- | --- | --- |

2.1

Krisen på de finansielle markeder har fået Kommissionen til at fremskynde det allerede iværksatte arbejde med at styrke og om nødvendigt ændre bestemmelserne vedrørende regelsættet om kapitalkrav til finansielle institutioner, der blev vedtaget inden for rammerne af Basel II-aftalen med direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF. Det skal bemærkes, at der allerede var taget hul på overvejelserne om de nye bestemmelser, inden krisen opstod. Der bør iværksættes en strukturreform af markederne efter offentliggørelsen af den hvidbog, der er planlagt i juni 2009. Det foreliggende forslag indeholder en række regler, der sigter mod at:

—

legalisere situationen i de medlemsstater, der i medfør af artikel 3 i det tidligere direktiv har undtaget banknetværk fra forsigtighedskravene ved at give andre medlemsstater samme muligheder. Banknetværk med aktiver på over 311 mia. EUR og mere end 5 mio. medlemmer (kooperativer, banker tilsluttet centrale organer) vil blive omfattet af undtagelserne;

banknetværk

| — | fastsætte principper og regler, der ikke er blevet formaliseret på EU-plan, først og fremmest vedrørende hybride kapitalinstrumenter; |
| --- | --- |

—

fastsætte principper og regler, der ikke er blevet formaliseret på EU-plan, først og fremmest vedrørende hybride kapitalinstrumenter;

hybride kapitalinstrumenter

| — | klarlægge tilsynsrammen for krisestyring og etablering af et kollegium af tilsynsførende. |
| --- | --- |

—

klarlægge tilsynsrammen for krisestyring og etablering af et kollegium af tilsynsførende.

kollegium af tilsynsførende

| 2.2 | Inden offentliggørelsen af forslaget til direktiv blev der foretaget en høring på internettet af de berørte parter. Der er ved udarbejdelsen af teksten taget hensyn til de indkomne synspunkter, samtidig med at de grundlæggende principper, som høringen var baseret på, naturligvis er blevet fastholdt:






  — | interbankengagementer er ikke risikofrie, og der skal derfor fastsættes grænser herfor; |
| --- | --- | --- |

2.2

Inden offentliggørelsen af forslaget til direktiv blev der foretaget en høring på internettet af de berørte parter. Der er ved udarbejdelsen af teksten taget hensyn til de indkomne synspunkter, samtidig med at de grundlæggende principper, som høringen var baseret på, naturligvis er blevet fastholdt:

—

interbankengagementer er ikke risikofrie, og der skal derfor fastsættes grænser herfor;

| — | ved securitisation af kreditter skal en del af risikoen ved de securitiserede engagementer forblive hos långiverne og garanterne (formidlerne). Derudover skal der være krav om, at det i en vis udstrækning kan påvises, at der har været udvist rettidig omhu og disciplin i forbindelse med »originate to distribute«-forretningsmodellen; |
| --- | --- |

—

ved securitisation af kreditter skal en del af risikoen ved de securitiserede engagementer forblive hos långiverne og garanterne (formidlerne). Derudover skal der være krav om, at det i en vis udstrækning kan påvises, at der har været udvist rettidig omhu og disciplin i forbindelse med »originate to distribute«-forretningsmodellen;

»originate to distribute«

| — | for alle internationale banker skal der etableres kollegier af tilsynsførende med krav til deltagerne om, at de når til enighed om en mæglingsmekanisme via Det Europæiske Banktilsynsudvalg. |
| --- | --- |

—

for alle internationale banker skal der etableres kollegier af tilsynsførende med krav til deltagerne om, at de når til enighed om en mæglingsmekanisme via Det Europæiske Banktilsynsudvalg.

| 2.3 | EØSU glæder sig over den tankegang, der ligger til grund for og har fremmet disse forslag, og er generelt enigt i de af Kommissionen formulerede forslag. Den seneste tids begivenheder og ikke mindst visse handlinger og ugerninger har undermineret befolkningens tillid til det finansielle system som helhed og stiller krav om vedtagelse af passende foranstaltninger. Forsigtighedsreglerne må imidlertid ikke være så skrappe, at bankerne og deres kunder straffes mere end højst nødvendigt. Som den igangværende krise har vist, sikrer forsigtighedsreglerne på den ene side stabiliteten og soliditeten af markederne, og på den anden side opfylder de samtidig en funktion af stor samfundsmæssig værdi. |
| --- | --- |

2.3

EØSU glæder sig over den tankegang, der ligger til grund for og har fremmet disse forslag, og er generelt enigt i de af Kommissionen formulerede forslag. Den seneste tids begivenheder og ikke mindst visse handlinger og ugerninger har undermineret befolkningens tillid til det finansielle system som helhed og stiller krav om vedtagelse af passende foranstaltninger. Forsigtighedsreglerne må imidlertid ikke være så skrappe, at bankerne og deres kunder straffes mere end højst nødvendigt. Som den igangværende krise har vist, sikrer forsigtighedsreglerne på den ene side stabiliteten og soliditeten af markederne, og på den anden side opfylder de samtidig en funktion af stor samfundsmæssig værdi.

3.   Hybrid kapital

Hybrid kapital

3.1   Hybride kapitalinstrumenter indeholder træk af såvel egenkapital (aktier) som gæld (obligationer), udbyttet er større end ved sidstnævnte, men de giver ikke stemmeret - eller kun begrænset stemmeret i forhold til aktier.

Hybride kapitalinstrumenter

3.1.1   Der findes ikke EU-lovgivning vedrørende anerkendelsen af hybride instrumenter, hvorfor dette er underlagt forskellige nationale kriterier, og har resulteret i ulige vilkår og muligheden for regelarbitrage for banker, der opererer i flere lande. Kommissionen undlader at fremkomme med en klar definition af hybridinstrumenter, idet den mener, at en sådan hurtigt ville være forældet eller ufuldstændig på grund af de konstante nyskabelser, og har i stedet valgt at fastlægge de grundlæggende principper for anerkendelse af hybridinstrumenter.

3.1.2   Generelt anerkendes instrumenter som oprindelig egenkapital (kernekapital), hvis de dækker tab fuldt ud. De hybridinstrumenter, som falder ind under denne definition, er dem, som i tillæg til de ovenfor beskrevne krav tillige er permanent tilgængelige og de mest efterstillede i tilfælde af likvidation. Disse betingelser, som allerede blev fastlagt af G10 i 1998, var ikke blevet gennemført i EU-lovgivningen.

3.1.3   Det specificeres derudover, at hybride kapitalinstrumenter skal være udaterede eller have en oprindelig løbetid på over 30 år. De skal dække tab i going concern-situationer og skal være den mest efterstillede gæld i tilfælde af likvidation. De er således medvirkende til, at virksomhederne kan fortsætte deres normale drift og hindrer ikke kapitaltilførsel. EØSU er enigt i de foranstaltninger, som Kommissionen agter at vedtage.

3.2   Kommissionens forslag fastsætter tillige nogle kvantitative grænser for hybridinstrumenterne, som ikke må udvikle sig uforholdsmæssigt på bekostning af aktiekapitalen eller egenkapitalen i virksomheder uden aktiekapital. Tilsynsmyndighederne kan midlertidigt se bort fra disse grænser i nødsituationer.

kvantitative grænser for hybridinstrumenterne

3.2.1   Der gælder særlige bestemmelser for banker, som ikke har aktionærer, som f.eks. kooperative banker. Medlemscertifikater, der er klassificeret som de mest efterstillede instrumenter, betragtes som konvertible hybridinstrumenter, forudsat at de er fuldt indbetalte.

3.3   De nye foranstaltninger, kvalitative som kvantitative, der skal vedtages vedrørende hybridinstrumenter kan få betydning for finanssektorens fremtidige strategier, men dramatiske forandringer over en kort periode kan risikere at skabe ravage på markederne. Kommissionen foreslår, at der med direktivet indføres en overgangsperiode på 30 år; en periode som EØSU med henvisning til den aktuelle situation og de formodede udsigter på kort og mellemlang sigt finder passende, men som måske på lang sigt er for hasarderet. Der synes imidlertid ikke at være nogen brugbare alternativer.

overgangsperiode på 30 år

4.   Store engagementer

Store engagementer

| 4.1 | Bestemmelserne om store engagementer daterer sig tilbage til 1992, og er ikke siden blevet ændret. Den seneste tids begivenheder har udstillet behovet for nye regler. Kommissionens forslag tager i højere grad højde for risikoen ved visse engagementer, samtidig med at det sigter mod at nedbringe indberetningsomkostningerne, øge gennemsigtigheden og skabe mere lige konkurrencevilkår. |
| --- | --- |

4.1

Bestemmelserne om store engagementer daterer sig tilbage til 1992, og er ikke siden blevet ændret. Den seneste tids begivenheder har udstillet behovet for nye regler. Kommissionens forslag tager i højere grad højde for risikoen ved visse engagementer, samtidig med at det sigter mod at nedbringe indberetningsomkostningerne, øge gennemsigtigheden og skabe mere lige konkurrencevilkår.

| 4.2 | Opfattelsen af indbyrdes forbundne kunder har ændret sig. Hidtil man fokuseret på risikoen for, at en virksomhed kunne komme i vanskeligheder på grund af finansielle problemer i en anden virksomhed. Begivenhederne har vist, at to eller flere virksomheder kan være i fare som følge af vanskeligheder i den virksomhed, som de er finansielt afhængige af. |
| --- | --- |

4.2

Opfattelsen af indbyrdes forbundne kunder har ændret sig. Hidtil man fokuseret på risikoen for, at en virksomhed kunne komme i vanskeligheder på grund af finansielle problemer i en anden virksomhed. Begivenhederne har vist, at to eller flere virksomheder kan være i fare som følge af vanskeligheder i den virksomhed, som de er finansielt afhængige af.

indbyrdes forbundne kunder

| 4.3 | Derudover er der sket en forenkling og harmonisering af indberetningskravene, som var meget omkostningskrævende og besværlige for sektoren. Den mest iøjnefaldende ændring er, at de 20 største engagementer skal indberettes på et konsolideret grundlag, når de beregnes efter IRB-metoden. De forskellige gældende grænser er blevet lagt sammen til en enkelt grænse på 25 %. |
| --- | --- |

4.3

Derudover er der sket en forenkling og harmonisering af indberetningskravene, som var meget omkostningskrævende og besværlige for sektoren. Den mest iøjnefaldende ændring er, at de 20 største engagementer skal indberettes på et konsolideret grundlag, når de beregnes efter IRB-metoden. De forskellige gældende grænser er blevet lagt sammen til en enkelt grænse på 25 %.

indberetningskravene

de 20 største engagementer skal indberettes på et konsolideret grundlag

| 4.4 | De fleste af de mange gældende undtagelser, som ofte er svære at fortolke, ophæves, og kun dem, som ikke synes at indebære en stor risiko, bevares. Listen er dog stadig temmelig lang, men synes generelt at være i overensstemmelse med velafvejede forsigtighedskriterier. |
| --- | --- |

4.4

De fleste af de mange gældende undtagelser, som ofte er svære at fortolke, ophæves, og kun dem, som ikke synes at indebære en stor risiko, bevares. Listen er dog stadig temmelig lang, men synes generelt at være i overensstemmelse med velafvejede forsigtighedskriterier.

undtagelser

| 4.5 | Generelt er EØSU enigt i forslaget til direktiv, men har dog nogle kommentarer til visse vigtige aspekter:






  4.5.1 | I artikel 111, stk. 1, jf. punkt 4.3, fastsættes en enkelt grænse på 25 %, som tillige gælder for interbankindskud. Rationalet bag denne regel er forståeligt nok, i lyset af at pengeinstitutter er bukket under næsten uden varsel, herunder også nogle af de tilsyneladende mest solide. Det er fornuftigt, at reglerne tager højde for den værst tænkelige situation, men de må ikke tage udgangspunkt i et »katastrofescenarie«. Ved at fastlægge en alt for lav risikogrænse, sådan som det synes at være tilfældet for interbankindskud, indskrænkes den til enhver tid værende likviditet, og særligt i perioder med en spændt markedssituation. Denne regel bør genovervejes, og der bør fastlægges en højere grænse for kortfristet kredit mellem banker, særligt med tanke på at loftet på 25 % vil finde anvendelse uanset løbetiden. Især i den aktuelle situation kan kortfristet kredit mellem banker have en regulerende virkning for markedslikviditeten. Desuden er risikoen ved denne form for kredit generelt mindre end ved andre engagementer. Den seneste tids begivenheder, som skyldes en ekstraordinær situation, rykker ikke ved dette princip; ekstraordinære situationer skal imødegås med ekstraordinære foranstaltninger, og normale tilstande bør reguleres af »normale« regler. |
| --- | --- | --- |

4.5

Generelt er EØSU enigt i forslaget til direktiv, men har dog nogle kommentarer til visse vigtige aspekter:

nogle kommentarer

4.5.1

I artikel 111, stk. 1, jf. punkt 4.3, fastsættes en enkelt grænse på 25 %, som tillige gælder for interbankindskud. Rationalet bag denne regel er forståeligt nok, i lyset af at pengeinstitutter er bukket under næsten uden varsel, herunder også nogle af de tilsyneladende mest solide. Det er fornuftigt, at reglerne tager højde for den værst tænkelige situation, men de må ikke tage udgangspunkt i et »katastrofescenarie«. Ved at fastlægge en alt for lav risikogrænse, sådan som det synes at være tilfældet for interbankindskud, indskrænkes den til enhver tid værende likviditet, og særligt i perioder med en spændt markedssituation. Denne regel bør genovervejes, og der bør fastlægges en højere grænse for kortfristet kredit mellem banker, særligt med tanke på at loftet på 25 % vil finde anvendelse uanset løbetiden. Især i den aktuelle situation kan kortfristet kredit mellem banker have en regulerende virkning for markedslikviditeten. Desuden er risikoen ved denne form for kredit generelt mindre end ved andre engagementer. Den seneste tids begivenheder, som skyldes en ekstraordinær situation, rykker ikke ved dette princip; ekstraordinære situationer skal imødegås med ekstraordinære foranstaltninger, og normale tilstande bør reguleres af »normale« regler.

en højere grænse for kortfristet kredit mellem banker

| 4.5.2 | I artikel 113, stk. 4, gives medlemsstaterne mulighed for at fravige artikel 111, stk. 1. I overensstemmelse med den linje, som EØSU altid har fulgt i lignende sager, er EØSU udtrykkeligt imod enhver foranstaltning, der kan være til hinder for lige konkurrence. Muligheden for - og ikke forpligtelsen til - at handle eller ikke handle lægger en bremse på harmoniseringen. EØSU er - som alle andre - godt klar over, at valget af ikke at pålægge en forpligtelse er et udslag af den pragmatisme, der er nødvendig i mangel på enighed, men mener ikke desto mindre, at et direktivs bestemmelser altid bør fremtræde klart som forpligtelser eller forbud, hvorefter det er debatten i Europa-Parlamentet og Rådet, der afgør, om bestemmelserne i stedet skal være valgfrie. Gennemsigtighedshensyn tilsiger, at arbejdsmarkedets parter via debatterne ville få kendskab til grundene for og imod en bestemt foranstaltning. |
| --- | --- |

4.5.2

I artikel 113, stk. 4, gives medlemsstaterne mulighed for at fravige artikel 111, stk. 1. I overensstemmelse med den linje, som EØSU altid har fulgt i lignende sager, er EØSU udtrykkeligt imod enhver foranstaltning, der kan være til hinder for lige konkurrence. Muligheden for - og ikke forpligtelsen til - at handle eller ikke handle lægger en bremse på harmoniseringen. EØSU er - som alle andre - godt klar over, at valget af ikke at pålægge en forpligtelse er et udslag af den pragmatisme, der er nødvendig i mangel på enighed, men mener ikke desto mindre, at et direktivs bestemmelser altid bør fremtræde klart som forpligtelser eller forbud, hvorefter det er debatten i Europa-Parlamentet og Rådet, der afgør, om bestemmelserne i stedet skal være valgfrie. Gennemsigtighedshensyn tilsiger, at arbejdsmarkedets parter via debatterne ville få kendskab til grundene for og imod en bestemt foranstaltning.

udtrykkeligt imod enhver foranstaltning, der kan være til hinder for lige konkurrence

| 4.5.3 | Der er mulighed for at undtage en virksomheds engagementer med moderselskabet eller andre virksomheder inden for koncernen, forudsat at kontrahenterne er etableret i samme medlemsstat (artikel 80, stk. 7, litra d)). Denne begrænsning er til skade for multinationale koncerner og øger ikke markedernes sikkerhed. Koncerninterne risici, der forvaltes centralt, og påhviler virksomheder, som er underlagt konsolideret tilsyn, bør være omfattet af undtagelserne. Imidlertid er denne løsning hindret af, at national lovgivning om likvidation og konkurs forbyder en virksomhed i krise, eller som er ved at gå konkurs, at overføre ressourcer til en anden virksomhed. Formålet med direktivet er desuden at evaluere koncernens samlede risikoprofil, idet der skal ses bort fra foranstaltninger til imødegåelse af eventuelle nødsituationer. |
| --- | --- |

4.5.3

Der er mulighed for at undtage en virksomheds engagementer med moderselskabet eller andre virksomheder inden for koncernen, forudsat at kontrahenterne er etableret i samme medlemsstat (artikel 80, stk. 7, litra d)). Denne begrænsning er til skade for multinationale koncerner og øger ikke markedernes sikkerhed. Koncerninterne risici, der forvaltes centralt, og påhviler virksomheder, som er underlagt konsolideret tilsyn, bør være omfattet af undtagelserne. Imidlertid er denne løsning hindret af, at national lovgivning om likvidation og konkurs forbyder en virksomhed i krise, eller som er ved at gå konkurs, at overføre ressourcer til en anden virksomhed. Formålet med direktivet er desuden at evaluere koncernens samlede risikoprofil, idet der skal ses bort fra foranstaltninger til imødegåelse af eventuelle nødsituationer.

en virksomheds engagementer med moderselskabet

multinationale koncerner

Koncerninterne risici

omfattet af undtagelserne

koncernens samlede risikoprofil

| 4.5.4 | En fornuftig løsning kunne være at undtage engagementer med moderselskabet eller andre virksomheder inden for koncernen i andre medlemsstater efter godkendelse i hvert enkelt tilfælde, forudsat at koncernen som helhed ikke giver anledning til bekymring, for så vidt angår soliditeten på kort sigt. Godkendelsen kunne suspenderes med øjeblikkelig virkning, så snart tilsynsmyndighederne vurderer, at virksomheden eller koncernen viser tegn på at være i vanskeligheder. |
| --- | --- |

4.5.4

En fornuftig løsning kunne være at undtage engagementer med moderselskabet eller andre virksomheder inden for koncernen i andre medlemsstater efter godkendelse i hvert enkelt tilfælde, forudsat at koncernen som helhed ikke giver anledning til bekymring, for så vidt angår soliditeten på kort sigt. Godkendelsen kunne suspenderes med øjeblikkelig virkning, så snart tilsynsmyndighederne vurderer, at virksomheden eller koncernen viser tegn på at være i vanskeligheder.

forudsat at koncernen som helhed ikke giver anledning til bekymring, for så vidt angår soliditeten på kort sigt

| 4.6 | »[E]ngagementer, der opstår som følge af uudnyttede kreditfaciliteter, [og] klassificeres som ikke-balanceførte poster med lav risiko« (artikel 113) skal særligt omtales. Den samlede beløbsgrænse på kreditkort er høj, særligt for visse typer af institutioner. I en periode med kreditstramninger kan den uudnyttede margin hurtigt skrumpe ind. EØSU mener, at der bør foretages en nøje og forsigtig vurdering af det potentielle engagement, der knytter sig til uudnyttet kredit på kreditkort. |
| --- | --- |

4.6

»[E]ngagementer, der opstår som følge af uudnyttede kreditfaciliteter, [og] klassificeres som ikke-balanceførte poster med lav risiko« (artikel 113) skal særligt omtales. Den samlede beløbsgrænse på kreditkort er høj, særligt for visse typer af institutioner. I en periode med kreditstramninger kan den uudnyttede margin hurtigt skrumpe ind. EØSU mener, at der bør foretages en nøje og forsigtig vurdering af det potentielle engagement, der knytter sig til uudnyttet kredit på kreditkort.

[E]ngagementer, der opstår som følge af uudnyttede kreditfaciliteter, [og] klassificeres som ikke-balanceførte poster med lav risiko

beløbsgrænse på kreditkort

potentielle engagement

5.   Securitisation

Securitisation

5.1   Den nye artikel 122 a forpligter udstederne, formidlerne og managerne til at påtage sig en forpligtelse over for den investerende bank til at bibeholde en væsentlig nettokapitalandel på ikke under 5 %, hvis den pågældende bank ikke har deltaget i indgåelsen af den oprindelige aftale, hvorved forpligtelserne opstod.

5.2   Reglen udspringer tydeligvis af de meget dårlige erfaringer fra USA med CDO'er (collateralized debt obligations) og er som sådan berettiget. Det bør dog bemærkes, at situationen ikke primært er opstået som følge af udstedernes insolvens, men på grund af den meget dårlige kvalitet af den realkredit CDO'erne var baseret på, der af en amerikansk myndighed er beskrevet som »sloppy mortgage lending and lax regulation«. Der er tale om et enkeltstående tilfælde, selv om det har vist sig at have verdensomspændende virkninger. Men det dårlige eksempel med CDO'erne kan ikke overføres til alle - eller næsten alle - securitisationer, da de bidrager til markedslikviditeten.

5.2.1   Ved at indføre en kreditrisiko for securitisation begrænser man bankernes virke. EØSU opfordrer til, at virkningerne af reglen vurderes nøje.

6.   Tilsynsordninger

Tilsynsordninger

| 6.1 | Den krise, som har ramt verdens finansielle markeder, har udstillet behovet for at revidere tilsynsstrukturer og –ordninger, således at de bliver i stand til at afværge systemiske kriser og gøre det muligt at reagere på krisesituationer. |
| --- | --- |

6.1

Den krise, som har ramt verdens finansielle markeder, har udstillet behovet for at revidere tilsynsstrukturer og –ordninger, således at de bliver i stand til at afværge systemiske kriser og gøre det muligt at reagere på krisesituationer.

| 6.2 | Reglerne om informationsudveksling og samarbejde er blevet revideret, og med artikel 42 a indføres ideen om »systemisk relevante afdelinger«, hvorved det anerkendes, at værtslandets interesser i særlige tilfælde går forud for hjemlandsreglen. Dette er af meget stor betydning, og EØSU bakker fuldt ud op herom. |
| --- | --- |

6.2

Reglerne om informationsudveksling og samarbejde er blevet revideret, og med artikel 42 a indføres ideen om »systemisk relevante afdelinger«, hvorved det anerkendes, at værtslandets interesser i særlige tilfælde går forud for hjemlandsreglen. Dette er af meget stor betydning, og EØSU bakker fuldt ud op herom.

informationsudveksling

samarbejde

systemisk relevante afdelinger

værtslandets interesser

går forud for hjemlandsreglen

| 6.3 | De nye regler indebærer i det væsentlige, at myndighederne i værtslandet om nødvendigt kan anmode myndighederne i hjemlandet eller de myndigheder, der fører det konsoliderede tilsyn, om at erklære den afdeling, der er beliggende på deres område, for en »relevant« afdeling, hvis den har en markedsandel på mere end 2 % eller i øvrigt på markant vis gør sig gældende på det nationale marked. Anmodningen skal indeholde en form for »konsekvensanalyse«, som foregriber en eventuel midlertidig indstilling eller ophør af transaktionerne i betalings-, clearing- eller reguleringssystemerne og konsekvenserne for det nationale marked af sådanne foranstaltninger. |
| --- | --- |

6.3

De nye regler indebærer i det væsentlige, at myndighederne i værtslandet om nødvendigt kan anmode myndighederne i hjemlandet eller de myndigheder, der fører det konsoliderede tilsyn, om at erklære den afdeling, der er beliggende på deres område, for en »relevant« afdeling, hvis den har en markedsandel på mere end 2 % eller i øvrigt på markant vis gør sig gældende på det nationale marked. Anmodningen skal indeholde en form for »konsekvensanalyse«, som foregriber en eventuel midlertidig indstilling eller ophør af transaktionerne i betalings-, clearing- eller reguleringssystemerne og konsekvenserne for det nationale marked af sådanne foranstaltninger.

anmode

konsekvensanalyse

| 6.4 | Der medgår en vis tid til den procedure, der fører til, at en afdeling kan erklæres som »relevant«. Det synes derfor nyttigt at fastlægge regler, der kan anvendes i reelle nødsituationer (artikel 130), således at der kan vedtages hasteforanstaltninger. De nyoprettede kollegier af tilsynsførende (artikel 131 a, se pkt. 6.5) og under alle omstændigheder det allerede eksisterende Europæiske Banktilsynsudvalg bør tillade forenklede procedurer med de nødvendige garantier. |
| --- | --- |

6.4

Der medgår en vis tid til den procedure, der fører til, at en afdeling kan erklæres som »relevant«. Det synes derfor nyttigt at fastlægge regler, der kan anvendes i reelle nødsituationer (artikel 130), således at der kan vedtages hasteforanstaltninger. De nyoprettede kollegier af tilsynsførende (artikel 131 a, se pkt. 6.5) og under alle omstændigheder det allerede eksisterende Europæiske Banktilsynsudvalg bør tillade forenklede procedurer med de nødvendige garantier.

regler, der kan anvendes i reelle nødsituationer

| 6.5 | De kollegier af tilsynsførende, som etableres af det konsoliderede tilsynsudvalg (artikel 131 a), og hvori myndighederne i de berørte medlemsstater deltager, er særligt hensigtsmæssige. De har først og fremmest til opgave at garantere en løbende og effektiv kontrol med de internationale koncerner (og forhåbentlig træffe hurtige forholdsregler i nødsituationer) ved hjælp af informationsudveksling og ved i fællesskab at fastlægge passende tilsynsprocedurer. EØSU glæder sig over denne beslutning og over alle de foreslåede tilsynsregler, som er i overensstemmelse med de tidligere nævnte programmer om større effektivitet og de ønsker, som Financial Services Forum har givet udtryk for. |
| --- | --- |

6.5

De kollegier af tilsynsførende, som etableres af det konsoliderede tilsynsudvalg (artikel 131 a), og hvori myndighederne i de berørte medlemsstater deltager, er særligt hensigtsmæssige. De har først og fremmest til opgave at garantere en løbende og effektiv kontrol med de internationale koncerner (og forhåbentlig træffe hurtige forholdsregler i nødsituationer) ved hjælp af informationsudveksling og ved i fællesskab at fastlægge passende tilsynsprocedurer. EØSU glæder sig over denne beslutning og over alle de foreslåede tilsynsregler, som er i overensstemmelse med de tidligere nævnte programmer om større effektivitet og de ønsker, som Financial Services Forum har givet udtryk for.

kollegier af tilsynsførende

Financial Services Forum

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/66 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/66

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet

KOM(2008) 640 endelig — 2008/0194 (COD)

2009/C 228/11

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. oktober 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Umberto BURANI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.–25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 178 stemmer for, 3 imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU bifalder i hovedtrækkene Kommissionens forslag, som først og fremmest går ud på at medtage direkte debiteringer blandt de transaktioner, som er omfattet af forordningen om grænseoverskridende betalinger. I princippet er dette initiativ i samklang med Kommissionens mål om, at grænseoverskridende betalinger inden for euroområdet skal betragtes og behandles som indenlandske betalinger. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder i hovedtrækkene Kommissionens forslag, som først og fremmest går ud på at medtage direkte debiteringer blandt de transaktioner, som er omfattet af forordningen om grænseoverskridende betalinger. I princippet er dette initiativ i samklang med Kommissionens mål om, at grænseoverskridende betalinger inden for euroområdet skal betragtes og behandles som indenlandske betalinger.

| 1.2 | Det må dog betænkes, at ekspeditionen af grænseoverskridende direkte debiteringer er dyrere end tilsvarende transaktioner på nationalt plan. EØSU anmoder derfor Kommissionen om, at den i gennemsigtighedens navn gør rede for indholdet, fremgangsmåden og kilderne til de undersøgelser, hvorefter den er nået frem til en anden konklusion. For at kunne træffe fornuftige beslutninger, må man kende alle facts. |
| --- | --- |

1.2

Det må dog betænkes, at ekspeditionen af grænseoverskridende direkte debiteringer er dyrere end tilsvarende transaktioner på nationalt plan. EØSU anmoder derfor Kommissionen om, at den i gennemsigtighedens navn gør rede for indholdet, fremgangsmåden og kilderne til de undersøgelser, hvorefter den er nået frem til en anden konklusion. For at kunne træffe fornuftige beslutninger, må man kende alle facts.

| 1.3 | Under alle omstændigheder må man huske på, at hvis forordningen – som foreslået – skal træde i kraft den 1. november 2009, er der ikke meget tid til at udarbejde økonomiske planer, som alligevel ikke vil være mulige uden en vis juridisk sikkerhed omkring det multilaterale interbankgebyr (»Multilateral Interchange Fee« - MIF). |
| --- | --- |

1.3

Under alle omstændigheder må man huske på, at hvis forordningen – som foreslået – skal træde i kraft den 1. november 2009, er der ikke meget tid til at udarbejde økonomiske planer, som alligevel ikke vil være mulige uden en vis juridisk sikkerhed omkring det multilaterale interbankgebyr (»Multilateral Interchange Fee« - MIF).

| 1.4 | Forslaget stiller også to krav til medlemsstaterne: for det første skal de udnævne en myndighed, som er ansvarlig for betalingssystemerne, hvis en sådan ikke allerede findes, og for det andet skal de fastlægge passende klageprocedurer. EØSU mener, at de fleste lande for længst har oprettet sådanne instanser, men hvis dette ikke skulle være tilfældet, advarer det mod at oprette nye instanser med funktioner, som helt eller delvis overlapper allerede eksisterende instansers ansvarsområde. |
| --- | --- |

1.4

Forslaget stiller også to krav til medlemsstaterne: for det første skal de udnævne en myndighed, som er ansvarlig for betalingssystemerne, hvis en sådan ikke allerede findes, og for det andet skal de fastlægge passende klageprocedurer. EØSU mener, at de fleste lande for længst har oprettet sådanne instanser, men hvis dette ikke skulle være tilfældet, advarer det mod at oprette nye instanser med funktioner, som helt eller delvis overlapper allerede eksisterende instansers ansvarsområde.

| 1.5 | Endeligt kræves det, at medlemsstaterne fastsætter sanktioner, som skal være »effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning«, for manglende overholdelse eller overtrædelse af forordningen. EØSU er enigt, men bemærker, at en sammenlignende undersøgelse af de foranstaltninger, der er truffet i de forskellige lande, vil gøre det klart, hvilken betydning de enkelte medlemsstater tillægger forordningen. |
| --- | --- |

1.5

Endeligt kræves det, at medlemsstaterne fastsætter sanktioner, som skal være »effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning«, for manglende overholdelse eller overtrædelse af forordningen. EØSU er enigt, men bemærker, at en sammenlignende undersøgelse af de foranstaltninger, der er truffet i de forskellige lande, vil gøre det klart, hvilken betydning de enkelte medlemsstater tillægger forordningen.

| 1.6 | Forordningen gælder kun for de lande, som er med i Den Monetære Union. Landene uden for eurozonen har muligheden for at lade den gælde for deres egen valuta. Den kendsgerning, at ingen lande har benyttet sig af denne mulighed, burde opfattes som et fingerpeg om den nytteværdi, som de forskellige lande tillægger sådanne initiativer. |
| --- | --- |

1.6

Forordningen gælder kun for de lande, som er med i Den Monetære Union. Landene uden for eurozonen har muligheden for at lade den gælde for deres egen valuta. Den kendsgerning, at ingen lande har benyttet sig af denne mulighed, burde opfattes som et fingerpeg om den nytteværdi, som de forskellige lande tillægger sådanne initiativer.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Forordning (EF) nr. 2560/2001 om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet trådte i kraft den 31. december 2001. Den foreskriver, at omkostningen ved en grænseoverskridende betaling i en hvilken som helst medlemsstat skal være den samme som ved en tilsvarende indenlandsk betaling. Forordningen omfatter pengeoverførsler, elektroniske betalinger, kortbetalinger af en hvilken som helst art og kontanthævninger fra betalingsautomater. Kommissionens forslag udvider fra og med den 1. november 2009 forordningens anvendelsesområde til direkte debiteringer, forbedrer systemet for håndtering af klager og forenkler indberetningsforpligtelserne angående betalingsbalancestatistikken. |
| --- | --- |

2.1

Forordning (EF) nr. 2560/2001 om grænseoverskridende betalinger i Fællesskabet trådte i kraft den 31. december 2001. Den foreskriver, at omkostningen ved en grænseoverskridende betaling i en hvilken som helst medlemsstat skal være den samme som ved en tilsvarende indenlandsk betaling. Forordningen omfatter pengeoverførsler, elektroniske betalinger, kortbetalinger af en hvilken som helst art og kontanthævninger fra betalingsautomater. Kommissionens forslag udvider fra og med den 1. november 2009 forordningens anvendelsesområde til direkte debiteringer, forbedrer systemet for håndtering af klager og forenkler indberetningsforpligtelserne angående betalingsbalancestatistikken.

| 2.2 | Det er Kommissionens mål at skabe et mere velfungerende indre marked for betalingstjenester i euro, hvor indenlandske og udenlandske betalinger er underkastet samme regler med deraf følgende besparelser og fordele for såvel forbrugerne som den europæiske økonomi generelt. Man bør være særligt opmærksom på spørgsmålet om bilæggelse af tvister for at komme forbrugerorganisationernes kritik i møde, mens den statistiske indberetning påfører kreditinstitutterne store administrative byrder og omkostninger. |
| --- | --- |

2.2

Det er Kommissionens mål at skabe et mere velfungerende indre marked for betalingstjenester i euro, hvor indenlandske og udenlandske betalinger er underkastet samme regler med deraf følgende besparelser og fordele for såvel forbrugerne som den europæiske økonomi generelt. Man bør være særligt opmærksom på spørgsmålet om bilæggelse af tvister for at komme forbrugerorganisationernes kritik i møde, mens den statistiske indberetning påfører kreditinstitutterne store administrative byrder og omkostninger.

| 2.3 | EØSU værdsætter Kommissionens initiativ, som det i hovedtrækkene tilslutter sig, og det fremsætter enkelte bemærkninger og forslag for at bidrage konstruktivt til den igangværende debat. |
| --- | --- |

2.3

EØSU værdsætter Kommissionens initiativ, som det i hovedtrækkene tilslutter sig, og det fremsætter enkelte bemærkninger og forslag for at bidrage konstruktivt til den igangværende debat.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 3.1 | Efter flere års pres fra Kommissionens side har den europæiske banksektor opbygget en EU-dækkende betalingsinfrastruktur, der nu fungerer tilfredsstillende såvel ud fra et teknisk-organisatorisk synspunkt som mht. udligningen af gebyrerne for henholdsvis internationale og indenlandske betalinger. Ifølge Kommissionen kan »denne forordning .... derfor anses for at udgøre startskuddet til SEPA«. |
| --- | --- |

3.1

Efter flere års pres fra Kommissionens side har den europæiske banksektor opbygget en EU-dækkende betalingsinfrastruktur, der nu fungerer tilfredsstillende såvel ud fra et teknisk-organisatorisk synspunkt som mht. udligningen af gebyrerne for henholdsvis internationale og indenlandske betalinger. Ifølge Kommissionen kan »denne forordning .... derfor anses for at udgøre startskuddet til SEPA«.

| 3.2 | Man kan kun være tilfreds med de opnåede resultater. Der hersker dog stadig grundlæggende tvivl om deres overensstemmelse med hovedprincipperne for det indre marked. For det første har SEPA til formål at løse problemet med betalinger i euro. De lande, som ikke er med i euro-området har ingen glæde heraf, undtagen når det gælder betalinger i den fælles valuta. Efter udvidelsen må man i dag sige, at SEPA dækker hovedparten af transaktioner mellem EU-landene: det er et indre marked i flere hastigheder. |
| --- | --- |

3.2

Man kan kun være tilfreds med de opnåede resultater. Der hersker dog stadig grundlæggende tvivl om deres overensstemmelse med hovedprincipperne for det indre marked. For det første har SEPA til formål at løse problemet med betalinger i euro. De lande, som ikke er med i euro-området har ingen glæde heraf, undtagen når det gælder betalinger i den fælles valuta. Efter udvidelsen må man i dag sige, at SEPA dækker hovedparten af transaktioner mellem EU-landene: det er et indre marked i flere hastigheder.

overensstemmelse med hovedprincipperne for det indre marked

betalinger i euro

hovedparten af transaktioner

| 3.3 | For det andet må man huske på, at de lige vilkår for indenlandske og grænseoverskridende betalinger kun gælder på landebasis. Forskellene fra land til land findes stadig og i visse tilfælde er de ret store. Men forskellene mellem landene i euro-området samlet set og landene udenfor er endnu større. Den nuværende forordning fastsætter, at landene uden for euro-området frit kan vælge at anvende den: en bestemmelse, som hidtil ikke har vundet særlig stor tilslutning. Det må konkluderes, at man endnu er langt fra en passende konvergens mellem priserne internt i EU. |
| --- | --- |

3.3

For det andet må man huske på, at de lige vilkår for indenlandske og grænseoverskridende betalinger kun gælder på landebasis. Forskellene fra land til land findes stadig og i visse tilfælde er de ret store. Men forskellene mellem landene i euro-området samlet set og landene udenfor er endnu større. Den nuværende forordning fastsætter, at landene uden for euro-området frit kan vælge at anvende den: en bestemmelse, som hidtil ikke har vundet særlig stor tilslutning. Det må konkluderes, at man endnu er langt fra en passende konvergens mellem priserne internt i EU.

lige vilkår

kun gælder på landebasis

endnu er langt fra en passende konvergens mellem priserne internt i EU

| 3.4 | Priskonvergens skal dog ikke forstås således, at der kan opnås fuldstændig ensartethed. Der kunne dog gøres fremskridt hvad angår gennemsigtighed og forbrugertilfredshed, hvis der i hvert enkelt land blev foretaget en grundig komparativ analyse af omkostningerne: der er enorme forskelle mht. infrastrukturomkostninger, skattebyrder og sociale bidrag, procedurer og den relative vægt af de indenlandske og grænseoverskridende betalinger. En sådan analyse vil også kunne give nyttige fingerpeg om det fornuftige i at lade forordningen omfatte alle grænseoverskridende elektroniske betalingstjenester. |
| --- | --- |

3.4

Priskonvergens skal dog ikke forstås således, at der kan opnås fuldstændig ensartethed. Der kunne dog gøres fremskridt hvad angår gennemsigtighed og forbrugertilfredshed, hvis der i hvert enkelt land blev foretaget en grundig komparativ analyse af omkostningerne: der er enorme forskelle mht. infrastrukturomkostninger, skattebyrder og sociale bidrag, procedurer og den relative vægt af de indenlandske og grænseoverskridende betalinger. En sådan analyse vil også kunne give nyttige fingerpeg om det fornuftige i at lade forordningen omfatte alle grænseoverskridende elektroniske betalingstjenester.

komparativ analyse af omkostningerne

alle

4.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

4.1   I henhold til artikel 1, stk. 3, finder forordningen ikke anvendelse på betalinger, som sker mellem udbydere af betalingstjenester for disses regning. Denne undtagelse bør også gælde for tjenester, der ydes for andre udbydere af betalingstjenester. Kommissionen forsikrer, at bestemmelserne skal opfattes således. I så fald foreslår EØSU en mere eksplicit formulering og påpeger, at det faktisk ville være ulogisk, hvis retten til fri levering af tjenester direkte mellem erhvervsmæssige aktører ikke skal gælde for andre betalingstjenesteudbydere, som benytter sig af lige så professionelle formidlere.

for disses regning

andre udbydere af betalingstjenester

4.2   Artikel 2, stk. 1, præciserer, at forordningen kun vedrører elektroniske betalingsmidler: følgelig er papirbaserede betalingsmidler såsom checks og veksler udelukket fra dens anvendelsesområde. EØSU kan kun være enigt heri, men påpeger, at de store forskelle mellem de gebyrer, der opkræves i de forskellige lande for disse betalingsmidler – som nu er på vej ud – ikke kan forklares alene ud fra omkostningerne. Man skulle tro, at de høje gebyrer i visse lande ikke alene skal dække omkostningerne, men også har til formål at afskrække folk fra at bruge papirbaserede betalingsmidler i vor elektroniske tidsalder, hvilket EØSU tilslutter sig.

elektroniske betalingsmidler

afskrække

4.2.1   Artikel 2 burde endvidere i et særligt stk. afklare begrebet »elektroniske betalingstransaktioner«, der nævnes i stk. 1. I betragtning af omkostningerne ved blandede teknikker og i samklang med almindelig praksis bør det nye stk. udtrykkeligt fastsætte, at elektroniske betalingstransaktioner ikke må kombineres med papirbaserede procedurer.

elektroniske betalingstransaktioner ikke må kombineres med papirbaserede procedurer

4.3   Artikel 1, stk. 2, indeholder noget nyt: anvendelsen af forordningen på alle grænseoverskridende betalinger op til 50 000 EUR gælder for alle elektroniske betalingsmidler, inkl. direkte debiteringer. Hvad angår sidstnævnte instrument har EØSU dog visse betænkeligheder.

alle elektroniske betalingsmidler, inkl. direkte debiteringer

4.3.1   Direkte debitering inden for SEPA-systemet adskiller sig fra de enkelte nationale ordninger og er mere kompliceret og sofistikeret. En sænkning af prisen for en direkte international debitering til niveauet for nationale debiteringer kan undergrave princippet om, at et produkt eller en tjeneste ikke må sælges under kostprisen. Hertil kommer, at systemet for direkte debiteringer – som benyttes af virksomheder, men ikke af almindelige forbrugere – ofte er en tjeneste, som kreditinstitutterne tilbyder deres egne kunder på særligt gunstige vilkår: prisen for nationale transaktioner fastsættes efter princippet om omkostningsdækning med en minimal fortjenstmargen, men den vil ikke kunne dække de højere omkostninger ved internationale transaktioner. EØSU foreslår, at de direkte debiteringer foreløbigt undtages fra forordningen, indtil der foreligger en uafhængig ekspertundersøgelse, som påviser, at der ikke er fare for pris- eller konkurrenceforvridning.

de direkte debiteringer foreløbigt undtages fra forordningen

4.3.2   Under alle omstændigheder bør Kommissionen af hensyn til det grundlæggende gennemsigtighedsprincip offentliggøre sin undersøgelse, især hvad angår omkostningerne ved nationale og internationale transaktioner, og klart angive, hvilke kilder oplysningerne stammer fra og efter hvilken metode de er indsamlet og bearbejdet. I mangel af sådanne facts risikerer en hvilken som helst stillingtagen at være forudindtaget og uafbalanceret.

4.3.3   Som en sidste bemærkning henleder EØSU opmærksomheden på, at den nye forordning skal træde i kraft den 1. november 2009: denne frist er muligvis for kort til, at der kan udformes økonomiske planer på mellemlang og lang sigt. En afgørende forudsætning for sådanne planer er, at der foreligger juridisk sikkerhed omkring det multilaterale interbankgebyr (»Multilateral Interchange Fee« - MIF).

4.4   Artikel 3 bekræfter den nuværende forordnings princip om, at gebyrer for grænseoverskridende betalinger, skal være de samme som de gebyrer, som samme udbyder af betalingstjenester opkræver for tilsvarende indenlandske betalinger. Denne bestemmelse fra 2001 ser ud til at blive overholdt i tilfredsstillende grad, men en undersøgelse i marken ville vise, at der i mange lande er alvorlige skævheder mellem gebyrerne for betalinger i henholdsvis euro og andre valutaer: Det er en diskrimination over for borgerne uden for euro-området.

grænseoverskridende betalinger, skal være de samme som de gebyrer, som samme udbyder af betalingstjenester opkræver

i mange lande er alvorlige skævheder mellem gebyrerne for betalinger i henholdsvis euro og andre valutaer

4.5   Artikel 5 introducerer en vigtig nyhed: ophævelsen med virkning fra den 1. januar 2010 af forpligtelsen til at indberette betalinger på op til 50 000 euro og ophævelsen af den generelle indberetningspligt med virkning fra den 1. januar 2012. Denne forpligtelse, som havde til formål at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for betalingsbalancestatistikken, har givet besvær og medført omkostninger. Medlemsstaterne kan indsamle disse data ad anden vej. EØSU tilslutter sig fuldt ud denne bestemmelse.

indberette betalinger

4.6   I henhold til artikel 6 skal medlemsstaterne udnævne myndigheder, som bærer ansvaret for at sikre, at forordningen overholdes: denne bestemmelse fandtes i forvejen og ser generelt ud til at være blevet overholdt. Vigtigere er bestemmelsen i artikel 7, hvorefter medlemsstaterne skal fastlægge procedurer for behandling af klager og udenretslig bilæggelse af tvister med passende oplysning af offentligheden. Disse funktioner kan varetages af nye instanser, der oprettes til formålet, eller af allerede eksisterende instanser. EØSU er enigt heri, men kun for de landes vedkommende, som endnu ikke har sådanne instanser. Det advarer dog mod at oprette nye instanser med funktioner, som overlapper allerede eksisterende instansers ansvarsområde. Under alle omstændigheder vides der kun lidt om disse instansers funktion og især om antallet, arten og udfaldet af de behandlede sager. Manglen på fuldstændige og gennemsigtige oplysninger gør det vanskeligt at foretage en seriøs gennemgang af overtrædelsernes art og reelle omfang.

procedurer for behandling af klager

seriøs gennemgang af overtrædelsernes art og reelle omfang

4.7   Artikel 10 kræver af medlemsstaterne, at de fastsætter sanktioner, som skal være »effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning«, for manglende overholdelse af forordningen, og disse sanktionsbestemmelser skal anmeldes til Kommissionen. Ligesom i ovennævnte tilfælde bør de berørte parter også her have passende information for i det mindste at kunne vurdere, hvor stor betydning de enkelte medlemsstater tillægger overholdelsen af forordningen.

effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning

passende information

vurdere, hvor stor betydning de enkelte medlemsstater tillægger overholdelsen af forordningen

4.8   Artikel 11 giver medlemsstater uden for euro-området mulighed for at udvide forordningens anvendelsesområde til deres valuta. En sådan tilslutning ville sætte en stopper for de problemer og den diskrimination, som EØSU har påpeget i punkt 4.6. For indeværende ser det dog ud til, at flere medlemsstater har indtaget en ret lunken for ikke at sige afvisende holdning til dette forslag. EØSU afstår fra at kommentere dette, men opfordrer Kommissionen til alvorligt at overveje, hvor populære visse løsninger egentlig er.

mulighed for at udvide forordningens anvendelsesområde til deres valuta

4.9   Forordningen skal træde i kraft den 1. november 2009. Kommissionen skal fremlægge en rapport om anvendelsen af IBAN- og BIC-koderne senest den 31. december 2012 og en rapport om anvendelsen af forordningen senest den 31. december 2015. EØSU har ingen bemærkninger hertil, men henviser blot til punkt 4.6 og 4.7, hvori det kræver en mere fyldestgørende information af de berørte parter.

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/69 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/69

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Fællesskabets deltagelse i et europæisk program for metrologisk forskning, der gennemføres af flere medlemsstater

KOM(2008) 814 endelig – 2008/0230 (COD)

2009/C 228/12

Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. januar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 169 og 172, stk. 2, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Fællesskabets deltagelse i et europæisk program for metrologisk forskning, der iværksættes af flere medlemsstater.«

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste den 13. januar 2009 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 452. plenarforsamling den 25. marts 2009 at overdrage det forberedende arbejde til Antonello PEZZINI som hovedordfører og vedtog enstemmigt følgende udtalelse:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU mener, at forslagets målsætninger er væsentlige, og opfordrer Kommissionen til at stile mod et fælles måleteknisk system, som går videre end national forskning og nationale resultater, med det sigte at opnå en bredt anerkendt europæisk merværdi. |
| --- | --- |

1.1

EØSU mener, at forslagets målsætninger er væsentlige, og opfordrer Kommissionen til at stile mod et fælles måleteknisk system, som går videre end national forskning og nationale resultater, med det sigte at opnå en bredt anerkendt europæisk merværdi.

| 1.2 | Efter EØSU's mening er det endelige mål at nå frem til en fælles international fremgangsmåde, hvor EU's røst ikke har for lille vægt, men kan fremme standarder, der passer til materialer, produkter og processer, der er udviklet i Europa, og som falder i tråd med EU's industrielle og kommercielle interesser. |
| --- | --- |

1.2

Efter EØSU's mening er det endelige mål at nå frem til en fælles international fremgangsmåde, hvor EU's røst ikke har for lille vægt, men kan fremme standarder, der passer til materialer, produkter og processer, der er udviklet i Europa, og som falder i tråd med EU's industrielle og kommercielle interesser.

| 1.3 | EØSU mener, at i den nuværende globaliserede økonomiske og sociale sammenhæng kan en europæisk metrologisk struktur, der opnår fremragende resultater, kun være til gavn for EU's økonomi. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at i den nuværende globaliserede økonomiske og sociale sammenhæng kan en europæisk metrologisk struktur, der opnår fremragende resultater, kun være til gavn for EU's økonomi.

| 1.4 | Efter EØSU's mening bør de europæiske forskersamfund i stigende grad inddrages i udarbejdelsen af moderne systemer, som gør det muligt at anvende metrologi i forbindelse med nye landvindinger inden for fysik, kemi, biologi, miljøvidenskab, CO2-aftryk, nanoteknologi, fødevarer, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. |
| --- | --- |

1.4

Efter EØSU's mening bør de europæiske forskersamfund i stigende grad inddrages i udarbejdelsen af moderne systemer, som gør det muligt at anvende metrologi i forbindelse med nye landvindinger inden for fysik, kemi, biologi, miljøvidenskab, CO2-aftryk, nanoteknologi, fødevarer, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

| 1.5 | Udvalget mener, at det for at opnå de ønskede og ønskelige resultater er nødvendigt at arbejde resolut hen imod en større inddragelse af industrien, handelssektoren og den offentlige sektor i udviklingen af europæisk metrologisk forskning (EMR) med henblik på at fremlægge de nye standarder i international sammenhæng. |
| --- | --- |

1.5

Udvalget mener, at det for at opnå de ønskede og ønskelige resultater er nødvendigt at arbejde resolut hen imod en større inddragelse af industrien, handelssektoren og den offentlige sektor i udviklingen af europæisk metrologisk forskning (EMR) med henblik på at fremlægge de nye standarder i international sammenhæng.

| 1.6 | Det er efter EØSU's mening især vigtigt, at den metrologiske forskning ikke fremstår som værende isoleret og selvtilstrækkelig. |
| --- | --- |

1.6

Det er efter EØSU's mening især vigtigt, at den metrologiske forskning ikke fremstår som værende isoleret og selvtilstrækkelig.

| 1.7 | Regulering og standardisering udtrykkes i målbare størrelser, som er baseret på internationalt accepteret, anvendt metrologi. EØSU foreslår derfor, at man ud over akkrediteringsorganerne også helt fra begyndelsen inddrager de europæiske standardiseringsorganer (CEN, CENELEC og ETSI) og de nationale organer i udarbejdelsen af nye systemer. |
| --- | --- |

1.7

Regulering og standardisering udtrykkes i målbare størrelser, som er baseret på internationalt accepteret, anvendt metrologi. EØSU foreslår derfor, at man ud over akkrediteringsorganerne også helt fra begyndelsen inddrager de europæiske standardiseringsorganer (CEN, CENELEC og ETSI) og de nationale organer i udarbejdelsen af nye systemer.

| 1.8 | EØSU opfordrer til, at der sættes alt ind på at opnå tæt en integration i europæisk metrologisk forskning mellem:






  — | forskerkredsene, |
| --- | --- | --- |

1.8

EØSU opfordrer til, at der sættes alt ind på at opnå tæt en integration i europæisk metrologisk forskning mellem:

—

forskerkredsene,

| — | erhvervslivet, |
| --- | --- |

—

erhvervslivet,

| — | universiteterne, forskningsinstitutterne og de højere uddannelsesinstitutioner, |
| --- | --- |

—

universiteterne, forskningsinstitutterne og de højere uddannelsesinstitutioner,

| — | resultaterne fra teknologiplatformene, |
| --- | --- |

—

resultaterne fra teknologiplatformene,

| — | og det organiserede civilsamfund, |
| --- | --- |

—

og det organiserede civilsamfund,

da det mener, at man kun ved at udelukke enhver mulighed for opsplitning kan opnå internationalt anerkendte resultater på EU-plan.

| 1.9 | Udvalget anerkender værdien af Kommissionens forslag, der sigter mod at støtte EMRP-initiativet (1) (det europæiske program for metrologisk forskning) ved at skabe et højt niveau af »fællesskabsbasering«, hvad angår både






  — | fælles programmering og accept af EU-reglerne for deltagelse, som er fastlagt i det syvende rammeprogram; |
| --- | --- | --- |

1.9

Udvalget anerkender værdien af Kommissionens forslag, der sigter mod at støtte EMRP-initiativet (1) (det europæiske program for metrologisk forskning) ved at skabe et højt niveau af »fællesskabsbasering«, hvad angår både

1

—

fælles programmering og accept af EU-reglerne for deltagelse, som er fastlagt i det syvende rammeprogram;

| — | anslået ressourceallokering, som omfatter mere end blot nationale bidrag. |
| --- | --- |

—

anslået ressourceallokering, som omfatter mere end blot nationale bidrag.

| 1.10 | Efter EØSU's mening er der behov for en bedre definition af forvaltningsmodellen. Det er indlysende, at en uklar forvaltningsmodel kan have betydning for, hvordan forskningen skrider frem og de ønskede resultater. |
| --- | --- |

1.10

Efter EØSU's mening er der behov for en bedre definition af forvaltningsmodellen. Det er indlysende, at en uklar forvaltningsmodel kan have betydning for, hvordan forskningen skrider frem og de ønskede resultater.

| 1.11 | EØSU gentager i den forbindelse, at der er behov for en større inddragelse af de aktører, der direkte berøres af de metrologiske forskningsresultater, i prioriteringen, udarbejdelsen og evalueringen af de forslagsindkaldelser, der skal offentliggøres via CORDIS og EU-Tidende (EUT), med det sigte at indhente forslag, der inddrager virksomheder, universiteter, forskningscentre og uddannelsesinstitutioner i såvel overvågningen som kontrollen af programmerne og de finansierede projekter. |
| --- | --- |

1.11

EØSU gentager i den forbindelse, at der er behov for en større inddragelse af de aktører, der direkte berøres af de metrologiske forskningsresultater, i prioriteringen, udarbejdelsen og evalueringen af de forslagsindkaldelser, der skal offentliggøres via CORDIS og EU-Tidende (EUT), med det sigte at indhente forslag, der inddrager virksomheder, universiteter, forskningscentre og uddannelsesinstitutioner i såvel overvågningen som kontrollen af programmerne og de finansierede projekter.

| 1.12 | Efter EØSU's mening bør EMRP-forskningsrådet gives beføjelser til ved hjælp af bindende udtalelser til EMRP-udvalget at styre, hvilke typer forskning der skal finansieres, det årlige arbejdsprogram og valget af den gruppe af uafhængige eksperter, der skal vurdere forslagene. En observatør fra Kommissionen bør følge arbejdet i vurderingspanelet, ligesom det er tilfældet i forbindelse med det syvende rammeprogram. |
| --- | --- |

1.12

Efter EØSU's mening bør EMRP-forskningsrådet gives beføjelser til ved hjælp af bindende udtalelser til EMRP-udvalget at styre, hvilke typer forskning der skal finansieres, det årlige arbejdsprogram og valget af den gruppe af uafhængige eksperter, der skal vurdere forslagene. En observatør fra Kommissionen bør følge arbejdet i vurderingspanelet, ligesom det er tilfældet i forbindelse med det syvende rammeprogram.

| 1.13 | Set med EØSU's øjne bør de foreløbige forslag til det kommende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling for 2014-2020 indeholde et egentligt, fast fællesskabsprogram, koordineret og forvaltet af Kommissionen, som skal være baseret på en løbende dialog med de berørte interessenter, og som især skal tage hensyn til erhvervslivets, universiteternes og standardiseringsorganernes behov, men også tilgodese internationale aspekter af metrologisk forskning, navnlig i forbindelserne til de internationale organer som f.eks. ISO, OECD og andre referenceorganer som IUPAC (2). |
| --- | --- |

1.13

Set med EØSU's øjne bør de foreløbige forslag til det kommende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling for 2014-2020 indeholde et egentligt, fast fællesskabsprogram, koordineret og forvaltet af Kommissionen, som skal være baseret på en løbende dialog med de berørte interessenter, og som især skal tage hensyn til erhvervslivets, universiteternes og standardiseringsorganernes behov, men også tilgodese internationale aspekter af metrologisk forskning, navnlig i forbindelserne til de internationale organer som f.eks. ISO, OECD og andre referenceorganer som IUPAC (2).

2

2.   Indledning

Indledning

2.1   Den stigende globalisering af den industrielle produktion, leveringen af tjenesteydelser og handlen gør det nødvendigt at minimere de tekniske hindringer, som kan ligge i vejen for samhandlen. Som grundlag for denne proces ligger der et alment accepteret, pålideligt målesystem.

2.2   Et stigende antal regler, navnlig på områder som:

| — | forskning, |
| --- | --- |

—

forskning,

| — | fødevaremærkning, |
| --- | --- |

—

fødevaremærkning,

| — | sundhedssystemer, |
| --- | --- |

—

sundhedssystemer,

| — | miljø, |
| --- | --- |

—

miljø,

| — | bioteknologi, |
| --- | --- |

—

bioteknologi,

| — | nanoteknologi og avancerede materialer, |
| --- | --- |

—

nanoteknologi og avancerede materialer,

| — | energi, |
| --- | --- |

—

energi,

| — | transport, telekommunikation og sikkerhedssystemer, |
| --- | --- |

—

transport, telekommunikation og sikkerhedssystemer,

gør det nødvendigt at indføre internationalt anerkendte systemer for sporbarhed og sammenlignelighed.

2.3   Metrologisk forskning er i høj grad i offentlighedens interesse og er en af de vigtigste aktiviteter til støtte for myndighedernes regulering og standardisering.

2.3.1   Europæisk måleinfrastruktur hviler på europæiske organisationer som f.eks. Den Europæiske Akkrediteringsorganisation (EA), Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), det europæiske metrologinetværk EUROMET (European Collaboration in Measurement Standards) (3), som nu har fået tilslutning af EUROMET (European Association of National Metrology Institutes), og Institut for Referencematerialer og -målinger under Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) i Geel i samarbejde med Det Internationale Bureau for Måling og Vægt (BIPM).

3

2.4   Ifølge BIPM vil udviklingen af tværfaglige områder som f.eks. nanoteknologi, avancerede materialer og materialeegenskaber snart kræve en række normer for de nye målenormaler inden for fysik og kemi (4).

4

2.5   I Europa kræver bæredygtig konkurrenceevne og innovation, at der på alle områder findes præcise målinger og prøvninger, som har sporbare resultater, for på længere sigt at kunne opstille standarder for målenormaler i overensstemmelse med det internationale enhedssystem, SI-systemet.

2.6   Europæisk metrologisk forskning gennemføres inden for rammerne af de nationale programmer for metrologisk forskning og i forbindelse med projekter under ERA-NET, der indgår i det sjette rammeprogram, og under ERA-NET Plus, som indgår i det syvende rammeprogram. Følgende er ligeledes udviklet inden for rammeprogrammerne: iMERA-projektet (Implementing Metrology in the European Research Area (5)), iMERAPlus-projektet (6), som var den første fase i det europæiske program for metrologisk forskning, Det Fælles Forskningscenters arbejde (7), og det foreliggende forslag om et europæisk program for metrologisk forskning »med variabel geometri«.

5

6

7

2.7   I USA er der fra føderalt hold til 2009 afsat 634 mio. USD til forskningsprogrammerne under det nationale institut for standarder og teknologi (NIST, National Institute of Standards and Technology).

(NIST, National Institute of Standards and Technology)

2.8   På denne baggrund finder udvalget det vigtigt at øge bevillingerne til den europæiske metrologiske forskning og samle forskningskapaciteten i hhv. medlemsstaterne og Det Fælles Forskningscenter med det sigte at skabe en større, international kritisk masse og dermed undgå dobbelt arbejde og ressourcespild, men opnå klart bedre resultater end, hvad der kan nås gennem ERA-NET Plus-koordinering under det syvende rammeprogram 2007-2013.

2.9   Flere studier (8) peger på, at den metrologiske forskning i den nærmeste fremtid vil få stor betydning, og EØSU mener derfor, at dette forskningsområde bør være en tematisk prioritet i det kommende rammeprogram for 2014-2020, at det bør gives permanent EU-struktur og status, og at der bør foregå en løbende, koordineret integration af nationale initiativer.

8

3.   Programforslaget baseret på artikel 169

Programforslaget baseret på artikel 169

| 3.1 | Formålet med dette forslag, der er baseret på EF-traktatens artikel 169, er at oprette et europæisk program for metrologisk forskning (EMRP), der omfatter 22 nationale programmer for metrologisk forskning og dermed forbedre effektiviteten og virkningen af offentlig metrologisk forskning. |
| --- | --- |

3.1

Formålet med dette forslag, der er baseret på EF-traktatens artikel 169, er at oprette et europæisk program for metrologisk forskning (EMRP), der omfatter 22 nationale programmer for metrologisk forskning og dermed forbedre effektiviteten og virkningen af offentlig metrologisk forskning.

| 3.2 | Det anføres, at målet bl.a. er at bidrage til at strukturere det europæiske forskningsrum gennem bedre koordination af de nationale programmer for bedre at kunne håndtere nogle af Europas fælles udfordringer, og samtidig fjerne barriererne mellem de nationale programmer. |
| --- | --- |

3.2

Det anføres, at målet bl.a. er at bidrage til at strukturere det europæiske forskningsrum gennem bedre koordination af de nationale programmer for bedre at kunne håndtere nogle af Europas fælles udfordringer, og samtidig fjerne barriererne mellem de nationale programmer.

| 3.3 | Ifølge Kommissionen sigter EMRP mod at integrere de nationale programmer fra 22 deltagerlande i ét fælles program med det formål:






  — | navnlig at understøtte målsætningerne for de europæiske målesystemer, |
| --- | --- | --- |

3.3

Ifølge Kommissionen sigter EMRP mod at integrere de nationale programmer fra 22 deltagerlande i ét fælles program med det formål:

—

navnlig at understøtte målsætningerne for de europæiske målesystemer,

| — | at fremme udviklingen, valideringen og anvendelsen af nye måleteknikker, |
| --- | --- |

—

at fremme udviklingen, valideringen og anvendelsen af nye måleteknikker,

| — | og at støtte udviklingen og anvendelsen af direktiver og forordninger. |
| --- | --- |

—

og at støtte udviklingen og anvendelsen af direktiver og forordninger.

| 3.4 | Den foreslåede forvaltningsmodel er udarbejdet på grundlag af erfaringer fra det første artikel 169-initiativ, der blev gennemført under det sjette rammeprogram, nemlig EDCTP (9). |
| --- | --- |

3.4

Den foreslåede forvaltningsmodel er udarbejdet på grundlag af erfaringer fra det første artikel 169-initiativ, der blev gennemført under det sjette rammeprogram, nemlig EDCTP (9).

forvaltningsmodel

9

| 3.5 | EMRP-initiativet kræver en bevilling på 400 mio. EUR, hvoraf de 200 mio. EUR skal dækkes i form af nationale bidrag fra deltagerlandene i perioden 2009-2020, og de resterende 200 mio. forventes dækket i form af EU-støtte. |
| --- | --- |

3.5

EMRP-initiativet kræver en bevilling på 400 mio. EUR, hvoraf de 200 mio. EUR skal dækkes i form af nationale bidrag fra deltagerlandene i perioden 2009-2020, og de resterende 200 mio. forventes dækket i form af EU-støtte.

| 3.6 | Koordineringen af initiativet skal varetages af den europæiske sammenslutning af nationale metrologiinstitutter, EURAMET, der blev etableret i 2007 under tysk lov som en almennyttig organisation med kontor i Braunschweig i Niedersachsen og fungerer som den europæiske regionale metrologiorganisation og forvaltningsorgan for EMRP. |
| --- | --- |

3.6

Koordineringen af initiativet skal varetages af den europæiske sammenslutning af nationale metrologiinstitutter, EURAMET, der blev etableret i 2007 under tysk lov som en almennyttig organisation med kontor i Braunschweig i Niedersachsen og fungerer som den europæiske regionale metrologiorganisation og forvaltningsorgan for EMRP.

4.   EØSU’s bemærkninger

EØSU’s bemærkninger

4.1   EØSU bifalder forslagets vigtigste målsætninger og de heri nævnte metoder, og understreger, at målsætningerne skal føre til:

| — | ekspertise inden for metrologistrukturen, |
| --- | --- |

—

ekspertise inden for metrologistrukturen,

| — | åbne og konkurrerende, fælles forskningsprojekter, |
| --- | --- |

—

åbne og konkurrerende, fælles forskningsprojekter,

| — | øget deltagelse af forskersamfundet via kompetenceopbygning, |
| --- | --- |

—

øget deltagelse af forskersamfundet via kompetenceopbygning,

| — | fremme af et ægte internationalt samarbejde, der tilfører merværdi til det europæiske system, |
| --- | --- |

—

fremme af et ægte internationalt samarbejde, der tilfører merværdi til det europæiske system,

| — | at EU kan tale med én stemme på verdensplan, og |
| --- | --- |

—

at EU kan tale med én stemme på verdensplan, og

| — | først og fremmest øget inddragelse af industrien (arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer), handelssektoren og den offentlige sektor i udviklingen af europæisk metrologiforskning. |
| --- | --- |

—

først og fremmest øget inddragelse af industrien (arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer), handelssektoren og den offentlige sektor i udviklingen af europæisk metrologiforskning.

4.2   EØSU finder det afgørende, at metrologiforskning ikke fremstår som en lukket verden, men er i stand til at inddrage brugerne, når det i tæt samarbejde med standardiserings- og akkrediteringsorganerne gælder om at fastlægge prioriteterne for programmet, evaluere og udvælge projekter, fremsætte forslag og overvåge projektresultaterne. EØSU er modstander af enhver form for »lukket klub«.

4.2.1   EØSU finder navnlig, at reglerne for deltagelse i EMRP i alle henseender bør være i fuld overensstemmelse med både forordning (EF) nr. 1906/2006 om regler for deltagelse i det syvende rammeprogram og de tilhørende finansielle gennemførelsesbestemmelser.

4.2.2   Reglerne for deltagelse i EMRP bør udgøre en sammenhængende og gennemsigtig ramme, der kan sikre, at programmet gennemføres effektivest muligt og ved hjælp af forenklede procedurer gøres let tilgængeligt for alle deltagere. Disse regler skal gøre det lettere at udnytte den intellektuelle ejendomsret, der er udviklet af hver enkelt deltager, og samtidig beskytte andre deltageres og Fællesskabets legitime interesser.

4.2.3   EØSU understreger, at lanceringen af et integreret europæisk metrologiforskningssystem i form af et fælles program med de deltagende nationale organer ikke vil give tilfredsstillende resultater, hvis ikke der lægges op til tæt integration mellem forskningsverdenen, erhvervslivet, universiteterne og standardiserings- og akkrediteringsorganerne og til en struktureret dialog med de europæiske teknologiplatforme (10) og det organiserede civilsamfund.

10

4.3   EØSU bemærker, at EF-traktatens artikel 169 giver Fællesskabet mulighed for at deltage i forskningsprogrammer, der iværksættes af flere medlemsstater, på betingelse af at målsætningerne er klart defineret og relevante for Fællesskabet og rammeprogrammet og har en betydelig merværdi på europæisk niveau og den nødvendige kritiske masse, og at det fælles aktivitetsprogram og forvaltnings- og gennemførelsesstrukturen er klart defineret.

4.4   EØSU finder, at målsætningerne bør defineres bedre, ikke kun hvad angår støtte til de nationale målesystemer, en styrkelse af nettene af nationale måletekniske institutter og udpegede institutter og integration af nationale aktiviteter.

4.5   EØSU savner en klar definition af de vigtigste indsatsområder og forventede resultater, med fuld dokumentation af:

| — | forslagets merværdi på europæisk plan |
| --- | --- |

—

forslagets merværdi på europæisk plan

| — | en klar og udtømmende definition af det fælles program for integrerede aktiviteter |
| --- | --- |

—

en klar og udtømmende definition af det fælles program for integrerede aktiviteter

| — | en forvaltningsstruktur. |
| --- | --- |

—

en forvaltningsstruktur.

4.6   Det samme gælder definitionen af ekspertiselegater for forskere eller organisationer, nationale måletekniske institutter eller udpegede institutter.

4.7   Det foreslåede forvaltningssystem bør defineres bedre. EØSU bemærker, at der foruden EURAMET findes andre sammenslutninger på europæisk niveau som f.eks. Eurachem (11), og understreger samtidig, at EURAMET fremstår som den særlige struktur til gennemførelse af EMRP, men at størstedelen af programmet nødvendigvis bør forvaltes af National Physical Laboratory, med en britisk programforvalter som en »midlertidig løsning«.

11

4.8   Endelig bemærker EØSU med bekymring, at hverken den foreslåede lovgivning eller bilagene lægger op til en reel inddragelse af de aktører, der er direkte berørte af de metrologiske forskningsresultater, dvs. erhvervslivet som helhed, handelssektoren, standardiserings- og akkrediteringsorganerne, den offentlige sektor.

4.9   EØSU finder afslutningsvis, at det vil være bedre at satse på et europæisk metrologisk pilot-forskningsprojekt (ERM), der skal være af begrænset varighed og udløbe i 2013, i lighed med iMERAPlus-projektet, og i forslagene til udformning af det ottende rammeprogram (2014-2020) at se nærmere på mulighederne for at indføre et egentligt, permanent fællesskabsprogram med klarere og gennemprøvede mekanismer. Dette program, der forvaltes af Kommissionen på vegne af medlemsstaterne og de associerede lande, bør indeholde bestemmelser om oprettelse af et forvaltningsudvalg og et rådgivende udvalg og give mulighed for omfattende høring, forvaltning og overvågning med inddragelse af de berørte aktører og først og fremmest under hensyntagen til erhvervslivets krav.

5.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

| 5.1 | EØSU anerkender værdien af Kommissionens forslag, der støtter EMRP-initiativet (12) gennem foranstaltninger, som lægger op til en høj grad af »fællesskabsbasering«, hvad angår den fælles programmering og den anslåede ressourceallokering, på basis af princippet om »mutual learning«, og reglerne for virksomheders, universiteters og forskningscentres deltagelse samt evalueringen af forslag under tilstedeværelse af en observatør fra Kommissionen, ligesom under det syvende rammeprogram. |
| --- | --- |

5.1

EØSU anerkender værdien af Kommissionens forslag, der støtter EMRP-initiativet (12) gennem foranstaltninger, som lægger op til en høj grad af »fællesskabsbasering«, hvad angår den fælles programmering og den anslåede ressourceallokering, på basis af princippet om »mutual learning«, og reglerne for virksomheders, universiteters og forskningscentres deltagelse samt evalueringen af forslag under tilstedeværelse af en observatør fra Kommissionen, ligesom under det syvende rammeprogram.

12

| 5.2 | Hvad angår den foreslåede forvaltning af EMRP, bemærker EØSU desuden, at






  a) | EMRP-udvalget, der kun består af repræsentanter for nationale måletekniske institutter, og som har IRMM-instituttet (13) som den eneste observatør, vil være ansvarligt for gennemførelsen af EMRP, herunder:






  — | beslutninger om udvikling og ajourføring af EMRP, |
| --- | --- | --- | --- |

5.2

Hvad angår den foreslåede forvaltning af EMRP, bemærker EØSU desuden, at

a)

EMRP-udvalget, der kun består af repræsentanter for nationale måletekniske institutter, og som har IRMM-instituttet (13) som den eneste observatør, vil være ansvarligt for gennemførelsen af EMRP, herunder:

13

—

beslutninger om udvikling og ajourføring af EMRP,

| — | oprettelse og nedlæggelse af de udvalg, der er nødvendige for underprogrammerne, |
| --- | --- |

—

oprettelse og nedlæggelse af de udvalg, der er nødvendige for underprogrammerne,

| — | forberedelse og beslutningstagning i forbindelse med gennemførelsesbetingelserne for EMRP, herunder kriterierne for udvælgelse af evaluatorer, |
| --- | --- |

—

forberedelse og beslutningstagning i forbindelse med gennemførelsesbetingelserne for EMRP, herunder kriterierne for udvælgelse af evaluatorer,

| — | godkendelse af sammensætningen af evaluatorgruppen, |
| --- | --- |

—

godkendelse af sammensætningen af evaluatorgruppen,

| — | beslutninger om finansiering af forskningsprogrammer og –projekter, i det omfang Kommissionen i henhold til finansieringsbetingelserne har givet bemyndigelse til EMRP, |
| --- | --- |

—

beslutninger om finansiering af forskningsprogrammer og –projekter, i det omfang Kommissionen i henhold til finansieringsbetingelserne har givet bemyndigelse til EMRP,

| — | vedtagelse af den EMRP-relaterede del af budgettet for det kommende regnskabsår, |
| --- | --- |

—

vedtagelse af den EMRP-relaterede del af budgettet for det kommende regnskabsår,

| — | udarbejdelse og offentliggørelse af interessetilkendegivelser og forslagsindkaldelser vedrørende EMRP, |
| --- | --- |

—

udarbejdelse og offentliggørelse af interessetilkendegivelser og forslagsindkaldelser vedrørende EMRP,

| — | tilsyn med, at EMRP-sekretariatets regnskabsføring er tilfredsstillende, |
| --- | --- |

—

tilsyn med, at EMRP-sekretariatets regnskabsføring er tilfredsstillende,

| — | overvågning og kontrol af udviklingen af de finansierede programmer og projekter og beslutninger om korrigerende foranstaltninger (14). |
| --- | --- |

—

overvågning og kontrol af udviklingen af de finansierede programmer og projekter og beslutninger om korrigerende foranstaltninger (14).

14

| b) | EMRP-forskningsrådet, der består af 16 medlemmer, herunder:






  — | 1 fra BIPM, |
| --- | --- | --- |

b)

EMRP-forskningsrådet, der består af 16 medlemmer, herunder:

—

1 fra BIPM,

| — | 1 fra Kommissionen, |
| --- | --- |

—

1 fra Kommissionen,

| — | 1 fra Det Europæiske Forskningsråd, |
| --- | --- |

—

1 fra Det Europæiske Forskningsråd,

| — | 1 fra Europa-Parlamentet, |
| --- | --- |

—

1 fra Europa-Parlamentet,

| — | 1 fra EUROLAB, |
| --- | --- |

—

1 fra EUROLAB,

| — | 1 fra de europæiske standardiseringsorganer, |
| --- | --- |

—

1 fra de europæiske standardiseringsorganer,

| — | 1 fra WELMEC (15) |
| --- | --- |

—

1 fra WELMEC (15)

15

| — | 9 repræsentanter for erhvervslivet, forskningsverdenen og de akademiske kredse, |
| --- | --- |

—

9 repræsentanter for erhvervslivet, forskningsverdenen og de akademiske kredse,

kun har en rådgivende rolle, når det gælder de strategiske aspekter af EMRP og beslutningsprocessen for de målrettede programmer
   (16).

kun har en rådgivende rolle, når det gælder de strategiske aspekter af EMRP og beslutningsprocessen for de målrettede programmer

16

| 5.3 | EØSU understreger i den forbindelse, at det er nødvendigt at involvere EMRP-forskningsrådet, med en bindende udtalelse, og pålægge det at samarbejde med EMRP-udvalget på lige fod, navnlig hvad angår udvikling og ajourføring af EMRP; udvalgene for underprogrammerne; udvælgelse af evaluatorer og sammensætning af evaluatorgruppen; beslutninger om finansiering af forskningsprogrammer og –projekter; udarbejdelse og offentliggørelse af interessetilkendegivelser og forslagsindkaldelser, der skal offentliggøres i CORDIS og EUT; og overvågning og kontrol af udviklingen af de finansierede programmer og projekter. |
| --- | --- |

5.3

EØSU understreger i den forbindelse, at det er nødvendigt at involvere EMRP-forskningsrådet, med en bindende udtalelse, og pålægge det at samarbejde med EMRP-udvalget på lige fod, navnlig hvad angår udvikling og ajourføring af EMRP; udvalgene for underprogrammerne; udvælgelse af evaluatorer og sammensætning af evaluatorgruppen; beslutninger om finansiering af forskningsprogrammer og –projekter; udarbejdelse og offentliggørelse af interessetilkendegivelser og forslagsindkaldelser, der skal offentliggøres i CORDIS og EUT; og overvågning og kontrol af udviklingen af de finansierede programmer og projekter.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

Mario SEPI

---

(1)  EF-traktatens artikel 169.

1

(2)  International Union of Pure and Applied Physics.

2

(3)  Bestående af de nationale metrologiinstitutter i 32 lande og af Institut for Referencematerialer og –målinger (IRMM) under Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) i Geel.

3

(4)  BIPM-rapport fra 2007. Evolving Needs for Metrologi in Trade, Industry and Society, and the role of the International Bureau of Weights and Measures (BIPM).

4

(5)  iMERA-projektet omfatter ud over Instituttet for Referencematerialer og -målinger under Kommissionens Fælles Forskningscenter også 20 partnere fra 14 lande.

5

(6)  iMERA Pkus-projektet omfatter ud over Kommissionen 45 partnere fra 20 lande.

6

(7)  Det Fælles Forskningscenters arbejde på det metrologiske område består i følgende: Målet om at forbedre EU's konkurrenceevne, øge gennemsigtigheden på det indre marked og støtte handlen vil blive forfulgt gennem udarbejdelse og udbredelse af internationalt anerkendte referencer og fremme af et fælles europæisk måleenhedsystem.

7

(8)  Se U.S. National Science and Technology Council. Instrumentation and metrology in nanotechnology fra 2006 og rapport fra BIPM fra 2007.

8

Instrumentation and metrology in nanotechnology

(9)  Det drejer sig om European-Developing Countries Clinical Trials Program.

9

European-Developing Countries Clinical Trials Program

(10)  Her tænkes f.eks. på microarrays eller avanceret massespektrometri.

10

microarrays

(11)  Eurachem er et net af europæiske organisationer, der har til formål at etablere et system til international sporing af kemiske målinger og udbredelse af kvalitetspraksis. Eurachem Europa har 35 medlemsstater.

11

(12)  EF-traktatens artikel 169.

12

(13)  IRMM - Institut for Referencematerialer og -målinger - Det Fælles Forskningscenter – Europa-Kommissionen.

13

(14)  Jf. EURAMET E.V. Byelaws 11.01.2007, artikel 14, punkt 5.

14

(15)  WELMEC: Western European Legal Metrology Cooperation.

15

(16)  Jf. EURAMET E.V Byelaws 11.01.2007, Rules and procedures, del B, punkt III.

16

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/75 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/75

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af [...] om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, regnskabsaflæggelse og revision

KOM(2009) 14 endelig — 2009/0001 (COD)

2009/C 228/13

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 3. februar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af [...] om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, regnskabsaflæggelse og revision«

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium henviste den 24. februar 2009 det forberedende arbejde til Den Faglige sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug.

På grund af sagens hastende karakter besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009 (mødet den 24. marts) at overdrage det forberedende arbejde til Umberto BURANI som hovedordfører, og vedtog følgende udtalelse med 95 stemmer for, 3 imod og 14 hverken for eller imod:

1.   Resumé og konklusioner

Resumé og konklusioner

| 1.1 | Den igangværende krise kræver en revision af hele regelsættet for finansielle aktiviteter. For så vidt angår tilsyn fremsættes der i rapporten fra Larosière-gruppen en række henstillinger, som samtidig har form af en grundig analyse af svaghederne ved reglerne og den tidligere praksis. |
| --- | --- |

1.1

Den igangværende krise kræver en revision af hele regelsættet for finansielle aktiviteter. For så vidt angår tilsyn fremsættes der i rapporten fra Larosière-gruppen en række henstillinger, som samtidig har form af en grundig analyse af svaghederne ved reglerne og den tidligere praksis.

tilsyn

| 1.2 | Kommissionens foreliggende forslag er i overensstemmelse med disse henstillinger og kan på sin vis siges at foregribe dem, idet der stilles EU-midler til rådighed som tilskud til de tre organer, der yder teknisk og juridisk bistand til tilsynsmyndighederne, EFRAG, IASCF og PIOB. Hensigten er, at disse tilskud skal sikre, at de pågældende organer er uafhængige af eksterne faktorer. EØSU bakker op om forslaget, men gør opmærksom på, at de tre organer er oprettet af og for erhvervet, og at de ikke mister deres karakter af at høre til i den private sektor, blot fordi deres standarder indarbejdes i fællesskabslovgivningen eller i et samlet regelsæt. Det bliver vanskeligt at adskille offentlighedens interesse fra det arbejde, der udføres i erhvervets interesse. |
| --- | --- |

1.2

Kommissionens foreliggende forslag er i overensstemmelse med disse henstillinger og kan på sin vis siges at foregribe dem, idet der stilles EU-midler til rådighed som tilskud til de tre organer, der yder teknisk og juridisk bistand til tilsynsmyndighederne, EFRAG, IASCF og PIOB. Hensigten er, at disse tilskud skal sikre, at de pågældende organer er uafhængige af eksterne faktorer. EØSU bakker op om forslaget, men gør opmærksom på, at de tre organer er oprettet af og for erhvervet, og at de ikke mister deres karakter af at høre til i den private sektor, blot fordi deres standarder indarbejdes i fællesskabslovgivningen eller i et samlet regelsæt. Det bliver vanskeligt at adskille offentlighedens interesse fra det arbejde, der udføres i erhvervets interesse.

tilskud

vanskeligt at adskille offentlighedens interesse fra det arbejde, der udføres i erhvervets interesse

| 1.3 | Der er ligeledes bestemmelser om finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner. Disse udvalg er rådgivende støtteorganer oprettet af Kommissionen, som består af repræsentanter for medlemsstaternes tilsynsmyndigheder. Specifikke aktioner identificeres som uddannelse af tilsynsmyndighedernes personale og forvaltning af informationsteknologiprojekter. EØSU undrer sig over dette; det forstår ikke, hvorfor der skal anvendes EU-midler, når det er medlemsstaterne, der har nytte af uddannelsen og projekterne. |
| --- | --- |

1.3

Der er ligeledes bestemmelser om finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner. Disse udvalg er rådgivende støtteorganer oprettet af Kommissionen, som består af repræsentanter for medlemsstaternes tilsynsmyndigheder. Specifikke aktioner identificeres som uddannelse af tilsynsmyndighedernes personale og forvaltning af informationsteknologiprojekter. EØSU undrer sig over dette; det forstår ikke, hvorfor der skal anvendes EU-midler, når det er medlemsstaterne, der har nytte af uddannelsen og projekterne.

finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner

det forstår ikke, hvorfor der skal anvendes EU-midler,

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Den aktuelle, verdensomspændende finansielle krise har haft og har stadig katastrofale virkninger, hvis rækkevidde vi endnu ikke fuldt ud kan vurdere, men som uden tvivl vil være enorm. Ud over de alvorlige økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser har krisen haft én positiv effekt. Den har nemlig nødvendiggjort en kraftig revurdering af de principper, som finansverdenen hidtil har bygget på, og af de forvisninger, som førte til en undervurdering af den risiko, der er forbundet med finansiel aktivitet. |
| --- | --- |

2.1

Den aktuelle, verdensomspændende finansielle krise har haft og har stadig katastrofale virkninger, hvis rækkevidde vi endnu ikke fuldt ud kan vurdere, men som uden tvivl vil være enorm. Ud over de alvorlige økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser har krisen haft én positiv effekt. Den har nemlig nødvendiggjort en kraftig revurdering af de principper, som finansverdenen hidtil har bygget på, og af de forvisninger, som førte til en undervurdering af den risiko, der er forbundet med finansiel aktivitet.

kraftig revurdering af de principper

af de forvisninger

| 2.2 | En sådan revurdering indebærer, at alle de implicerede parter må se med ærlige, kritiske øjne på deres egen rolle, vurderinger og handlinger. Det gælder de finansielle aktører, lovgiverne, kontrolmyndighederne, kreditvurderingsinstitutterne og økonomerne, der alle har en del af ansvaret. På den anden side er der ingen, der står med eneansvaret eller det fulde ansvar. Begivenhederne i dag og en gennemgang af tidligere praksis viser, at krisen er resultatet af en række sammenfaldende og indbyrdes afhængige årsager. |
| --- | --- |

2.2

En sådan revurdering indebærer, at alle de implicerede parter må se med ærlige, kritiske øjne på deres egen rolle, vurderinger og handlinger. Det gælder de finansielle aktører, lovgiverne, kontrolmyndighederne, kreditvurderingsinstitutterne og økonomerne, der alle har en del af ansvaret. På den anden side er der ingen, der står med eneansvaret eller det fulde ansvar. Begivenhederne i dag og en gennemgang af tidligere praksis viser, at krisen er resultatet af en række sammenfaldende og indbyrdes afhængige årsager.

krisen er resultatet af en række sammenfaldende og indbyrdes afhængige årsager

| 2.3 | Blandt de mange årsager til krisen skiller det mangelfulde tilsyn sig ud. Reglerne virkede gode, men viste sig utilstrækkelige til at imødegå for ikke at tale om forhindre det nu kendte hændelsesforløb, og har endda i nogle tilfælde været den egentlige årsag. Rapporten fra Larosière-gruppen foretager en gennemgang af området og fremkommer med en række henstillinger, der skal rette op på manglerne. Med prisværdig timing har Kommissionen fremsat et forslag om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for aktiviteter, der tilvejebringer instrumenter til forbedring af tilsynet med de finansielle aktiviteter, der er i overensstemmelse med og foregriber henstillingerne i rapporten. |
| --- | --- |

2.3

Blandt de mange årsager til krisen skiller det mangelfulde tilsyn sig ud. Reglerne virkede gode, men viste sig utilstrækkelige til at imødegå for ikke at tale om forhindre det nu kendte hændelsesforløb, og har endda i nogle tilfælde været den egentlige årsag. Rapporten fra Larosière-gruppen foretager en gennemgang af området og fremkommer med en række henstillinger, der skal rette op på manglerne. Med prisværdig timing har Kommissionen fremsat et forslag om oprettelse af et fællesskabsprogram til støtte for aktiviteter, der tilvejebringer instrumenter til forbedring af tilsynet med de finansielle aktiviteter, der er i overensstemmelse med og foregriber henstillingerne i rapporten.

mangelfulde tilsyn

Rapporten fra Larosière-gruppen

støtte for aktiviteter, der tilvejebringer instrumenter til forbedring af tilsynet med de finansielle aktiviteter

| 2.4 | Programmet indeholder bestemmelser om tilskud til tre organer, som yder teknisk og juridisk bistand til de tilsynsmyndigheder, der beskæftiger sig med henholdsvis overvågning af værdipapirmarkedet, bankaktiviteter og forsikrings- og arbejdsmarkedspensioner. De tre juridiske organer er Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) og International Accounting Standards Committee Foundation (IASCF), der beskæftiger sig med regnskabsaflæggelse, og Public Interest Oversight Board (PIOB), der beskæftiger sig med revision. |
| --- | --- |

2.4

Programmet indeholder bestemmelser om tilskud til tre organer, som yder teknisk og juridisk bistand til de tilsynsmyndigheder, der beskæftiger sig med henholdsvis overvågning af værdipapirmarkedet, bankaktiviteter og forsikrings- og arbejdsmarkedspensioner. De tre juridiske organer er Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) og International Accounting Standards Committee Foundation (IASCF), der beskæftiger sig med regnskabsaflæggelse, og Public Interest Oversight Board (PIOB), der beskæftiger sig med revision.

tilskud til tre organer

overvågning af værdipapirmarkedet, bankaktiviteter og forsikrings- og arbejdsmarkedspensioner.

Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe

EFRAG

International Accounting Standards Committee Foundation

IASCF

regnskabsaflæggelse

Public Interest Oversight Board

PIOB

revision

| 2.5 | Derudover er der bestemmelser om finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner. Tilsynsudvalgene er uafhængige rådgivende organer, der ikke har status som juridisk person, nedsat af Kommissionen med kompetence inden for de tre områder og bestående af de nationale tilsynsmyndigheder. Udvalgene bistår Kommissionen med debatter, overvejelser og rådgivning og derudover »medvirker de til konsekvent og rettidig gennemførelse af fællesskabslovgivningen i medlemsstaterne«. Da de tre udvalg ikke har status som juridisk person, har det, for at de kan indgå kontrakter med tredjeparter, været nødvendigt at oprette støttestrukturer med status som juridisk person for hvert udvalg i det land, hvor det har hjemsted, dvs. i Storbritannien for banktilsyn (CEBS), i Frankrig for værdipapirer (CESR) og i Tyskland for forsikringer og pensioner (CEIOPS). |
| --- | --- |

2.5

Derudover er der bestemmelser om finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner. Tilsynsudvalgene er uafhængige rådgivende organer, der ikke har status som juridisk person, nedsat af Kommissionen med kompetence inden for de tre områder og bestående af de nationale tilsynsmyndigheder. Udvalgene bistår Kommissionen med debatter, overvejelser og rådgivning og derudover »medvirker de til konsekvent og rettidig gennemførelse af fællesskabslovgivningen i medlemsstaterne«. Da de tre udvalg ikke har status som juridisk person, har det, for at de kan indgå kontrakter med tredjeparter, været nødvendigt at oprette støttestrukturer med status som juridisk person for hvert udvalg i det land, hvor det har hjemsted, dvs. i Storbritannien for banktilsyn (CEBS), i Frankrig for værdipapirer (CESR) og i Tyskland for forsikringer og pensioner (CEIOPS).

finansielle bidrag til tilsynsudvalgenes specifikke aktioner

støttestrukturer

CEBS

CESR

CEIOPS

3.   Bemærkninger og kommentarer

Bemærkninger og kommentarer

3.1   Udvalget bifalder Kommissionens initiativ, der har til sigte at tilvejebringe stadigt bedre tilsynsinstrumenter for finanssektoren i overensstemmelse med henstillingerne fra Larosière-gruppen, men bemærker, at der ikke er nogen nyskabelser, hverken når det gælder den opgave og de funktioner, som udføres af de tre juridiske støttestrukturer, der skal modtage tilskud, eller de udvalg, som vil få finansielle bidrag. De finansielle bidrag skal således forbedre den eksisterende situation, hvilket tyder på, at der er tilfredshed med strukturerne, som de er, men også på at der er en opfattelse af, at deres arbejde skal forbedres eller styrkes.

3.2   De to udvalg, der beskæftiger sig med regnskabsaflæggelse, IASCF og EFRAG, udarbejder internationale regnskabsstandarder af høj kvalitet, der til dels er indarbejdet i fællesskabslovgivningen, og ifølge Kommissionen »får investorer, kreditorer og andre berørte parter [i kraft af dem] adgang til rettidige, pålidelige og relevante oplysninger om virksomheders økonomiske forhold«. Disse konstateringer underbygges ikke af de faktiske forhold. Inden der iværksættes reformer, må de ansvarlige tage stilling til, om sammenbruddet skyldtes mangelfulde regnskabsstandarder, eller at regnskabsreglerne ikke anvendtes med den nødvendige forsigtighed.

regnskabsaflæggelse

om sammenbruddet skyldtes mangelfulde regnskabsstandarder, eller at regnskabsreglerne ikke anvendtes med den nødvendige forsigtighed

3.2.1   Med hensyn til den mest kritiske sektor med de største brister, nemlig værdipapirmarkedet, hvor IASCF- og EFRAG-reglerne finder anvendelse, fremhæver Kommissionen udtrykkeligt den altafgørende betydning af uafhængighed af »ubehørig påvirkning fra [berørte] parter« og »ikke-diversificeret, frivillig finansiering fra interesserede parters side« som en af grundene til, at det er nødvendigt med tilskud. Problemstillingen har tidligere været behandlet i Rådet (Økofin) og Europa-Parlamentet, men nu er et andet spørgsmål blevet aktuelt: Eftersom disse organer har brug for ressourcer til at løse deres vanskelige opgave, er et»tilskud«så nok til at sikre deres uafhængighed? EØSU mener, at spørgsmålet bør behandles mere indgående.

værdipapirmarkedet

er et

tilskud

så nok til at sikre deres uafhængighed

3.3   De samme overvejelser gælder for revisionen i forbindelse med det tilskud, som ydes til PIOB, der er et organ, som overvåger den proces, der fører til vedtagelse af ISA-standarder (internationale revisionsstandarder) samt andre aktiviteter under IFAC (Den Internationale Revisorsammenslutning) i offentlighedens interesse. Den eventuelle indarbejdelse af ISA-standarder i EU-lovgivningen (direktiv 2006/43/EF) understøtter det rimelige i, at reglerne er neutrale, og at Kommissionen er repræsenteret med to af de ti medlemmer i PIOB's ledende organer.

revisionen

reglerne er neutrale

3.4   Som konklusion på afsnittet om »tilskud« er EØSU enigt med Kommissionen i, at de organer, der er ansvarlige for de internationale standarder, skal udstyres med tilstrækkelige midler, der sikrer, at de kan udføre deres opgaver og forblive uafhængige. Der gøres gentagne gange mere eller mindre udtrykkeligt opmærksom på dette, hvilket er et klart signal om, at der er et grundlæggende problem, nemlig at disse organer er oprettet af erhvervet med henblik på at fastlægge gyldige normer og standarder for det selvsamme erhverv. Organernes karakter af at høre til i den private sektor ændrer sig ikke, heller ikke selv om disse normer og standarder indarbejdes i den almindelige lovgivning. Det bliver således svært for organerne at adskille offentlighedens interesse fra det arbejde, der udføres for de erhvervsgrupper, som juridisk kontrollerer dem.

karakter af at høre til i den private sektor

adskille offentlighedens interesse fra det arbejde, der udføres for de erhvervsgrupper

3.5   De finansielle bidrag, der gives til tilsynsudvalgene, skal især gå til uddannelse af de nationale myndigheders personale og forvaltning af informationsteknologiprojekter. Som tidligere nævnt er disse udvalg uafhængige rådgivende organer, som er nedsat af Kommissionen og består af de nationale myndigheder. Uddannelsen af personalet (henstilling nr. 19 fra Larosière-gruppen) og projektforvaltningen er uden tvivl vigtige opgaver, som dog udelukkende gavner medlemsstaterne. EØSU forstår derfor ikke, hvorfor disse aktioner skal finansieres af EU-midler og ikke af medlemsstaterne selv.

tilsynsudvalgene

uddannelse af

personale

forvaltning af informationsteknologiprojekter

EØSU forstår derfor ikke, hvorfor disse aktioner skal finansieres af EU-midler og ikke af medlemsstaterne selv

3.6   Sidst i forslaget anfører Kommissionen, at der bør indgå et element af fleksibilitet ved afgørelsen af, hvem der kan modtage tilskud. En nærmere analyse af foranstaltningerne til imødegåelse af krisen kan føre til, at det bliver nødvendigt at oprette nye organer eller at udvide beføjelserne for de eksisterende, ligesom det kan vise sig nødvendigt at erstatte en allerede udpeget støttemodtager med en ny. EØSU har ingen indvendinger herimod, men henleder opmærksomheden på, at man bør undgå at øge antallet af organer, der er omfattet af programmet mere end højst nødvendigt. Man bør snarere, i det omfang det er muligt, udvide de eksisterende organers beføjelser.

undgå at øge antallet af organer

mere end højst nødvendigt

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/78 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/78

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2002/15/EF om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter

KOM(2008) 650 endelig — 2008/0195 (COD)

2009/C 228/14

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 6. november 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 71 og 137, stk. 2, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2002/15/EF om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter«

Den 2. december 2008 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

Som følge af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 452. plenarforsamling den 24.–25. marts 2009, mødet den 25. marts, André MORDANT til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 93 stemmer for, 7 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Efter EØSU's vurdering er Kommissionens forslag ikke nemt at gennemføre, og det vil medføre enorme ekstraomkostninger og øgede administrative byrder. Desuden modsvarer det ikke en af de grundlæggende målsætninger i direktiv 2002/15/EF, som fastsætter minimumsforskrifter for tilrettelæggelse af arbejdstid for at forbedre sundheds- og sikkerhedsbeskyttelsen for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, samt forbedre færdselssikkerheden og tilnærme konkurrencevilkårene yderligere til hinanden. Således kan en mobil arbejdstager ikke arbejde mere end 48 timer (i gennemsnit) om ugen, hvis pågældende skal overholde forordning nr. 561/2006 om køre- og hviletid, mens en selvstændig chauffør vil kunne arbejde 86 timer om ugen og stadig overholde samme forordning. |
| --- | --- |

1.1

Efter EØSU's vurdering er Kommissionens forslag ikke nemt at gennemføre, og det vil medføre enorme ekstraomkostninger og øgede administrative byrder. Desuden modsvarer det ikke en af de grundlæggende målsætninger i direktiv 2002/15/EF, som fastsætter minimumsforskrifter for tilrettelæggelse af arbejdstid for at forbedre sundheds- og sikkerhedsbeskyttelsen for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, samt forbedre færdselssikkerheden og tilnærme konkurrencevilkårene yderligere til hinanden. Således kan en mobil arbejdstager ikke arbejde mere end 48 timer (i gennemsnit) om ugen, hvis pågældende skal overholde forordning nr. 561/2006 om køre- og hviletid, mens en selvstændig chauffør vil kunne arbejde 86 timer om ugen og stadig overholde samme forordning.

| 1.2 | Den forventede vækst for vejgodstransport i Europa de næste 20 år er omkring 50 %, uafhængigt af væksten for andre transportformer (jernbane og søtransport). EØSU pointerer, at det ikke er chaufførens beskæftigelsesstatus, som er udslagsgivende for opfyldelsen af direktivets mål, men derimod de forhold, under hvilke han udfører mobile vejtransportaktiviteter. |
| --- | --- |

1.2

Den forventede vækst for vejgodstransport i Europa de næste 20 år er omkring 50 %, uafhængigt af væksten for andre transportformer (jernbane og søtransport). EØSU pointerer, at det ikke er chaufførens beskæftigelsesstatus, som er udslagsgivende for opfyldelsen af direktivets mål, men derimod de forhold, under hvilke han udfører mobile vejtransportaktiviteter.

| 1.3 | EØSU minder i denne udtalelse om hovedlinjerne i konklusionerne i EØSU's udtalelse om »Vejtransport – arbejdstid for selvstændige chauffører« (1).
  Det skal erindres, at udvalget i denne udtalelse fremhævede:






  — | Nødvendigheden af at udvide anvendelsesområdet for direktiv 2002/15/EF til at omfatte alle selvstændige chauffører, som forudset i direktivets artikel 2 (med virkning fra marts 2009). Det vil forbedre trafiksikkerheden på vejene, bidrage til fair konkurrence og forbedre arbejdsvilkårene for mobile arbejdstagere og selvstændige, herunder især deres fysiske og mentale helbred. |
| --- | --- | --- |

1.3

EØSU minder i denne udtalelse om hovedlinjerne i konklusionerne i EØSU's udtalelse om »Vejtransport – arbejdstid for selvstændige chauffører« (1).

1

Det skal erindres, at udvalget i denne udtalelse fremhævede:

—

Nødvendigheden af at udvide anvendelsesområdet for direktiv 2002/15/EF til at omfatte alle selvstændige chauffører, som forudset i direktivets artikel 2 (med virkning fra marts 2009). Det vil forbedre trafiksikkerheden på vejene, bidrage til fair konkurrence og forbedre arbejdsvilkårene for mobile arbejdstagere og selvstændige, herunder især deres fysiske og mentale helbred.

| — | Vigtigheden af en korrekt gennemførelse af direktivet, og især af definitionen af »selvstændig chauffør«, i alle medlemsstater, og et fælles ansvar for de forskellige aktører i transportkæden, ligesom det er tilfældet i køre- og hviletidsforordningen. |
| --- | --- |

—

Vigtigheden af en korrekt gennemførelse af direktivet, og især af definitionen af »selvstændig chauffør«, i alle medlemsstater, og et fælles ansvar for de forskellige aktører i transportkæden, ligesom det er tilfældet i køre- og hviletidsforordningen.

| 1.4 | Efter EØSU's opfattelse kan direktivets mål kun nås, hvis der indføres et klart minimum af social beskyttelse i vejtransportsektoren, som uden undtagelse og uanset status gælder alle personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. |
| --- | --- |

1.4

Efter EØSU's opfattelse kan direktivets mål kun nås, hvis der indføres et klart minimum af social beskyttelse i vejtransportsektoren, som uden undtagelse og uanset status gælder alle personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter.

| 1.5 | Udvalget finder, at man i forbindelse med indarbejdningen af de selvstændige chauffører i direktivets anvendelsesområde skal drage omsorg for, at deres administrative opgaver forenkles mest muligt. En definition af arbejdstiden for selvstændige chauffører forudsætter, at almindelige administrative opgaver ikke udgør en del af arbejdstiden. |
| --- | --- |

1.5

Udvalget finder, at man i forbindelse med indarbejdningen af de selvstændige chauffører i direktivets anvendelsesområde skal drage omsorg for, at deres administrative opgaver forenkles mest muligt. En definition af arbejdstiden for selvstændige chauffører forudsætter, at almindelige administrative opgaver ikke udgør en del af arbejdstiden.

| 1.6 | Medtagelse af de selvstændige kræver, at der vedtages en række foranstaltninger, som har til formål at kontrollere gennemførelsen og overholdelsen af direktiv 2002/15/EF. |
| --- | --- |

1.6

Medtagelse af de selvstændige kræver, at der vedtages en række foranstaltninger, som har til formål at kontrollere gennemførelsen og overholdelsen af direktiv 2002/15/EF.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 trådte i kraft den 23. marts 2005. Det omhandler tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. De nye fælles regler i direktivet sikrer et minimum af social beskyttelse for de berørte arbejdstagere. Minimumstandarderne ses som et vigtigt skridt mod bedre sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for mobile arbejdstagere i vejtransportsektoren, samtidig med at trafiksikkerheden forbedres, og man sikrer, at konkurrencen bliver fair. |
| --- | --- |

2.1

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 trådte i kraft den 23. marts 2005. Det omhandler tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. De nye fælles regler i direktivet sikrer et minimum af social beskyttelse for de berørte arbejdstagere. Minimumstandarderne ses som et vigtigt skridt mod bedre sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for mobile arbejdstagere i vejtransportsektoren, samtidig med at trafiksikkerheden forbedres, og man sikrer, at konkurrencen bliver fair.

| 2.2 | Dette direktiv, der har til formål at beskytte mobile arbejdstagere mod de negative virkninger af urimeligt lange arbejdstider, utilstrækkelig hvile eller uregelmæssige arbejdstidsmønstre, udgør en særlig del af det generelle arbejdstidsdirektiv (2003/88/EF). Det supplerer forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006, der fastsætter fælles køre- og hviletidsregler for chauffører. |
| --- | --- |

2.2

Dette direktiv, der har til formål at beskytte mobile arbejdstagere mod de negative virkninger af urimeligt lange arbejdstider, utilstrækkelig hvile eller uregelmæssige arbejdstidsmønstre, udgør en særlig del af det generelle arbejdstidsdirektiv (2003/88/EF). Det supplerer forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006, der fastsætter fælles køre- og hviletidsregler for chauffører.

| 2.3 | Da direktivet blev vedtaget efter en forligsprocedure, var Rådet og Parlamentet enige om, at det principielt skulle gælde for selvstændige chauffører fra den 23. marts 2009, og at Kommissionen to år inden den dato skulle forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport og på den baggrund et lovforslag, som enten skulle omfatte nærmere regler for, hvordan direktivet skulle anvendes på selvstændige chauffører, eller udelukke dem fra direktivets anvendelsesområde. |
| --- | --- |

2.3

Da direktivet blev vedtaget efter en forligsprocedure, var Rådet og Parlamentet enige om, at det principielt skulle gælde for selvstændige chauffører fra den 23. marts 2009, og at Kommissionen to år inden den dato skulle forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport og på den baggrund et lovforslag, som enten skulle omfatte nærmere regler for, hvordan direktivet skulle anvendes på selvstændige chauffører, eller udelukke dem fra direktivets anvendelsesområde.

3.   Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

| 3.1 | Kommissionen foreslår en ændring af direktiv 2002/15/EF, som udelukker selvstændige chauffører fra dets anvendelsesområde og præciserer, at det omfatter alle mobile arbejdstagere, herunder de såkaldte falske selvstændige chauffører, dvs. chauffører, der officielt er selvstændige, men som reelt ikke selv kan tilrettelægge deres arbejde. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen foreslår en ændring af direktiv 2002/15/EF, som udelukker selvstændige chauffører fra dets anvendelsesområde og præciserer, at det omfatter alle mobile arbejdstagere, herunder de såkaldte falske selvstændige chauffører, dvs. chauffører, der officielt er selvstændige, men som reelt ikke selv kan tilrettelægge deres arbejde.

| 3.2 | Kommissionen søger at definere begrebet »falsk selvstændig« med denne tilføjelse: »Begrebet »mobil arbejdstager« omfatter også enhver, der ikke er bundet til en arbejdsgiver ved en ansættelseskontrakt eller en anden form for arbejdsmæssigt hierarkisk afhængighedsforhold, men:






  a) | som ikke er frit stillet til selv at tilrettelægge de relevante arbejdsopgaver |
| --- | --- | --- |

3.2

Kommissionen søger at definere begrebet »falsk selvstændig« med denne tilføjelse: »Begrebet »mobil arbejdstager« omfatter også enhver, der ikke er bundet til en arbejdsgiver ved en ansættelseskontrakt eller en anden form for arbejdsmæssigt hierarkisk afhængighedsforhold, men:

a)

som ikke er frit stillet til selv at tilrettelægge de relevante arbejdsopgaver

| b) | hvis indtægt ikke afhænger direkte af overskuddet |
| --- | --- |

b)

hvis indtægt ikke afhænger direkte af overskuddet

| c) | som ikke er frit stillet til selv eller via et samarbejde mellem selvstændige chauffører at have forbindelser med flere kunder.« |
| --- | --- |

c)

som ikke er frit stillet til selv eller via et samarbejde mellem selvstændige chauffører at have forbindelser med flere kunder.«

| 3.3 | Kommissionen foreslår en præcisering af definitionen af arbejde, der udføres om natten. Direktiv 2002/15/EF definerer alt arbejde, der udføres i natperioden, som natarbejde. Kommissionen foreslår dette ændret til, at arbejdsperioden skal omfatte mindst to timers arbejde udført i natperioden, for at der kan være tale om natarbejde. |
| --- | --- |

3.3

Kommissionen foreslår en præcisering af definitionen af arbejde, der udføres om natten. Direktiv 2002/15/EF definerer alt arbejde, der udføres i natperioden, som natarbejde. Kommissionen foreslår dette ændret til, at arbejdsperioden skal omfatte mindst to timers arbejde udført i natperioden, for at der kan være tale om natarbejde.

| 3.4 | Ændringsforslaget indeholder også en ny artikel om håndhævelse for at sikre korrekt og konsekvent gennemførelse af bestemmelserne i direktiv 2002/15/EF. Det præciseres heri, at de nationale organer, der er ansvarlige for at håndhæve direktivet, skal have et tilstrækkeligt antal kvalificerede inspektører, og at de skal træffe de fornødne foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.4

Ændringsforslaget indeholder også en ny artikel om håndhævelse for at sikre korrekt og konsekvent gennemførelse af bestemmelserne i direktiv 2002/15/EF. Det præciseres heri, at de nationale organer, der er ansvarlige for at håndhæve direktivet, skal have et tilstrækkeligt antal kvalificerede inspektører, og at de skal træffe de fornødne foranstaltninger.

| 3.5 | Med henblik på at sikre effektiv og ensartet gennemførelse af direktivet i hele Fællesskabet støtter Kommissionen en dialog mellem medlemsstaterne med følgende formål:






  a) | at styrke det administrative samarbejde mellem deres kompetente myndigheder |
| --- | --- | --- |

3.5

Med henblik på at sikre effektiv og ensartet gennemførelse af direktivet i hele Fællesskabet støtter Kommissionen en dialog mellem medlemsstaterne med følgende formål:

a)

at styrke det administrative samarbejde mellem deres kompetente myndigheder

| b) | at fremme en fælles fremgangsmåde |
| --- | --- |

b)

at fremme en fælles fremgangsmåde

| c) | at fremme dialogen mellem transportsektoren og de myndigheder, der skal håndhæve reglerne. |
| --- | --- |

c)

at fremme dialogen mellem transportsektoren og de myndigheder, der skal håndhæve reglerne.

4.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 4.1 | Med hensyn til de problemer, der opremses i konsekvensanalysen, er Kommissionen af den opfattelse, at »trafiksikkerhedsproblemer som følge af træthed hos chaufførerne forhindres ved en streng håndhævelse af reglerne for køretid og hvileperioder, der gælder for alle chauffører uanset beskæftigelsesstatus. Derfor har direktivet om arbejdstid ingen yderligere betydning for trafiksikkerheden«. Som konklusion på dokumentet om konsekvensanalysen vælger Kommissionen den mulighed, som består i at holde de selvstændige chauffører uden for direktivet, men lade det omfatte de »falske« selvstændige chauffører og dermed sikre en mere effektiv håndhævelse. Dette vil føre til, at konkurrenceforvridningerne mindskes, og muliggøre en bedre social beskyttelse af arbejdstagerne og dermed ligestillede grupper. |
| --- | --- |

4.1

Med hensyn til de problemer, der opremses i konsekvensanalysen, er Kommissionen af den opfattelse, at »trafiksikkerhedsproblemer som følge af træthed hos chaufførerne forhindres ved en streng håndhævelse af reglerne for køretid og hvileperioder, der gælder for alle chauffører uanset beskæftigelsesstatus. Derfor har direktivet om arbejdstid ingen yderligere betydning for trafiksikkerheden«. Som konklusion på dokumentet om konsekvensanalysen vælger Kommissionen den mulighed, som består i at holde de selvstændige chauffører uden for direktivet, men lade det omfatte de »falske« selvstændige chauffører og dermed sikre en mere effektiv håndhævelse. Dette vil føre til, at konkurrenceforvridningerne mindskes, og muliggøre en bedre social beskyttelse af arbejdstagerne og dermed ligestillede grupper.

| 4.2 | Udelukkelsen af selvstændige chauffører fra direktivets anvendelsesområde har ifølge flere arbejdsmarkedsrepræsentanter skabt konkurrenceforvridning i vejtransportsektoren, hvilket for ganske nylig fik EØSU til at fremsætte følgende udsagn i sin udtalelse om midtvejsevaluering af Kommissionens hvidbog fra 2001 om transportpolitikken (TEN/257, ordfører: Rafael Barbadillo López) (2):

  »Hvad vejtransporten angår, bør den værne om ligebehandlingen af alle beskæftigede, såvel lønmodtagere som selvstændige. Derfor bør direktiv 15/2002 af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, omgående finde anvendelse også på selvstændige chauffører uden at afvente udløbet af den fastsatte overgangsperiode, eftersom dette direktiv skal forbedre trafiksikkerheden på vejene, forhindre konkurrenceforvridning og fremme bedre arbejdsvilkår« (punkt 4.3.1.2). |
| --- | --- |

4.2

Udelukkelsen af selvstændige chauffører fra direktivets anvendelsesområde har ifølge flere arbejdsmarkedsrepræsentanter skabt konkurrenceforvridning i vejtransportsektoren, hvilket for ganske nylig fik EØSU til at fremsætte følgende udsagn i sin udtalelse om midtvejsevaluering af Kommissionens hvidbog fra 2001 om transportpolitikken (TEN/257, ordfører: Rafael Barbadillo López) (2):

2

»Hvad vejtransporten angår, bør den værne om ligebehandlingen af alle beskæftigede, såvel lønmodtagere som selvstændige. Derfor bør direktiv 15/2002 af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, omgående finde anvendelse også på selvstændige chauffører uden at afvente udløbet af den fastsatte overgangsperiode, eftersom dette direktiv skal forbedre trafiksikkerheden på vejene, forhindre konkurrenceforvridning og fremme bedre arbejdsvilkår« (punkt 4.3.1.2).

»Hvad vejtransporten angår, bør den værne om ligebehandlingen af alle beskæftigede, såvel lønmodtagere som selvstændige. Derfor bør direktiv 15/2002 af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter, omgående finde anvendelse også på selvstændige chauffører uden at afvente udløbet af den fastsatte overgangsperiode, eftersom dette direktiv skal forbedre trafiksikkerheden på vejene, forhindre konkurrenceforvridning og fremme bedre arbejdsvilkår« (punkt 4.3.1.2).

| 4.3 | Da man forventer, at vejgodstransporten i Europa vil stige med 50 % i de kommende 20 år, uafhængigt af væksten for andre transportformer (jernbane og søtransport), kan målene om bedre vilkår for det fysiske og mentale helbred hos chauffører i køretøjer med en vægt på mellem 3,5 og 60 ton, øget trafiksikkerhed og mere lige konkurrenceforhold kun nås, hvis der indføres klare minimumsstandarder for social beskyttelse, som uden undtagelse og uanset status gælder alle personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. EØSU vurderer, at det ikke bør være den enkelte chaufførs beskæftigelsesstatus, der er afgørende, men derimod det faktum, at han udfører mobile vejtransportaktiviteter. |
| --- | --- |

4.3

Da man forventer, at vejgodstransporten i Europa vil stige med 50 % i de kommende 20 år, uafhængigt af væksten for andre transportformer (jernbane og søtransport), kan målene om bedre vilkår for det fysiske og mentale helbred hos chauffører i køretøjer med en vægt på mellem 3,5 og 60 ton, øget trafiksikkerhed og mere lige konkurrenceforhold kun nås, hvis der indføres klare minimumsstandarder for social beskyttelse, som uden undtagelse og uanset status gælder alle personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter. EØSU vurderer, at det ikke bør være den enkelte chaufførs beskæftigelsesstatus, der er afgørende, men derimod det faktum, at han udfører mobile vejtransportaktiviteter.

| 4.4 | I sin udtalelse TEN/326 »Vejtransport – arbejdstid for selvstændige chauffører« tvivlede EØSU stærkt på konklusionerne i undersøgelsen og konsekvensanalysen vedrørende trafiksikkerhed, konkurrencevilkår og sociale aspekter.
  EØSU påviste ligeledes, at »en overdreven lang arbejdsdag [...] bidrager væsentligt til træthed og kan få chauffører til at falde i søvn ved rettet«.
  Endelig vurderede EØSU i samme udtalelse, at »Fair konkurrence er en realitet, når de priser, som store virksomheder, der står for alle aspekter af distribution og transport af gods, giver underleverandører, afspejler overholdelsen af social lovgivning af relevans for sektoren for både mobile arbejdstagere og selvstændige«. |
| --- | --- |

4.4

I sin udtalelse TEN/326 »Vejtransport – arbejdstid for selvstændige chauffører« tvivlede EØSU stærkt på konklusionerne i undersøgelsen og konsekvensanalysen vedrørende trafiksikkerhed, konkurrencevilkår og sociale aspekter.

EØSU påviste ligeledes, at »en overdreven lang arbejdsdag [...] bidrager væsentligt til træthed og kan få chauffører til at falde i søvn ved rettet«.

Endelig vurderede EØSU i samme udtalelse, at »Fair konkurrence er en realitet, når de priser, som store virksomheder, der står for alle aspekter af distribution og transport af gods, giver underleverandører, afspejler overholdelsen af social lovgivning af relevans for sektoren for både mobile arbejdstagere og selvstændige«.

| 4.5 | Det er ikke korrekt, som rapporten om konsekvensanalysen hævder, at direktivet om tilrettelæggelse af arbejdstid ikke har nogen nævneværdig betydning for trafiksikkerheden. Således kan en mobil arbejdstager ikke arbejde mere end 48 timer (i gennemsnit), hvis pågældende skal overholde forordning nr. 561/2006 om køre- og hviletid, mens en selvstændig chauffør vil kunne arbejde 86 timer hver eneste uge og stadig overholde samme forordning. |
| --- | --- |

4.5

Det er ikke korrekt, som rapporten om konsekvensanalysen hævder, at direktivet om tilrettelæggelse af arbejdstid ikke har nogen nævneværdig betydning for trafiksikkerheden. Således kan en mobil arbejdstager ikke arbejde mere end 48 timer (i gennemsnit), hvis pågældende skal overholde forordning nr. 561/2006 om køre- og hviletid, mens en selvstændig chauffør vil kunne arbejde 86 timer hver eneste uge og stadig overholde samme forordning.

| 4.6 | I henhold til Kommissionens forslag har en chauffør, når han er anerkendt som »falsk selvstændig«, pligt til at overholde arbejdstidsdirektivet. Kommissionens forslag besvarer imidlertid ingen af de følgende spørgsmål: Hvilken arbejdsgiver skal ansætte ham, hvis han bliver mobil arbejdstager og skal have en arbejdskontrakt? Hvad skal han gøre med sit køretøj, hvis han ejer det? Hvem skal påtage sig konsekvenserne, hvis han har foretaget investeringer i infrastruktur eller andet? Hvad skal de lande, som allerede har sørget for at medtage de selvstændige chauffører, gøre? |
| --- | --- |

4.6

I henhold til Kommissionens forslag har en chauffør, når han er anerkendt som »falsk selvstændig«, pligt til at overholde arbejdstidsdirektivet. Kommissionens forslag besvarer imidlertid ingen af de følgende spørgsmål: Hvilken arbejdsgiver skal ansætte ham, hvis han bliver mobil arbejdstager og skal have en arbejdskontrakt? Hvad skal han gøre med sit køretøj, hvis han ejer det? Hvem skal påtage sig konsekvenserne, hvis han har foretaget investeringer i infrastruktur eller andet? Hvad skal de lande, som allerede har sørget for at medtage de selvstændige chauffører, gøre?

| 4.7 | Det er EØSU's vurdering, at dette forslag indebærer en risiko ikke blot for enorme ekstraomkostninger, men også for øgede administrative byrder. |
| --- | --- |

4.7

Det er EØSU's vurdering, at dette forslag indebærer en risiko ikke blot for enorme ekstraomkostninger, men også for øgede administrative byrder.

| 4.8 | For EØSU forudsætter en udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 2002/15/EF til også at omfatte de selvstændige imidlertid en korrekt gennemførelse af dette direktiv, især af definitionen af »selvstændig chauffør«. Det bør nedfældes i direktivet, at almindelige administrative opgaver ikke udgør en del af arbejdstiden. |
| --- | --- |

4.8

For EØSU forudsætter en udvidelse af anvendelsesområdet for direktiv 2002/15/EF til også at omfatte de selvstændige imidlertid en korrekt gennemførelse af dette direktiv, især af definitionen af »selvstændig chauffør«. Det bør nedfældes i direktivet, at almindelige administrative opgaver ikke udgør en del af arbejdstiden.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 27 af 3.2.2009, s. 49-51.

1

(2)  EUT C 161 af 13.7.2007, s. 89.

2

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/81 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/81

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre

KOM(2008) 779 endelig — 2008/0221 (COD)

2009/C 228/15

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 17. december 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Virgilio RANOCCHIARI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 130 stemmer for og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU bifalder, at Kommissionen har besluttet at følge op på sit forslag til forordning om motorkøretøjers generelle sikkerhed (under vedtagelse) med et system til certificering af de værdier, der fastsættes i denne forordning, hvad angår tre vigtige dækparametre, nemlig brændstofforbrug, sikkerhed og støj. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder, at Kommissionen har besluttet at følge op på sit forslag til forordning om motorkøretøjers generelle sikkerhed (under vedtagelse) med et system til certificering af de værdier, der fastsættes i denne forordning, hvad angår tre vigtige dækparametre, nemlig brændstofforbrug, sikkerhed og støj.

| 1.2 | EØSU bifalder ligeledes, at dette certificeringssystem har til formål at give forbrugerne direkte information, der skal hjælpe dem til at foretage et kvalificeret valg, når de skal skifte til dæk, der er produceret efter vedtagelsen af dette forslag, og som udgør 78 % af det europæiske marked. |
| --- | --- |

1.2

EØSU bifalder ligeledes, at dette certificeringssystem har til formål at give forbrugerne direkte information, der skal hjælpe dem til at foretage et kvalificeret valg, når de skal skifte til dæk, der er produceret efter vedtagelsen af dette forslag, og som udgør 78 % af det europæiske marked.

| 1.3 | Hvad angår de oprindeligt monterede dæk, dvs. de dæk, som monteres af bilproducenterne, finder EØSU, at forslaget er unødvendigt, eftersom bilproducenterne allerede i henhold til eksisterende lovgivning skal give de relevante oplysninger ved typegodkendelsen af motorkøretøjet og efterfølgende i det tekniske salgsmateriale og brugsanvisningerne for køretøjet. |
| --- | --- |

1.3

Hvad angår de oprindeligt monterede dæk, dvs. de dæk, som monteres af bilproducenterne, finder EØSU, at forslaget er unødvendigt, eftersom bilproducenterne allerede i henhold til eksisterende lovgivning skal give de relevante oplysninger ved typegodkendelsen af motorkøretøjet og efterfølgende i det tekniske salgsmateriale og brugsanvisningerne for køretøjet.

| 1.4 | Hvad angår det af Kommissionen foreslåede middel til oplysning af forbrugerne, dvs. en mærkat, der skal klæbes på dækket, foreslår EØSU, at man finder en alternativ løsning, for det tilfælde at mærkaten går tabt eller beskadiges (hvilket ikke er usandsynligt). |
| --- | --- |

1.4

Hvad angår det af Kommissionen foreslåede middel til oplysning af forbrugerne, dvs. en mærkat, der skal klæbes på dækket, foreslår EØSU, at man finder en alternativ løsning, for det tilfælde at mærkaten går tabt eller beskadiges (hvilket ikke er usandsynligt).

| 1.5 | Endelig håber EØSU, at man ligesom det var tilfældet med motorkøretøjers generelle sikkerhed vælger en forordning som en passende form for lovgivning frem for et direktiv for at sikre ensartede tidsrammer og kontrolsystemer i alle medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.5

Endelig håber EØSU, at man ligesom det var tilfældet med motorkøretøjers generelle sikkerhed vælger en forordning som en passende form for lovgivning frem for et direktiv for at sikre ensartede tidsrammer og kontrolsystemer i alle medlemsstaterne.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | I handlingsplanen for energieffektivitet foreslås som bekendt at foretage energibesparelser på 20 % inden 2020 ved hjælp af en række foranstaltninger, der ved at reducere energiintensiteten bidrager til at nedbringe energiforbruget og dermed miljøforureningen. |
| --- | --- |

2.1

I handlingsplanen for energieffektivitet foreslås som bekendt at foretage energibesparelser på 20 % inden 2020 ved hjælp af en række foranstaltninger, der ved at reducere energiintensiteten bidrager til at nedbringe energiforbruget og dermed miljøforureningen.

| 2.2 | I den forbindelse bør der være særlig og konstant fokus på vejtransport, der er ansvarlig for mere end 20 % af CO2-emissionerne. |
| --- | --- |

2.2

I den forbindelse bør der være særlig og konstant fokus på vejtransport, der er ansvarlig for mere end 20 % af CO2-emissionerne.

2

| 2.3 | Ud over de mange foranstaltninger vedrørende motorkøretøjer, der allerede finder anvendelse, eller som er under vedtagelse, ønsker EU-lovgiveren nu også at regulere dæks præstationer, da dette - eftersom dækket er det eneste, der forbinder køretøjet med vejen – vil kunne forbedre bilisternes sikkerhed betydeligt og reducere brændstofforbruget. |
| --- | --- |

2.3

Ud over de mange foranstaltninger vedrørende motorkøretøjer, der allerede finder anvendelse, eller som er under vedtagelse, ønsker EU-lovgiveren nu også at regulere dæks præstationer, da dette - eftersom dækket er det eneste, der forbinder køretøjet med vejen – vil kunne forbedre bilisternes sikkerhed betydeligt og reducere brændstofforbruget.

| 2.4 | Kommissionen søger derfor med sit forslag til forordning om motorkøretøjers generelle sikkerhed, der i øjeblikket er til behandling i Europa-Parlamentet (1), bl.a. at fastsætte nye, strengere parametre for typegodkendelse af dæk, hvad angår brændstofforbrug, sikkerhed og støj. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen søger derfor med sit forslag til forordning om motorkøretøjers generelle sikkerhed, der i øjeblikket er til behandling i Europa-Parlamentet (1), bl.a. at fastsætte nye, strengere parametre for typegodkendelse af dæk, hvad angår brændstofforbrug, sikkerhed og støj.

1

| 2.5 | Hvad angår energibesparelser, gøres opmærksom på, at dæk kan påvirke et køretøjs brændstofforbrug med op til 20 % på grund af dækkenes rullemodstand, dvs. det energitab, der skyldes bevægelsesmodstand, der igen skyldes, at dækkene opvarmes og ændrer form (deformeres) under kørslen. Det skal også tilføjes, at rullemodstanden og støjen fra dækkene i høj grad påvirkes af vejunderlaget, der i visse tilfælde kan underminere teknologiske forbedringer af dækkene. |
| --- | --- |

2.5

Hvad angår energibesparelser, gøres opmærksom på, at dæk kan påvirke et køretøjs brændstofforbrug med op til 20 % på grund af dækkenes rullemodstand, dvs. det energitab, der skyldes bevægelsesmodstand, der igen skyldes, at dækkene opvarmes og ændrer form (deformeres) under kørslen. Det skal også tilføjes, at rullemodstanden og støjen fra dækkene i høj grad påvirkes af vejunderlaget, der i visse tilfælde kan underminere teknologiske forbedringer af dækkene.

3.   Kommissionens forslag

Kommissionens forslag

| 3.1 | Direktivforslaget skal sikre brugerne standardiserede oplysninger, navnlig om dækkets brændstofeffektivitet, der er resultatet af lavere rullemodstand, men også om vejgreb i vådt føre og rullestøj – tre af de parametre, der behandles i forordningsforslaget KOM(2008) 316. |
| --- | --- |

3.1

Direktivforslaget skal sikre brugerne standardiserede oplysninger, navnlig om dækkets brændstofeffektivitet, der er resultatet af lavere rullemodstand, men også om vejgreb i vådt føre og rullestøj – tre af de parametre, der behandles i forordningsforslaget KOM(2008) 316.

| 3.2 | Kommissionen ønsker, at forbrugerne oplyses om minimumskravene til rullemodstand og ikke mindst sættes i stand til at vælge dæk med stadig lavere rullemodstand og dermed større brændstofeffektivitet. De nye teknologier betyder, at der for personbiler kan være en forskel på op til 10 % i brændstofforbrug mellem dæk med forskellig rullemodstand. |
| --- | --- |

3.2

Kommissionen ønsker, at forbrugerne oplyses om minimumskravene til rullemodstand og ikke mindst sættes i stand til at vælge dæk med stadig lavere rullemodstand og dermed større brændstofeffektivitet. De nye teknologier betyder, at der for personbiler kan være en forskel på op til 10 % i brændstofforbrug mellem dæk med forskellig rullemodstand.

| 3.3 | Dette har særlig betydning for markedet for udskiftning, der udgør 78 % af det samlede marked. For dæk, der monteres på nye køretøjer af producenterne (22 % af markedet), gives oplysningerne om energiforbruget på købstidspunktet eller i brugsanvisningen for køretøjet. På markedet for udskiftning råder forbrugerne imidlertid ikke over oplysninger, der sætter dem i stand til at sammenholde priserne på dæk med dækkenes indvirkning på brændstofforbruget. |
| --- | --- |

3.3

Dette har særlig betydning for markedet for udskiftning, der udgør 78 % af det samlede marked. For dæk, der monteres på nye køretøjer af producenterne (22 % af markedet), gives oplysningerne om energiforbruget på købstidspunktet eller i brugsanvisningen for køretøjet. På markedet for udskiftning råder forbrugerne imidlertid ikke over oplysninger, der sætter dem i stand til at sammenholde priserne på dæk med dækkenes indvirkning på brændstofforbruget.

| 3.4 | Eftersom dækkenes præstationer både hænger sammen indbyrdes og kan være i konflikt med hinanden (rullemodstand i forhold til vejgreb i vådt føre og sidstnævnte i forhold til rullestøj), kunne der gives oplysninger om, hvordan man har opnået det bedste kompromis mellem disse tre vigtige parametre, for dermed at sætte forbrugerne i stand til at foretage et kvalificeret valg. |
| --- | --- |

3.4

Eftersom dækkenes præstationer både hænger sammen indbyrdes og kan være i konflikt med hinanden (rullemodstand i forhold til vejgreb i vådt føre og sidstnævnte i forhold til rullestøj), kunne der gives oplysninger om, hvordan man har opnået det bedste kompromis mellem disse tre vigtige parametre, for dermed at sætte forbrugerne i stand til at foretage et kvalificeret valg.

| 3.5 | Kommissionen foreslår derfor at indføre en »selvklæbende energimærkat«, der skal påsættes dækkene, med en klassificeringsskala fra A til G for rullemodstand og vejgreb i vådt føre, i stil med den mærkningsindsats, der allerede er gjort i forbindelse med husholdningsapparater, og med tilføjelse af oplysninger om støjniveau målt i decibel. |
| --- | --- |

3.5

Kommissionen foreslår derfor at indføre en »selvklæbende energimærkat«, der skal påsættes dækkene, med en klassificeringsskala fra A til G for rullemodstand og vejgreb i vådt føre, i stil med den mærkningsindsats, der allerede er gjort i forbindelse med husholdningsapparater, og med tilføjelse af oplysninger om støjniveau målt i decibel.

| 3.6 | Ifølge forslaget overlades det til medlemsstaterne at føre tilsyn med mærkningsbestemmelserne og fastsætte sanktioner for overtrædelse af disse bestemmelser. |
| --- | --- |

3.6

Ifølge forslaget overlades det til medlemsstaterne at føre tilsyn med mærkningsbestemmelserne og fastsætte sanktioner for overtrædelse af disse bestemmelser.

4.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

4.1   EØSU støtter Kommissionens forslag om dels at sikre et mere bæredygtigt forbrug, dels at sikre forbrugerne bedre oplysning, således at de kan træffe et mere kvalificeret valg, når de skal skifte dæk, ikke kun om forbruget, men også om andre parametre som f.eks. vejgreb i vådt føre og støj. Forbrugerne vil således kunne afgøre, om den højere pris for et givet dæk opvejes af bedre dækpræstationer. Bedre informerede forbrugere er med til at øge konkurrencen mellem producenterne, der vil få et incitament til at forbedre deres produkter.

4.2   Kommissionen foreslog oprindeligt kun at give oplysninger om brændstofforbruget; de to andre parametre blev tilføjet i lyset af resultaterne af den offentlige høring, der blev afholdt om emnet. EØSU bifalder det endelige valg, men frygter, at dette vil gøre det sværere at forvalte oplysningerne og gennemføre den hermed forbundne kontrol.

4.3   EØSU er imidlertid betænkelig ved det foreslåede middel til oplysning af forbrugerne. Hvis dette middel blot består i at påsætte en mærkat, vil det ønskede resultat ikke altid kunne opnås.

4.3.1   Køberen ser normalt ikke de dæk, der skal erstatte udtjente dæk, før de på købstidspunktet hentes frem fra lageret og påmonteres køretøjet. Det kan desuden ske, at mærkaten falder af eller forsvinder på lageret eller salgsstedet, eller at den ved en fejl genanvendes på et andet dæk. Der er dog endnu større risiko for, at mærkaten forsvinder under transporten eller opbevaringen, især hvis dækkene har silikonebelægning, der gør det svært at påsætte mærkater. De erfaringer, der er gjort med de producentmærkater, der allerede påsættes dæk, viser, at en væsentlig procentdel af disse mærkater forsvinder eller beskadiges slemt under transporten og håndteringen af dækkene, som – hvilket der gøres opmærksom på – på grund af omkostningerne naturligvis ikke er pakket enkeltvis (2).

2

4.3.2   EØSU finder det nødvendigt at overveje en alternativ løsning, for det tilfælde at mærkaten går tabt. Forhandlerne bør i dette tilfælde sammen med regningen kunne udstede en mærkat/ et dokument med nøjagtig gengivelse af de oplysninger, der gives på mærkaten, og som forhandlerne under alle omstændigheder vil have modtaget fra producenten.

4.4   Hvad angår dæk, der monteres på nye køretøjer, synes mærkning imidlertid at udgøre en unødvendig omkostning. Det er allerede fastsat i eksisterende lovgivning, hvordan bilproducenter efter typegodkendelsen af køretøjet skal oplyse køberen om køretøjets energiforbrug og CO2-emissioner. Dette gælder ligeledes for vejgreb i vådt føre og støj, der også er omfattet af typegodkendelse af køretøjer, hvilket Kommissionen også erkender i den begrundelse, der følger med forslaget.

2

Producenterne har desuden interesse i altid at anvende dæk af den »nyeste teknologiske generation« med henblik på at reducere CO2-emissionerne fra de planlagte 130 g/km til 120 g/km, der kan opnås ved hjælp af andre teknologier end motoren, herunder dæk.

2

4.4.1   Man kunne i dette tilfælde pålægge forhandlerne, der ofte også sælger dæk, at udstede et yderligere dokument til køberen med angivelse af de lovbestemte parametre, som køretøjets dæk overholder, og, hvor det er muligt, at foreslå en alternativ løsning. Dette initiativ vil ligeledes kunne understøtte de oplysningskampagner, som medlemsstaterne vil skulle gennemføre på området.

4.5   EØSU ved, at industriens sektorer (3) har anmodet om, at dette forslag ændres fra et direktiv til en forordning. Denne anmodning synes at være berettiget, eftersom en forordning vil sikre ensartede gennemførelsesfrister og kontrolstandarder i alle medlemsstater, sådan som det er tilfældet med førnævnte forordning om motorkøretøjers generelle sikkerhed, der har ført til dette forslag.

3

4.5.1   EØSU håber derfor, at man i drøftelserne mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet vil kunne nå til enighed om dette spørgsmål ligesom tidligere i andre følsomme spørgsmål om f.eks. sikkerhed og miljø.

4.5.2   EØSU finder det afgørende, at medlemsstaterne udstyres med klare, harmoniserede regler, således at de kan føre nøje kontrol med, at dækkene opfylder de fastsatte krav - en kontrol, der er særlig vigtig i et marked, hvor mange produkter kommer fra tredjelande.

5.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

| 5.1 | ESØU bifalder, at Kommissionen har besluttet at undtage regummierede dæk og professionelle off road-dæk fra direktivforslaget - hvilket EØSU anbefalede i førnævnte udtalelse om motorkøretøjers generelle sikkerhed - naturligvis under overholdelse af de fastsatte sikkerhedskrav. |
| --- | --- |

5.1

ESØU bifalder, at Kommissionen har besluttet at undtage regummierede dæk og professionelle off road-dæk fra direktivforslaget - hvilket EØSU anbefalede i førnævnte udtalelse om motorkøretøjers generelle sikkerhed - naturligvis under overholdelse af de fastsatte sikkerhedskrav.

| 5.2 | Endelig anbefaler EØSU i overensstemmelse med førnævnte udtalelse:






  a) | at undtage dæk, der er produceret før denne lovgivnings ikrafttræden. I sektorens distributionskæde på det europæiske marked cirkulerer der i gennemsnit konstant ca. 80 mio. dæk. Det vil ikke være muligt at påsætte mærkater på alle disse distribuerede dæk; og |
| --- | --- | --- |

5.2

Endelig anbefaler EØSU i overensstemmelse med førnævnte udtalelse:

a)

at undtage dæk, der er produceret før denne lovgivnings ikrafttræden. I sektorens distributionskæde på det europæiske marked cirkulerer der i gennemsnit konstant ca. 80 mio. dæk. Det vil ikke være muligt at påsætte mærkater på alle disse distribuerede dæk; og

| b) | at give industrien mindst 18 måneder til at gennemføre de vedtagne foranstaltninger. |
| --- | --- |

b)

at give industrien mindst 18 måneder til at gennemføre de vedtagne foranstaltninger.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2008) 316 endelig, som EØSU allerede afgav udtalelse om på sin plenarforsamling den 14. januar 2009 (jf. udtalelse CESE 37/2009).

1

(2)  I henhold til sektorens europæiske organisation (ETRMA, European Tyre and Rubber Manufacturer Association) forsvinder mellem 10 og 15 % af mærkaterne under transporten og håndteringen af dækkene.

2

(3)  ETRMA: European Tyre and Rubber Manufacturer Association.

3

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/84 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/84

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen: Anden strategiske energiredegørelse — EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet

KOM(2008) 781 endelig

2009/C 228/16

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 13. november 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen: Anden strategiske energiredegørelse – EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Ulla SIRKEINEN til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 130 stemmer for, 3 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen, især fordi den lægger vægt på energiforsyningssikkerhed, hvilket er stærkt tiltrængt. Udvalget konkluderer:






  — | at behovet for en fælles EU-tilgang til både intern og ekstern energipolitik atter er blevet klart understreget af de nylige gasforsyningskriser, |
| --- | --- | --- |

1.1

EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen, især fordi den lægger vægt på energiforsyningssikkerhed, hvilket er stærkt tiltrængt. Udvalget konkluderer:

—

at behovet for en fælles EU-tilgang til både intern og ekstern energipolitik atter er blevet klart understreget af de nylige gasforsyningskriser,

| — | at det er i modstrid med alle de tre mål for energipolitikken – forsyningssikkerhed, konkurrencedygtighed og bæredygtighed – at den tredje pakke vedrørende energimarkedet endnu ikke er blevet vedtaget, |
| --- | --- |

—

at det er i modstrid med alle de tre mål for energipolitikken – forsyningssikkerhed, konkurrencedygtighed og bæredygtighed – at den tredje pakke vedrørende energimarkedet endnu ikke er blevet vedtaget,

| — | at udfordringerne i forbindelse med olie og transport ikke har fået den fornødne opmærksomhed fra Kommissionen, |
| --- | --- |

—

at udfordringerne i forbindelse med olie og transport ikke har fået den fornødne opmærksomhed fra Kommissionen,

| — | at Kommissionen har overset energipolitikkens sociale aspekter i denne sammenhæng, |
| --- | --- |

—

at Kommissionen har overset energipolitikkens sociale aspekter i denne sammenhæng,

| — | at meddelelsen ikke har forståelse for, hvor meget sagen haster, |
| --- | --- |

—

at meddelelsen ikke har forståelse for, hvor meget sagen haster,

| — | at meddelelsen om »Overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU«, som skal betragte vedvarende energi som en del af det samlede energisystem, er stærkt savnet, |
| --- | --- |

—

at meddelelsen om »Overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU«, som skal betragte vedvarende energi som en del af det samlede energisystem, er stærkt savnet,

| — | at Kommissionens hensigt om at fremlægge en politisk dagsorden for 2030 og en vision for 2050 er meget væsentlig, da store teknologiske og systemmæssige ændringer tager tid, |
| --- | --- |

—

at Kommissionens hensigt om at fremlægge en politisk dagsorden for 2030 og en vision for 2050 er meget væsentlig, da store teknologiske og systemmæssige ændringer tager tid,

| — | at ajourføringen af det vejledende kerneenergiprogram i høj grad har taget hensyn til EØSU's kommentarer til sagen. |
| --- | --- |

—

at ajourføringen af det vejledende kerneenergiprogram i høj grad har taget hensyn til EØSU's kommentarer til sagen.

| 1.2 | EØSU henstiller følgende:






  — | Alle EU-instrumenter, som kan imødegå de risici, der er forbundet med forsyningssikkerheden, bør iværksættes snarest muligt og på en effektiv måde. |
| --- | --- | --- |

1.2

EØSU henstiller følgende:

—

Alle EU-instrumenter, som kan imødegå de risici, der er forbundet med forsyningssikkerheden, bør iværksættes snarest muligt og på en effektiv måde.

| — | Så snart der er taget beslutning om de nye lovforslag, bør der fokuseres på gennemførelse, og man bør undlade at fremsætte nye lovforslag, således at de lovgivningsmæssige rammer forbliver så stabile og forudsigelige som muligt. |
| --- | --- |

—

Så snart der er taget beslutning om de nye lovforslag, bør der fokuseres på gennemførelse, og man bør undlade at fremsætte nye lovforslag, således at de lovgivningsmæssige rammer forbliver så stabile og forudsigelige som muligt.

| — | Energibesparelser bør være første prioritet blandt de fem punkter, som handlingsplanen fokuserer på, da dette område har et stort potentiale for omkostningseffektive foranstaltninger, og energieffektivitet er et centralt værktøj til opnåelse heraf. |
| --- | --- |

—

Energibesparelser bør være første prioritet blandt de fem punkter, som handlingsplanen fokuserer på, da dette område har et stort potentiale for omkostningseffektive foranstaltninger, og energieffektivitet er et centralt værktøj til opnåelse heraf.

| — | Kommissionen bør udvælge en række prioriteter blandt de mange udvalgte indsatsområder. |
| --- | --- |

—

Kommissionen bør udvælge en række prioriteter blandt de mange udvalgte indsatsområder.

| — | Problemerne med isolerede energimarkeder bør løses særlig hurtigt, og de transeuropæiske energinet færdiggøres. |
| --- | --- |

—

Problemerne med isolerede energimarkeder bør løses særlig hurtigt, og de transeuropæiske energinet færdiggøres.

| — | Opmærksomheden om investeringer i infrastruktur bør suppleres med større fokus på elproduktionens store investeringsbehov og på behovet for grundforskning frem til 2050. |
| --- | --- |

—

Opmærksomheden om investeringer i infrastruktur bør suppleres med større fokus på elproduktionens store investeringsbehov og på behovet for grundforskning frem til 2050.

| — | Når det gælder de eksterne forbindelser, har EU behov for at udvikle en ansvarlig og bæredygtig global energistrategi side om side med politikker for EU's egen energiforsyningssikkerhed. |
| --- | --- |

—

Når det gælder de eksterne forbindelser, har EU behov for at udvikle en ansvarlig og bæredygtig global energistrategi side om side med politikker for EU's egen energiforsyningssikkerhed.

| — | Der er behov for en række foranstaltninger med henblik på større energibesparelser, men man bør undgå at overregulere på EU-niveau. |
| --- | --- |

—

Der er behov for en række foranstaltninger med henblik på større energibesparelser, men man bør undgå at overregulere på EU-niveau.

| — | EU bør gå forrest, når det gælder energieffektivitetsteknologier. |
| --- | --- |

—

EU bør gå forrest, når det gælder energieffektivitetsteknologier.

| — | Kommissionen bør undersøge, hvordan der kan opstilles enkeltmål for forskellige energianvendelsesområder som et effektivt middel til at øge energieffektiviteten, især for tjenesteydelser og varer med en indre markedsdimension. |
| --- | --- |

—

Kommissionen bør undersøge, hvordan der kan opstilles enkeltmål for forskellige energianvendelsesområder som et effektivt middel til at øge energieffektiviteten, især for tjenesteydelser og varer med en indre markedsdimension.

| — | Der bør snarest muligt tages beslutning om kernekraftens fremtid set i lyset af det store investeringsbehov i forbindelse med produktion af elektricitet. |
| --- | --- |

—

Der bør snarest muligt tages beslutning om kernekraftens fremtid set i lyset af det store investeringsbehov i forbindelse med produktion af elektricitet.

| — | Visionen for 2050 bør omfatte den globale situation, da den udgør rammebetingelserne for EU's ambitioner. |
| --- | --- |

—

Visionen for 2050 bør omfatte den globale situation, da den udgør rammebetingelserne for EU's ambitioner.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Målene for EU's energipolitik er bæredygtighed, konkurrenceevne og forsyningssikkerhed. I den senere tid har der ikke været så stor fokus på forsyningssikkerhed, hvilket har vist sig at være uheldigt grundet eftervirkningerne af striden om gasforsyningen mellem Ukraine og Rusland, den stærke økonomiske tilbagegang og meget ustabile energipriser. Afhængighed af udefra kommende energiforsyninger er ikke i sig selv et problem, men den stigende afhængighed af leverandører, som ikke spiller efter de samme regler, som vi gør i Europa, såvel som stigende efterspørgsel efter gas, øger risiciene for leveringsproblemer. |
| --- | --- |

2.1

Målene for EU's energipolitik er bæredygtighed, konkurrenceevne og forsyningssikkerhed. I den senere tid har der ikke været så stor fokus på forsyningssikkerhed, hvilket har vist sig at være uheldigt grundet eftervirkningerne af striden om gasforsyningen mellem Ukraine og Rusland, den stærke økonomiske tilbagegang og meget ustabile energipriser. Afhængighed af udefra kommende energiforsyninger er ikke i sig selv et problem, men den stigende afhængighed af leverandører, som ikke spiller efter de samme regler, som vi gør i Europa, såvel som stigende efterspørgsel efter gas, øger risiciene for leveringsproblemer.

| 2.2 | EU's væsentligste lovforslag i de seneste to år er den tredje lovpakke vedrørende det indre marked for elektricitet og gas samt klimapakken. Sidstnævnte blev man enig om ved en hurtig førstebehandling i december 2008, hvor mange vigtige detaljer blev overladt til udvalgsproceduren. Energipakken er efter næsten to år stadig ikke blevet vedtaget, hvilket er i klar modstrid med nødvendigheden af et velfungerende indre marked som forudsætning for at opfylde alle tre mål for energipolitikken. |
| --- | --- |

2.2

EU's væsentligste lovforslag i de seneste to år er den tredje lovpakke vedrørende det indre marked for elektricitet og gas samt klimapakken. Sidstnævnte blev man enig om ved en hurtig førstebehandling i december 2008, hvor mange vigtige detaljer blev overladt til udvalgsproceduren. Energipakken er efter næsten to år stadig ikke blevet vedtaget, hvilket er i klar modstrid med nødvendigheden af et velfungerende indre marked som forudsætning for at opfylde alle tre mål for energipolitikken.

| 2.3 | De forskellige mål for energipolitikken er indbyrdes afhængige, og de politikker, der sigter på at opfylde dem, understøtter i høj grad hinanden. Det gælder dog ikke altid. Målet om forsyningssikkerhed bør sættes højest. Mennesker og virksomheder bør under alle omstændigheder sikres en pålidelig energiforsyning på grund af de alvorlige virkninger af afbrydelser eller energifattigdom. |
| --- | --- |

2.3

De forskellige mål for energipolitikken er indbyrdes afhængige, og de politikker, der sigter på at opfylde dem, understøtter i høj grad hinanden. Det gælder dog ikke altid. Målet om forsyningssikkerhed bør sættes højest. Mennesker og virksomheder bør under alle omstændigheder sikres en pålidelig energiforsyning på grund af de alvorlige virkninger af afbrydelser eller energifattigdom.

3.   Kommissionens meddelelse

Kommissionens meddelelse

| 3.1 | Den anden strategiske energiredegørelse blev offentliggjort af Kommissionen i november 2008. Kommissionen foreslår en EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet med fem punkter, der fokuserer på:






  — | infrastrukturbehov og diversificering af energiforsyningerne |
| --- | --- | --- |

3.1

Den anden strategiske energiredegørelse blev offentliggjort af Kommissionen i november 2008. Kommissionen foreslår en EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet med fem punkter, der fokuserer på:

EU-handlingsplan for energiforsyningssikkerhed og -solidaritet

—

infrastrukturbehov og diversificering af energiforsyningerne

| — | forbindelser udadtil på energiområdet |
| --- | --- |

—

forbindelser udadtil på energiområdet

| — | olie- og gaslagre og kriseberedskabsmekanismer |
| --- | --- |

—

olie- og gaslagre og kriseberedskabsmekanismer

| — | energieffektivitet |
| --- | --- |

—

energieffektivitet

| — | optimal udnyttelse af EU's egne energiressourcer |
| --- | --- |

—

optimal udnyttelse af EU's egne energiressourcer

| 3.2 | I energiredegørelsen indgår en ajourføring af det vejledende kerneenergiprogram for 2007, der fokuserer på forsyningssikkerhed, investeringsbehov og betingelser for gennemførelse af investeringer. |
| --- | --- |

3.2

I energiredegørelsen indgår en ajourføring af det vejledende kerneenergiprogram for 2007, der fokuserer på forsyningssikkerhed, investeringsbehov og betingelser for gennemførelse af investeringer.

| 3.3 | Sammen med den anden strategiske energiredegørelse fremlagde Kommissionen:






  — | energieffektivitetspakken for 2008 |
| --- | --- | --- |

3.3

Sammen med den anden strategiske energiredegørelse fremlagde Kommissionen:

—

energieffektivitetspakken for 2008

| — | et forslag til revision af EU's direktiv om olieberedskabslagre og |
| --- | --- |

—

et forslag til revision af EU's direktiv om olieberedskabslagre og

| — | et revideret direktivforslag om EU-rammebestemmelser for nuklear sikkerhed. |
| --- | --- |

—

et revideret direktivforslag om EU-rammebestemmelser for nuklear sikkerhed.

| 3.4 | I den anden strategiske energiredegørelse fastslår Kommissionen, at den har til hensigt at foreslå:






  — | en omarbejdning af direktivet om gasforsyningssikkerhed i 2010 |
| --- | --- | --- |

3.4

I den anden strategiske energiredegørelse fastslår Kommissionen, at den har til hensigt at foreslå:

—

en omarbejdning af direktivet om gasforsyningssikkerhed i 2010

| — | fremme af en miljøvenlig udvikling af EU's egne reserver af fossile brændstoffer |
| --- | --- |

—

fremme af en miljøvenlig udvikling af EU's egne reserver af fossile brændstoffer

| — | en meddelelse om »overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU« |
| --- | --- |

—

en meddelelse om »overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU«

| — | et initiativ til finansiering af bæredygtig energi som et fælles projekt mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank. |
| --- | --- |

—

et initiativ til finansiering af bæredygtig energi som et fælles projekt mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank.

| 3.5 | Endelig vil Kommissionen foreslå en ny energipolitik for Europa i 2010 med henblik på at udarbejde en politisk agenda for 2030 og en vision og en ny handlingsplan for 2050. |
| --- | --- |

3.5

Endelig vil Kommissionen foreslå en ny energipolitik for Europa i 2010 med henblik på at udarbejde en politisk agenda for 2030 og en vision og en ny handlingsplan for 2050.

4.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen, især fordi den lægger vægt på energiforsyningssikkerhed, hvilket er stærkt tiltrængt, og fordi den forsøger at anlægge en samlet tilgang til de aktuelle udfordringer i forbindelse med energipolitikken. EU har egne instrumenter, som kan imødegå risiciene for leveringsproblemer. Disse er blevet udpeget af Kommissionen og skal nu iværksættes på en så effektiv måde som muligt. |
| --- | --- |

4.1

EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen, især fordi den lægger vægt på energiforsyningssikkerhed, hvilket er stærkt tiltrængt, og fordi den forsøger at anlægge en samlet tilgang til de aktuelle udfordringer i forbindelse med energipolitikken. EU har egne instrumenter, som kan imødegå risiciene for leveringsproblemer. Disse er blevet udpeget af Kommissionen og skal nu iværksættes på en så effektiv måde som muligt.

| 4.2 | Foranstaltninger truffet af EU i forbindelse med energiforsyningssikkerhed bør imidlertid ikke betyde flere lovforslag. Så snart de nye pakker er blevet vedtaget, bør der fokuseres på gennemførelse. De lovgivningsmæssige rammer bør forblive så stabile, det nu kan lade sig gøre, således at der findes så forudsigelige rammer for de nødvendige foranstaltninger som muligt. |
| --- | --- |

4.2

Foranstaltninger truffet af EU i forbindelse med energiforsyningssikkerhed bør imidlertid ikke betyde flere lovforslag. Så snart de nye pakker er blevet vedtaget, bør der fokuseres på gennemførelse. De lovgivningsmæssige rammer bør forblive så stabile, det nu kan lade sig gøre, således at der findes så forudsigelige rammer for de nødvendige foranstaltninger som muligt.

| 4.3 | Behovet for en fælles tilgang til energipolitikken i medlemslandene er endnu en gang blevet demonstreret. Igen og igen er der, også af EØSU, blevet opfordret til, at der tales med én stemme. Så længe nogle medlemslande, navnlig nogle af de store, hovedsageligt varetager egne interesser, vil den europæiske energiscene være svagere, mere sårbar og mere ineffektiv, end den i virkeligheden behøver at være. |
| --- | --- |

4.3

Behovet for en fælles tilgang til energipolitikken i medlemslandene er endnu en gang blevet demonstreret. Igen og igen er der, også af EØSU, blevet opfordret til, at der tales med én stemme. Så længe nogle medlemslande, navnlig nogle af de store, hovedsageligt varetager egne interesser, vil den europæiske energiscene være svagere, mere sårbar og mere ineffektiv, end den i virkeligheden behøver at være.

| 4.4 | EØSU er enig i handlingsplanens fem fokusområder, men ville sætte energieffektivitet – eller i virkeligheden energibesparelser – øverst på dagsordenen, eftersom formålet burde være at nedbringe energiforbruget, hvortil energieffektivitet er et centralt værktøj. Selv ikke de bedste resultater på dette område kan erstatte behovet for snarlig handling på andre områder. Der er imidlertid et stort potentiale for omkostningseffektive tiltag til bedre energieffektivitet, som bør udnyttes, så man undgår andre, dyrere foranstaltninger. Det vigtigste eksempel er det store potentiale for energieffektivitet i bygninger. |
| --- | --- |

4.4

EØSU er enig i handlingsplanens fem fokusområder, men ville sætte energieffektivitet – eller i virkeligheden energibesparelser – øverst på dagsordenen, eftersom formålet burde være at nedbringe energiforbruget, hvortil energieffektivitet er et centralt værktøj. Selv ikke de bedste resultater på dette område kan erstatte behovet for snarlig handling på andre områder. Der er imidlertid et stort potentiale for omkostningseffektive tiltag til bedre energieffektivitet, som bør udnyttes, så man undgår andre, dyrere foranstaltninger. Det vigtigste eksempel er det store potentiale for energieffektivitet i bygninger.

| 4.5 | EØSU havde forventet, at Kommissionen i højere grad ville tage højde for problemerne med olie og transport. 36 % af EU's energiforbrug dækkes af olie, som især anvendes til transport, og da der bliver stadig mere vejtransport, øges CO2-udslippet tilsvarende. Desuden forventes oliepriserne at være meget ustabile, og tendensen går mod langt højere priser. I januar fremlagde EØSU på anmodning af Europa-Parlamentet en udtalelse om »Håndtering af udfordringerne knyttet til olie« (1). |
| --- | --- |

4.5

EØSU havde forventet, at Kommissionen i højere grad ville tage højde for problemerne med olie og transport. 36 % af EU's energiforbrug dækkes af olie, som især anvendes til transport, og da der bliver stadig mere vejtransport, øges CO2-udslippet tilsvarende. Desuden forventes oliepriserne at være meget ustabile, og tendensen går mod langt højere priser. I januar fremlagde EØSU på anmodning af Europa-Parlamentet en udtalelse om »Håndtering af udfordringerne knyttet til olie« (1).

2

1

| 4.6 | Kommissionens meddelelse overser også energipolitikkens sociale aspekter, som spænder fra tab af job til skabelse af nye arbejdspladser i en grønnere økonomi, uddannelse og energifattigdom. Udvalget bemærker, at energi ikke bør betragtes på samme måde som andre varer, og at energidistribution, som er en tjeneste af almen interesse, skal være i overensstemmelse med principperne om adgang for alle og en rimelig pris. |
| --- | --- |

4.6

Kommissionens meddelelse overser også energipolitikkens sociale aspekter, som spænder fra tab af job til skabelse af nye arbejdspladser i en grønnere økonomi, uddannelse og energifattigdom. Udvalget bemærker, at energi ikke bør betragtes på samme måde som andre varer, og at energidistribution, som er en tjeneste af almen interesse, skal være i overensstemmelse med principperne om adgang for alle og en rimelig pris.

| 4.7 | Efter EØSU's opfattelse savner Kommissionen en egentlig forståelse for sagens hastende karakter, som dog ellers er temmelig oplagt som følge af tidligere og nylige problemer med forsyningssikkerheden. Meddelelsen fremdrager adskillige (over 45) områder – især meddelelser – hvor Kommissionen har til hensigt at gøre en indsats. Det synes at være nødvendigt at foretage en prioritering mellem dem for at undgå at miste momentum. |
| --- | --- |

4.7

Efter EØSU's opfattelse savner Kommissionen en egentlig forståelse for sagens hastende karakter, som dog ellers er temmelig oplagt som følge af tidligere og nylige problemer med forsyningssikkerheden. Meddelelsen fremdrager adskillige (over 45) områder – især meddelelser – hvor Kommissionen har til hensigt at gøre en indsats. Det synes at være nødvendigt at foretage en prioritering mellem dem for at undgå at miste momentum.

| 4.8 | EØSU bifalder også hensigten om at fremlægge en politisk dagsorden for 2030 og en vision for 2050, som skal understøttes af en ny handlingsplan. Udvalget efterlyste allerede i 2006 i sin udtalelse om et optimalt energimix (2) en sådan vision. Store teknologiske ændringer tager tid, og det samme gør egentlige ændringer i energisystemerne, hvilket skyldes infrastrukturinvesteringers lange levetid. Derfor er det vigtigt med en vision for fremtiden, som går længere end det begrænsede potentiale for justeringer af teknologien og infrastrukturen, vi har i dag. |
| --- | --- |

4.8

EØSU bifalder også hensigten om at fremlægge en politisk dagsorden for 2030 og en vision for 2050, som skal understøttes af en ny handlingsplan. Udvalget efterlyste allerede i 2006 i sin udtalelse om et optimalt energimix (2) en sådan vision. Store teknologiske ændringer tager tid, og det samme gør egentlige ændringer i energisystemerne, hvilket skyldes infrastrukturinvesteringers lange levetid. Derfor er det vigtigt med en vision for fremtiden, som går længere end det begrænsede potentiale for justeringer af teknologien og infrastrukturen, vi har i dag.

2

5.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

5.1   Fremme af infrastrukturer, der er vitale for EU's energibehov

Fremme af infrastrukturer, der er vitale for EU's energibehov

| 5.1.1 | EØSU støtter, at Kommissionen er aktiv på dette område, især på grund af bekymringer om fortsat afhængighed af eksterne energikilder. EØSU fremsætter dog følgende bemærkninger. |
| --- | --- |

5.1.1

EØSU støtter, at Kommissionen er aktiv på dette område, især på grund af bekymringer om fortsat afhængighed af eksterne energikilder. EØSU fremsætter dog følgende bemærkninger.

| 5.1.2 | De seks prioriteter, Kommissionen fremlægger, forekommer meget relevante, og kun ved at foretage en prioritering kan man forvente en effektiv gennemførelse. Kommissionen har siden, i slutningen af januar 2009, præsenteret specifikke projekter inden for disse prioriterede områder med henblik på at få tildelt finansiering som en del af EU's genopretningsplan. Det er svært at tage stilling til disse prioriterede projekter uden gennemsigtig information om dem og om andre af de mest sandsynlige projekter, herunder oplysninger om foreløbig planlagt finansiering fra private og offentlige kilder. |
| --- | --- |

5.1.2

De seks prioriteter, Kommissionen fremlægger, forekommer meget relevante, og kun ved at foretage en prioritering kan man forvente en effektiv gennemførelse. Kommissionen har siden, i slutningen af januar 2009, præsenteret specifikke projekter inden for disse prioriterede områder med henblik på at få tildelt finansiering som en del af EU's genopretningsplan. Det er svært at tage stilling til disse prioriterede projekter uden gennemsigtig information om dem og om andre af de mest sandsynlige projekter, herunder oplysninger om foreløbig planlagt finansiering fra private og offentlige kilder.

| 5.1.3 | Det er beklageligt, at der ikke tidligere er blevet sat ind i forbindelse med situationen omkring de isolerede energimarkeder i de baltiske lande. Nu bør det gøres hurtigst muligt. Samtidig bør der tages hånd om de små isolerede medlemsstaters energibehov gennem sammenkoblingsprojekter med det centrale EU. |
| --- | --- |

5.1.3

Det er beklageligt, at der ikke tidligere er blevet sat ind i forbindelse med situationen omkring de isolerede energimarkeder i de baltiske lande. Nu bør det gøres hurtigst muligt. Samtidig bør der tages hånd om de små isolerede medlemsstaters energibehov gennem sammenkoblingsprojekter med det centrale EU.

| 5.1.4 | Hvad gaskorridorerne angår, erklærede EØSU i sin nylige udtalelse om den eksterne dimension af den europæiske energipolitik, at der synes at være behov for flere forskellige projekter for fremtidige gastransmissionsbehov. I politisk betydning skal projekterne ikke ses som konkurrerende alternativer. Nu er det vigtigt at handle hurtigst muligt for at sikre gasforsyningen, og dette kræver en samordnet indsats fra medlemslandene og Kommissionen. |
| --- | --- |

5.1.4

Hvad gaskorridorerne angår, erklærede EØSU i sin nylige udtalelse om den eksterne dimension af den europæiske energipolitik, at der synes at være behov for flere forskellige projekter for fremtidige gastransmissionsbehov. I politisk betydning skal projekterne ikke ses som konkurrerende alternativer. Nu er det vigtigt at handle hurtigst muligt for at sikre gasforsyningen, og dette kræver en samordnet indsats fra medlemslandene og Kommissionen.

| 5.1.5 | Tanken om en mekanisme med blokindkøb kræver en nærmere forklaring. Man kan også spørge, hvorfor det kun er området omkring Det Kaspiske Hav, den skal rette sig mod. |
| --- | --- |

5.1.5

Tanken om en mekanisme med blokindkøb kræver en nærmere forklaring. Man kan også spørge, hvorfor det kun er området omkring Det Kaspiske Hav, den skal rette sig mod.

| 5.1.6 | Udfordringerne i forbindelse med forsyningssikkerhed løses ikke udelukkende gennem bedre energitransportinfrastruktur. Der er behov for udskiftninger i elproduktionen for en investeringssum, der løber op i næsten 1 000 milliarder EUR. Dette er delvist blevet taget op af Kommissionen i afsnittet om egne energireserver, men bør også have opmærksomhed i forbindelse med investeringsbehovene og finansieringen af disse. |
| --- | --- |

5.1.6

Udfordringerne i forbindelse med forsyningssikkerhed løses ikke udelukkende gennem bedre energitransportinfrastruktur. Der er behov for udskiftninger i elproduktionen for en investeringssum, der løber op i næsten 1 000 milliarder EUR. Dette er delvist blevet taget op af Kommissionen i afsnittet om egne energireserver, men bør også have opmærksomhed i forbindelse med investeringsbehovene og finansieringen af disse.

| 5.1.7 | Et centralt spørgsmål i forbindelse med investeringer er, hvilken rolle de forskellige aktører spiller – EU, dets finansielle institutioner, medlemslandene og virksomhederne. Virksomhederne foretager investeringerne, og de gør det, når de rette betingelser er til stede. Selv om der forekommer fejltagelser på et turbulent energimarked, har virksomhederne de bedste forudsætninger for at evaluere markedet og bære risiciene. Den offentlige sektor og politikerne kan skabe de rette rammebetingelser og inden for visse begrænsninger give incitamenter og yde politisk støtte. Derfor går EØSU stærkt ind for Kommissionens plan om at etablere et tættere og mere effektivt samarbejde med den private sektor og de finansielle institutioner. |
| --- | --- |

5.1.7

Et centralt spørgsmål i forbindelse med investeringer er, hvilken rolle de forskellige aktører spiller – EU, dets finansielle institutioner, medlemslandene og virksomhederne. Virksomhederne foretager investeringerne, og de gør det, når de rette betingelser er til stede. Selv om der forekommer fejltagelser på et turbulent energimarked, har virksomhederne de bedste forudsætninger for at evaluere markedet og bære risiciene. Den offentlige sektor og politikerne kan skabe de rette rammebetingelser og inden for visse begrænsninger give incitamenter og yde politisk støtte. Derfor går EØSU stærkt ind for Kommissionens plan om at etablere et tættere og mere effektivt samarbejde med den private sektor og de finansielle institutioner.

5.2   Større fokus på energi i EU's internationale forbindelser

Større fokus på energi i EU's internationale forbindelser

| 5.2.1 | EØSU fremlagde i januar 2009 sin udtalelse om den eksterne dimension af den europæiske energipolitik. Denne udtalelses bemærkninger, konklusioner og anbefalinger er stadig relevante og i tråd med, hvad Kommissionen foreslår i sin meddelelse. EØSU udtaler sig dog skarpere på især to punkter: leverandørlandene skal bringes til at anvende de samme betingelser som EU, for så vidt angår eksempelvis infrastruktur, investeringsbeskyttelse, på energimarkedet, og medlemslandene skal, når de forhandler handelsaftaler, gør fælles fastlagte rammer for sådanne betingelser til en forudsætning for deres støtte. |
| --- | --- |

5.2.1

EØSU fremlagde i januar 2009 sin udtalelse om den eksterne dimension af den europæiske energipolitik. Denne udtalelses bemærkninger, konklusioner og anbefalinger er stadig relevante og i tråd med, hvad Kommissionen foreslår i sin meddelelse. EØSU udtaler sig dog skarpere på især to punkter: leverandørlandene skal bringes til at anvende de samme betingelser som EU, for så vidt angår eksempelvis infrastruktur, investeringsbeskyttelse, på energimarkedet, og medlemslandene skal, når de forhandler handelsaftaler, gør fælles fastlagte rammer for sådanne betingelser til en forudsætning for deres støtte.

| 5.2.2 | EØSU fremlagde også en tostrenget strategi for forbindelserne udadtil på energiområdet. Den ene streng gik på energiforsyningssikkerhed for EU og den anden på en ansvarlig og bæredygtig global energistrategi. Aspekter af sidstnævnte, EU's globale ansvar, er kun blevet nævnt kort af Kommissionen. Dette ansvar fortjener en særlig opmærksomhed og vil ikke blive opfyldt alene ved, at EU tager teten i internationale klimaforhandlinger. |
| --- | --- |

5.2.2

EØSU fremlagde også en tostrenget strategi for forbindelserne udadtil på energiområdet. Den ene streng gik på energiforsyningssikkerhed for EU og den anden på en ansvarlig og bæredygtig global energistrategi. Aspekter af sidstnævnte, EU's globale ansvar, er kun blevet nævnt kort af Kommissionen. Dette ansvar fortjener en særlig opmærksomhed og vil ikke blive opfyldt alene ved, at EU tager teten i internationale klimaforhandlinger.

5.3   Bedre olie- og gaslagre og kriseberedskabsmekanismer

Bedre olie- og gaslagre og kriseberedskabsmekanismer

| 5.3.1 | EØSU deler Kommissionens synspunkter om gasforsyningssikkerhed. Løsningen på behovet for beredskabsforanstaltninger kan og bør findes blandt andre muligheder end obligatoriske gaslagre. De alternative muligheder omfatter diversificering af energikilder og forsyningslinjer, flydende naturgas, samarbejde med nabolande, opsigelige kontrakter og brændstofskift. |
| --- | --- |

5.3.1

EØSU deler Kommissionens synspunkter om gasforsyningssikkerhed. Løsningen på behovet for beredskabsforanstaltninger kan og bør findes blandt andre muligheder end obligatoriske gaslagre. De alternative muligheder omfatter diversificering af energikilder og forsyningslinjer, flydende naturgas, samarbejde med nabolande, opsigelige kontrakter og brændstofskift.

5.4   Nye impulser til energieffektivitet

Nye impulser til energieffektivitet

| 5.4.1 | EØSU har afgivet adskillige udtalelser om energieffektivitet, herunder en detaljeret gennemgang af praktiske foranstaltninger. Udvalget bakker op om Kommissionens strategi, men vil gerne tilføje nogle kommentarer. |
| --- | --- |

5.4.1

EØSU har afgivet adskillige udtalelser om energieffektivitet, herunder en detaljeret gennemgang af praktiske foranstaltninger. Udvalget bakker op om Kommissionens strategi, men vil gerne tilføje nogle kommentarer.

| 5.4.2 | Der er et stort, praktisk taget ubegrænset udvalg af foranstaltninger, der kan anvendes til at producere energi på en mere effektiv måde. Kommissionen har fremlagt en række lovgivningsmæssige tiltag, som bl.a. omhandler bygningers energimæssige ydeevne, energimærkning, miljøvenligt design mm., og der synes at være mere på vej. EØSU anbefaler, at Kommissionen gør en særlig indsats for at undgå overregulering, og at innovationspotentialet udnyttes bedst muligt. Der er behov for politiske tiltag – regulering, offentlig støtte osv. – med henblik på at øge energibesparelserne, men de bør udformes med største omhyggelighed, så de bliver så omkostningseffektive som muligt og så lidt markedsfordrejende som muligt for de enkelte målområder. EU-tiltag bør kun anvendes for produkter og tjenesteydelser, som har en indre markedsdimension. EØSU kunne godt ønske sig større fokus på mulighederne for frivillige initiativer og selv- og samregulering, herunder standardisering. |
| --- | --- |

5.4.2

Der er et stort, praktisk taget ubegrænset udvalg af foranstaltninger, der kan anvendes til at producere energi på en mere effektiv måde. Kommissionen har fremlagt en række lovgivningsmæssige tiltag, som bl.a. omhandler bygningers energimæssige ydeevne, energimærkning, miljøvenligt design mm., og der synes at være mere på vej. EØSU anbefaler, at Kommissionen gør en særlig indsats for at undgå overregulering, og at innovationspotentialet udnyttes bedst muligt. Der er behov for politiske tiltag – regulering, offentlig støtte osv. – med henblik på at øge energibesparelserne, men de bør udformes med største omhyggelighed, så de bliver så omkostningseffektive som muligt og så lidt markedsfordrejende som muligt for de enkelte målområder. EU-tiltag bør kun anvendes for produkter og tjenesteydelser, som har en indre markedsdimension. EØSU kunne godt ønske sig større fokus på mulighederne for frivillige initiativer og selv- og samregulering, herunder standardisering.

| 5.4.3 | EU er frontløber inden for energieffektivitet. EU bør også gå forrest, når det gælder energieffektive teknologier. Mulighederne for at drage fordel af rollen som »early mover« bør udnyttes fuldt ud. Tiltag til støtte herfor omfatter F&U-finansiering, innovationsstøtte og risikofinansiering, en passende standardisering, åbne markeder i Europa og globalt, en effektiv international klimaaftale og internationalt samarbejde om energieffektivitet. |
| --- | --- |

5.4.3

EU er frontløber inden for energieffektivitet. EU bør også gå forrest, når det gælder energieffektive teknologier. Mulighederne for at drage fordel af rollen som »early mover« bør udnyttes fuldt ud. Tiltag til støtte herfor omfatter F&U-finansiering, innovationsstøtte og risikofinansiering, en passende standardisering, åbne markeder i Europa og globalt, en effektiv international klimaaftale og internationalt samarbejde om energieffektivitet.

| 5.4.4 | EØSU bakker kraftigt op om 20 %-målet for bedre energieffektivitet, men stiller sig tøvende over for at gøre det til et generelt bindende mål. Energieffektivitet dækker alle dele af menneskelige og økonomiske aktiviteter, og de foranstaltninger, som kan forbedre den, er stort set ubegrænsede. Hvordan skulle man f.eks. udforme en retfærdig byrdefordelingsordning under de omstændigheder? I stedet anbefaler EØSU, at Kommissionen undersøger, hvordan der kan opstilles enkeltmål for forskellige energianvendelsesområder som et effektivt middel til at øge energieffektiviteten, især for tjenesteydelser og varer med en indre markedsdimension. |
| --- | --- |

5.4.4

EØSU bakker kraftigt op om 20 %-målet for bedre energieffektivitet, men stiller sig tøvende over for at gøre det til et generelt bindende mål. Energieffektivitet dækker alle dele af menneskelige og økonomiske aktiviteter, og de foranstaltninger, som kan forbedre den, er stort set ubegrænsede. Hvordan skulle man f.eks. udforme en retfærdig byrdefordelingsordning under de omstændigheder? I stedet anbefaler EØSU, at Kommissionen undersøger, hvordan der kan opstilles enkeltmål for forskellige energianvendelsesområder som et effektivt middel til at øge energieffektiviteten, især for tjenesteydelser og varer med en indre markedsdimension.

5.5   Bedre udnyttelse af EU's egne energireserver

Bedre udnyttelse af EU's egne energireserver

| 5.5.1 | EØSU er i store træk enig i Kommissionens budskaber om udnyttelse af EU's egne energiressourcer. Det er vigtigt at have et realistisk billede af, hvordan efterspørgslen efter energi udvikler sig, såvel som af muligheder, begrænsninger og betingelser for udviklingen og anvendelsen af forskellige energikilder. |
| --- | --- |

5.5.1

EØSU er i store træk enig i Kommissionens budskaber om udnyttelse af EU's egne energiressourcer. Det er vigtigt at have et realistisk billede af, hvordan efterspørgslen efter energi udvikler sig, såvel som af muligheder, begrænsninger og betingelser for udviklingen og anvendelsen af forskellige energikilder.

| 5.5.2 | EØSU bifalder navnlig Kommissionens hensigt om at fremlægge en meddelelse om »overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU« og opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at tage fat på dette. Det vigtige spørgsmål om at øge anvendelsen af vedvarende energi, der bliver den vigtigste og mest miljørigtige hjemlige energikilde i fremtiden, burde allerede tidligere være blevet analyseret og grebet an som en del af det samlede energisystem. Vigtige emner på dette område er, som Kommissionen nævner, netproblemer, men også spørgsmålet om reservekraft. Meddelelsen bør også undersøge, om tilvejebringelse af reservekraft under visse omstændigheder kan gøre virkningen af indsatsen for vedvarende energi negativ i forhold til emissioner eller forsyningssikkerhed. Et andet område er planlægnings- og godkendelsesproblemer. |
| --- | --- |

5.5.2

EØSU bifalder navnlig Kommissionens hensigt om at fremlægge en meddelelse om »overvindelse af hindringer for vedvarende energi i EU« og opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at tage fat på dette. Det vigtige spørgsmål om at øge anvendelsen af vedvarende energi, der bliver den vigtigste og mest miljørigtige hjemlige energikilde i fremtiden, burde allerede tidligere være blevet analyseret og grebet an som en del af det samlede energisystem. Vigtige emner på dette område er, som Kommissionen nævner, netproblemer, men også spørgsmålet om reservekraft. Meddelelsen bør også undersøge, om tilvejebringelse af reservekraft under visse omstændigheder kan gøre virkningen af indsatsen for vedvarende energi negativ i forhold til emissioner eller forsyningssikkerhed. Et andet område er planlægnings- og godkendelsesproblemer.

| 5.5.3 | EØSU støtter også holdningen om, at det først bør overvejes at fastsætte obligatoriske CO2-standarder, når resultaterne af industrielle demonstrationer af CO2-opsamling og -lagring er blevet evalueret. |
| --- | --- |

5.5.3

EØSU støtter også holdningen om, at det først bør overvejes at fastsætte obligatoriske CO2-standarder, når resultaterne af industrielle demonstrationer af CO2-opsamling og -lagring er blevet evalueret.

2

2

| 5.5.4 | Hvad angår kernekraft har EØSU længe haft den holdning, at alle muligheder for kraftproduktion bør være til rådighed med henblik på at nå de energipolitiske mål. På baggrund af behovet for storstilede investeringer i elproduktionen i den nærmeste fremtid bør der hurtigst muligt træffes beslutning om fremtiden for kernekraft i de medlemslande, som har valgt – eller vil vælge – at investere i kernekraft. Ifølge Kommissionens prognoser vil EU's kernekraftkapacitet falde med en fjerdedel i 2020, og hvis ikke de gamle kernekraftværker erstattes med nye, vil en del af kernekraftproduktionen blive erstattet af gas- eller kulfyrede værker med øgede emissions- og forsyningssikkerhedsproblemer til følge. Nuklear sikkerhed bør være genstand for fortsat opmærksomhed og kræver inddragelse af de offentlige myndigheder; der bør træffes beslutninger om forvaltning af nukleart affald. EØSU afgiver en separat udtalelse om det reviderede direktivforslag om EU-rammebestemmelser for nuklear sikkerhed. |
| --- | --- |

5.5.4

Hvad angår kernekraft har EØSU længe haft den holdning, at alle muligheder for kraftproduktion bør være til rådighed med henblik på at nå de energipolitiske mål. På baggrund af behovet for storstilede investeringer i elproduktionen i den nærmeste fremtid bør der hurtigst muligt træffes beslutning om fremtiden for kernekraft i de medlemslande, som har valgt – eller vil vælge – at investere i kernekraft. Ifølge Kommissionens prognoser vil EU's kernekraftkapacitet falde med en fjerdedel i 2020, og hvis ikke de gamle kernekraftværker erstattes med nye, vil en del af kernekraftproduktionen blive erstattet af gas- eller kulfyrede værker med øgede emissions- og forsyningssikkerhedsproblemer til følge. Nuklear sikkerhed bør være genstand for fortsat opmærksomhed og kræver inddragelse af de offentlige myndigheder; der bør træffes beslutninger om forvaltning af nukleart affald. EØSU afgiver en separat udtalelse om det reviderede direktivforslag om EU-rammebestemmelser for nuklear sikkerhed.

| 5.5.5 | EØSU er positivt indstillet over for Kommissionens hensigt om at fremlægge dokumenter om behovet for energiproduktionskapacitet, inden for enten olieraffinering eller elproduktion. Man bør imidlertid holde sig for øje, at det ikke er op til EU at tage beslutning om investeringer i energikapacitet. EU kan end ikke komme med anbefalinger i den retning, da det ikke kan påtage sig ansvaret for potentielle risici. Indsamling og analyse af relevant information, herunder modelberegninger, kan være ganske nyttigt, og det anbefales, at der samarbejdes med IEA herom. |
| --- | --- |

5.5.5

EØSU er positivt indstillet over for Kommissionens hensigt om at fremlægge dokumenter om behovet for energiproduktionskapacitet, inden for enten olieraffinering eller elproduktion. Man bør imidlertid holde sig for øje, at det ikke er op til EU at tage beslutning om investeringer i energikapacitet. EU kan end ikke komme med anbefalinger i den retning, da det ikke kan påtage sig ansvaret for potentielle risici. Indsamling og analyse af relevant information, herunder modelberegninger, kan være ganske nyttigt, og det anbefales, at der samarbejdes med IEA herom.

5.6   På vej mod en vision for 2050

På vej mod en vision for 2050

| 5.6.1 | EØSU støtter Kommissionens plan om at foreslå en ny energipolitik for Europa i 2010 med en politisk agenda for 2030 og en vision for 2050. Udvalget støtter også tanken om at basere denne på en bred høring om, hvilke mål der kan fastsættes på længere sigt. |
| --- | --- |

5.6.1

EØSU støtter Kommissionens plan om at foreslå en ny energipolitik for Europa i 2010 med en politisk agenda for 2030 og en vision for 2050. Udvalget støtter også tanken om at basere denne på en bred høring om, hvilke mål der kan fastsættes på længere sigt.

| 5.6.2 | EØSU ser også – indledningsvis – de områder, som Kommissionen fremdrager – nemlig en elforsyning, der er mindre afhængig af fossile brændstoffer, transportens uafhængighed af olie, bygninger, et sammenkoblet elnet og høj effektivitet, et globalt energisystem med lavt CO2-udslip – som helt centrale langsigtede udfordringer. For at takle disse udfordringer må alle teknologiske muligheder, herunder fusion og brint, fortsat tages i betragtning. |
| --- | --- |

5.6.2

EØSU ser også – indledningsvis – de områder, som Kommissionen fremdrager – nemlig en elforsyning, der er mindre afhængig af fossile brændstoffer, transportens uafhængighed af olie, bygninger, et sammenkoblet elnet og høj effektivitet, et globalt energisystem med lavt CO2-udslip – som helt centrale langsigtede udfordringer. For at takle disse udfordringer må alle teknologiske muligheder, herunder fusion og brint, fortsat tages i betragtning.

2

| 5.6.3 | Den globale situation og udvikling bør inkluderes i visionen, idet de udgør rammebetingelser for EU's egne ambitioner. En hurtigt voksende efterspørgsel efter energi i udviklingslandene, klimaforandringer og – forhåbentlig – internationalt vedtagne foranstaltninger til afbødning og tilpasning, adgang til fossile ressourcer osv. påvirker på mange måder vores situation og de valg, vi foretager. Et tidstypisk eksempel er ændringen i, hvilke bekymringer man gør sig i forhold til olie – i går chokvirkningen af rekordhøje priser, i dag frygt for utilstrækkelig produktion som følge af lave priser. |
| --- | --- |

5.6.3

Den globale situation og udvikling bør inkluderes i visionen, idet de udgør rammebetingelser for EU's egne ambitioner. En hurtigt voksende efterspørgsel efter energi i udviklingslandene, klimaforandringer og – forhåbentlig – internationalt vedtagne foranstaltninger til afbødning og tilpasning, adgang til fossile ressourcer osv. påvirker på mange måder vores situation og de valg, vi foretager. Et tidstypisk eksempel er ændringen i, hvilke bekymringer man gør sig i forhold til olie – i går chokvirkningen af rekordhøje priser, i dag frygt for utilstrækkelig produktion som følge af lave priser.

5.7   Ajourføring af det vejledende kerneenergiprogram

Ajourføring af det vejledende kerneenergiprogram

| 5.7.1 | EØSU noterer med tilfredshed, at Kommissionen i høj grad har taget hensyn til udvalgets kommentarer fremsat i udtalelsen om det vejledende kerneenergiprogram i 2007 (3) samt i den sonderende udtalelse om investeringer i atomindustrien (4). Udgangspunktet er EU's vigtige rolle med at videreudvikle de mest avancerede rammer for kerneenergi i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed og ikke-spredning. Problemerne med forvaltning af radioaktivt affald, en sikker langsigtet finansiering af nedlukning, terrortruslen og behovet for harmoniserede erstatningsregler behandles i tråd med EØSU's holdninger. Udvalget understreger, at samtlige omkostninger herved skal bæres af operatørerne af de pågældende atomanlæg. |
| --- | --- |

5.7.1

EØSU noterer med tilfredshed, at Kommissionen i høj grad har taget hensyn til udvalgets kommentarer fremsat i udtalelsen om det vejledende kerneenergiprogram i 2007 (3) samt i den sonderende udtalelse om investeringer i atomindustrien (4). Udgangspunktet er EU's vigtige rolle med at videreudvikle de mest avancerede rammer for kerneenergi i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed og ikke-spredning. Problemerne med forvaltning af radioaktivt affald, en sikker langsigtet finansiering af nedlukning, terrortruslen og behovet for harmoniserede erstatningsregler behandles i tråd med EØSU's holdninger. Udvalget understreger, at samtlige omkostninger herved skal bæres af operatørerne af de pågældende atomanlæg.

3

4

| 5.7.2 | Endnu en gang er EØSU enig i, at kernekraft kan spille en betydningsfuld rolle i Europas fremtidige energimix, idet den kan være med til at afbøde klimaforandringerne og sikre elforsyningen. Udvalget er også enig i, at der er behov for at tage hånd om befolkningens bekymring, og støtter de forslag, som har dette som mål. EØSU støtter anbefalingerne om fælles reaktorsikkerhedsniveauer og overvejelserne om, at nye anlæg udelukkende bygges i overensstemmelse med sikkerheds- og kontrolniveauer, der svarer til tredje generation. Nogle foranstaltninger med henblik på at finansiere nye anlæg er berettigede, særligt under de nuværende økonomiske forhold, men statsstøtte eller EU's budgetmidler bør ikke anvendes til dette formål. Selvom en række medlemsstater har signaleret, at de har en mere åben indstilling til bygning af nye atomkraftværker, vil det være en opgave for det private erhvervsliv at bygge, finansiere og drive værkerne samt forvalte det radioaktive affald. Staten fastsætter alene de lovgivningsmæssige rammebetingelser herfor. Oplysninger om planlagte atomkraftanlæg skal så hurtigt som muligt fremlægges åbent til offentlig drøftelse og inddragelse, og de skal være komplette (omkostninger indbefattet). |
| --- | --- |

5.7.2

Endnu en gang er EØSU enig i, at kernekraft kan spille en betydningsfuld rolle i Europas fremtidige energimix, idet den kan være med til at afbøde klimaforandringerne og sikre elforsyningen. Udvalget er også enig i, at der er behov for at tage hånd om befolkningens bekymring, og støtter de forslag, som har dette som mål. EØSU støtter anbefalingerne om fælles reaktorsikkerhedsniveauer og overvejelserne om, at nye anlæg udelukkende bygges i overensstemmelse med sikkerheds- og kontrolniveauer, der svarer til tredje generation. Nogle foranstaltninger med henblik på at finansiere nye anlæg er berettigede, særligt under de nuværende økonomiske forhold, men statsstøtte eller EU's budgetmidler bør ikke anvendes til dette formål. Selvom en række medlemsstater har signaleret, at de har en mere åben indstilling til bygning af nye atomkraftværker, vil det være en opgave for det private erhvervsliv at bygge, finansiere og drive værkerne samt forvalte det radioaktive affald. Staten fastsætter alene de lovgivningsmæssige rammebetingelser herfor. Oplysninger om planlagte atomkraftanlæg skal så hurtigt som muligt fremlægges åbent til offentlig drøftelse og inddragelse, og de skal være komplette (omkostninger indbefattet).

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Jf. EØSU's udtalelse CESE 46/2009 af 14.1.2009 om Håndtering af udfordringerne knyttet til olie, ordfører: Frederic Adrian Osborn.

1

Håndtering af udfordringerne knyttet til olie

(2)  CESE om Energimix, ordfører: Ulla Sirkeinen, EUT C 318 af 23.12.2006, s. 185.

2

Energimix

(3)  Jf. EØSU's udtalelse CESE om Det vejledende kerneenergiprogram, ordfører Ulla Sirkeinen, EUT C 256 af 27.10.2007, s. 51.

3

Det vejledende kerneenergiprogram

(4)  Jf. EØSU's udtalelse CESE 1912/2008 af 4.12.2008 om Fremtidige investeringer i atomindustrien og deres rolle i EU's energipolitik, ordfører: Edgardo Maria Iozia.

4

Fremtidige investeringer i atomindustrien og deres rolle i EU's energipolitik

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/90 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/90

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (omarbejdet)

KOM(2008) 778 endelig/2 – 2008/0222 (COD)

2009/C 228/17

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. januar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (omarbejdet)«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Antonello PEZZINI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 180 stemmer for og 3 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU bifalder Kommissionens forslag om at opdatere direktiv 92/75/EØF om obligatorisk energimærkning af husholdningsapparater, som ikke kun millioner af forbrugere, men også virksomhederne og distributørerne allerede er fortrolige med. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder Kommissionens forslag om at opdatere direktiv 92/75/EØF om obligatorisk energimærkning af husholdningsapparater, som ikke kun millioner af forbrugere, men også virksomhederne og distributørerne allerede er fortrolige med.

| 1.2 | EØSU finder, at systemet har gjort det muligt:






  — | for producenterne at placere deres produkter bedre på markedet – i højere kvalitets- og effektivitetskategorier; |
| --- | --- | --- |

1.2

EØSU finder, at systemet har gjort det muligt:

—

for producenterne at placere deres produkter bedre på markedet – i højere kvalitets- og effektivitetskategorier;

| — | for forbrugerne at træffe oplyste valg, ændre deres forbrugsmønstre og sammenligne konkurrerende produkter; |
| --- | --- |

—

for forbrugerne at træffe oplyste valg, ændre deres forbrugsmønstre og sammenligne konkurrerende produkter;

| — | for samfundet at forbedre miljøet og udnytte ressourcerne bæredygtigt samt overvåge det indre marked. |
| --- | --- |

—

for samfundet at forbedre miljøet og udnytte ressourcerne bæredygtigt samt overvåge det indre marked.

| 1.3 | EØSU finder det vigtigt at fremhæve de afgørende forudsætninger for en vellykket politik:






  — | enkle, klare og letforståelige kriterier; |
| --- | --- | --- |

1.3

EØSU finder det vigtigt at fremhæve de afgørende forudsætninger for en vellykket politik:

—

enkle, klare og letforståelige kriterier;

| — | præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om det specifikke energiforbrug; |
| --- | --- |

—

præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om det specifikke energiforbrug;

| — | effektive cost-benefitanalyser for alle berørte aktører; |
| --- | --- |

—

effektive cost-benefitanalyser for alle berørte aktører;

| — | påviselige videnskabelige resultater; |
| --- | --- |

—

påviselige videnskabelige resultater;

| — | færrest mulige administrative byrder og driftsomkostninger; |
| --- | --- |

—

færrest mulige administrative byrder og driftsomkostninger;

| — | forenelighed og sammenhæng mellem bindende lovgivning og frivillige instrumenter; |
| --- | --- |

—

forenelighed og sammenhæng mellem bindende lovgivning og frivillige instrumenter;

| — | dynamiske og fleksible systemer, der giver mulighed for innovation og teknologiske fremskridt; |
| --- | --- |

—

dynamiske og fleksible systemer, der giver mulighed for innovation og teknologiske fremskridt;

| — | enkle oplysninger, der er lette at forstå for alle; |
| --- | --- |

—

enkle oplysninger, der er lette at forstå for alle;

| — | fremme af bæredygtighed på det globale marked uden at skabe skjulte barrierer for international handel. |
| --- | --- |

—

fremme af bæredygtighed på det globale marked uden at skabe skjulte barrierer for international handel.

| 1.4 | EØSU finder, at man ved en revision af mærkningssystemet bør bevare de karakteristika, der har gjort systemet til en succes, dvs. enkelhed, gennemsigtighed, pålidelighed og sammenlignelighed; sikre, at systemet opdateres ved hjælp af fleksible og dynamiske mekanismer til klassificering af produktpræstationer; og sætte forbrugerne i stand til at træffe oplyste valg af effektivere og mere varige produkter og præcise standarder. |
| --- | --- |

1.4

EØSU finder, at man ved en revision af mærkningssystemet bør bevare de karakteristika, der har gjort systemet til en succes, dvs. enkelhed, gennemsigtighed, pålidelighed og sammenlignelighed; sikre, at systemet opdateres ved hjælp af fleksible og dynamiske mekanismer til klassificering af produktpræstationer; og sætte forbrugerne i stand til at træffe oplyste valg af effektivere og mere varige produkter og præcise standarder.

| 1.5 | EØSU anbefaler, at der før en udvidelse af direktivets anvendelsesområde til at omfatte nye grupper af energirelaterede produkter, sektor for sektor, foretages en klar og gennemsigtig konsekvensanalyse og cost-benefitanalyse, der er fælles for alle berørte aktører, og som er baseret på videnskabelig dokumentation. |
| --- | --- |

1.5

EØSU anbefaler, at der før en udvidelse af direktivets anvendelsesområde til at omfatte nye grupper af energirelaterede produkter, sektor for sektor, foretages en klar og gennemsigtig konsekvensanalyse og cost-benefitanalyse, der er fælles for alle berørte aktører, og som er baseret på videnskabelig dokumentation.

| 1.6 | EØSU finder det desuden hensigtsmæssigt at bevare det velfungerende direktiv 92/75/EØF (1) og i den forbindelse udvikle og forbedre dets dynamiske mekanismer til omklassificering (2). |
| --- | --- |

1.6

EØSU finder det desuden hensigtsmæssigt at bevare det velfungerende direktiv 92/75/EØF (1) og i den forbindelse udvikle og forbedre dets dynamiske mekanismer til omklassificering (2).

1

2

| 1.7 | EØSU bifalder, at energimærkningssystemet udvides til at omfatte andre energiforbrugende produkter, eftersom dets klare og gennemsigtige oplysninger gør det let at foretage sammenligninger med andre produkter på markedet og kan udgøre et succesfuldt markedsføringsværktøj. |
| --- | --- |

1.7

EØSU bifalder, at energimærkningssystemet udvides til at omfatte andre energiforbrugende produkter, eftersom dets klare og gennemsigtige oplysninger gør det let at foretage sammenligninger med andre produkter på markedet og kan udgøre et succesfuldt markedsføringsværktøj.

| 1.8 | EØSU finder, at det for andre produkter og tjenester, der ikke forbruger energi, men som er energirelaterede, kan være mere relevant med andre oplysnings- og miljøinstrumenter. |
| --- | --- |

1.8

EØSU finder, at det for andre produkter og tjenester, der ikke forbruger energi, men som er energirelaterede, kan være mere relevant med andre oplysnings- og miljøinstrumenter.

| 1.9 | EØSU finder, at overlapninger mellem ofte konkurrerende og/eller modstridende regler bør undgås, da de er med til at øge omkostningerne og bureaukratiet, og at der fortsat bør lægges vægt på en integreret sektorspecifik tilgang, der er baseret på de tre bæredygtighedsprincipper. |
| --- | --- |

1.9

EØSU finder, at overlapninger mellem ofte konkurrerende og/eller modstridende regler bør undgås, da de er med til at øge omkostningerne og bureaukratiet, og at der fortsat bør lægges vægt på en integreret sektorspecifik tilgang, der er baseret på de tre bæredygtighedsprincipper.

| 1.10 | EØSU er enigt i, at det er vigtigt at give mulighed for incitamenter uden at bryde EU's statsstøtteregler. |
| --- | --- |

1.10

EØSU er enigt i, at det er vigtigt at give mulighed for incitamenter uden at bryde EU's statsstøtteregler.

| 1.11 | Hvad angår de foreslåede bestemmelser om offentlige indkøb, maner EØSU til forsigtighed med at pålægge obligatoriske foranstaltninger, eftersom det er vigtigt at give medlemsstaterne manøvremargin og sikre den rette balance i forhold til frivillige systemer for grønne offentlige indkøb. |
| --- | --- |

1.11

Hvad angår de foreslåede bestemmelser om offentlige indkøb, maner EØSU til forsigtighed med at pålægge obligatoriske foranstaltninger, eftersom det er vigtigt at give medlemsstaterne manøvremargin og sikre den rette balance i forhold til frivillige systemer for grønne offentlige indkøb.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning er et rammedirektiv, der har til formål at styre markedet i retning af mere energieffektive produkter ved at give forbrugerne og markedet nyttige og sammenlignelige oplysninger. |
| --- | --- |

2.1

Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning er et rammedirektiv, der har til formål at styre markedet i retning af mere energieffektive produkter ved at give forbrugerne og markedet nyttige og sammenlignelige oplysninger.

| 2.2 | De vigtigste fordele ved energimærket (energy label) er:






  — | dets obligatoriske anvendelse |
| --- | --- | --- |

2.2

De vigtigste fordele ved energimærket (energy label) er:

—

dets obligatoriske anvendelse

| — | dets synlighed |
| --- | --- |

—

dets synlighed

| — | dets enkle oplysninger |
| --- | --- |

—

dets enkle oplysninger

| — | at det giver mulighed for umiddelbart at sammenligne produkter fra den samme familie. |
| --- | --- |

—

at det giver mulighed for umiddelbart at sammenligne produkter fra den samme familie.

| 2.3 | Selv om systemet er begrænset til visse sektorer og er genstand for tilbundsgående sektor- analyser og –undersøgelser, finder EØSU, at det har gjort det muligt:






  — | for producenterne at placere deres produkter bedre på markedet – i højere kvalitets- og effektivitetskategorier - og høste udbyttet af deres investeringer i bedre og mere innovative husholdningsapparater; |
| --- | --- | --- |

2.3

Selv om systemet er begrænset til visse sektorer og er genstand for tilbundsgående sektor- analyser og –undersøgelser, finder EØSU, at det har gjort det muligt:

—

for producenterne at placere deres produkter bedre på markedet – i højere kvalitets- og effektivitetskategorier - og høste udbyttet af deres investeringer i bedre og mere innovative husholdningsapparater;

| — | for forbrugerne at træffe oplyste valg og ændre deres forbrugsmønstre; |
| --- | --- |

—

for forbrugerne at træffe oplyste valg og ændre deres forbrugsmønstre;

| — | for samfundet at forbedre miljøet og udnytte ressourcerne bæredygtigt samt begrænse ressourceforbruget. |
| --- | --- |

—

for samfundet at forbedre miljøet og udnytte ressourcerne bæredygtigt samt begrænse ressourceforbruget.

| 2.4 | EØSU finder det vigtigt at understrege, at det nuværende energimærkningsdirektiv er et af de mest succesfulde fællesskabsinstrumenter, eftersom det bygger på:






  — | enkle, klare og letforståelige kriterier; |
| --- | --- | --- |

2.4

EØSU finder det vigtigt at understrege, at det nuværende energimærkningsdirektiv er et af de mest succesfulde fællesskabsinstrumenter, eftersom det bygger på:

—

enkle, klare og letforståelige kriterier;

| — | præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om det specifikke energiforbrug; |
| --- | --- |

—

præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om det specifikke energiforbrug;

| — | effektive cost-benefitanalyser for alle berørte aktører; |
| --- | --- |

—

effektive cost-benefitanalyser for alle berørte aktører;

| — | påviselige videnskabelige resultater; |
| --- | --- |

—

påviselige videnskabelige resultater;

| — | færrest mulige administrative byrder og driftsomkostninger; |
| --- | --- |

—

færrest mulige administrative byrder og driftsomkostninger;

| — | forenelighed, sammenhæng og ingen overlapning mellem fællesskabsbestemmelser og tilsvarende frivillige instrumenter; |
| --- | --- |

—

forenelighed, sammenhæng og ingen overlapning mellem fællesskabsbestemmelser og tilsvarende frivillige instrumenter;

| — | dynamiske og fleksible systemer, der giver mulighed for innovation og teknologiske fremskridt; |
| --- | --- |

—

dynamiske og fleksible systemer, der giver mulighed for innovation og teknologiske fremskridt;

| — | enkle oplysninger, der er lette at forstå for alle, navnlig forbrugerne; |
| --- | --- |

—

enkle oplysninger, der er lette at forstå for alle, navnlig forbrugerne;

| — | udbredelse af bæredygtighedsprincipperne på det globale marked. |
| --- | --- |

—

udbredelse af bæredygtighedsprincipperne på det globale marked.

| 2.5 | De berørte sektorer, der i høj grad indvirker på miljøet, er køleskabe, frysere og kombinationer af køleskabe og frysere; vaskemaskiner, tørretumblere og kombinationer af vaskemaskiner og tørretumblere; opvaskemaskiner, ovne, vandvarmere og varmtvandsbeholdere, lyskilder og luftkonditioneringsanlæg. Det er planen, at energimærkerne for disse sektorer skal opdateres i 2009 og 2010. |
| --- | --- |

2.5

De berørte sektorer, der i høj grad indvirker på miljøet, er køleskabe, frysere og kombinationer af køleskabe og frysere; vaskemaskiner, tørretumblere og kombinationer af vaskemaskiner og tørretumblere; opvaskemaskiner, ovne, vandvarmere og varmtvandsbeholdere, lyskilder og luftkonditioneringsanlæg. Det er planen, at energimærkerne for disse sektorer skal opdateres i 2009 og 2010.

| 2.6 | Kommissionens indledende undersøgelser af energiforbrugende produkter viser, at disse produkter under deres anvendelse tegner sig for en andel på 80 % af miljøbelastningen. |
| --- | --- |

2.6

Kommissionens indledende undersøgelser af energiforbrugende produkter viser, at disse produkter under deres anvendelse tegner sig for en andel på 80 % af miljøbelastningen.

| 2.7 | Hvis anvendelsesområdet for direktiv 92/75/EØF udvides til at omfatte andre husholdningsapparater og alle energirelaterede produkter - bortset fra transportområdet, der allerede er omfattet af anden lovgivning – vil det være en væsentlig og omfattende ændring. Denne ændring suppleres af revisionen af direktiv 2005/32/EF om miljøvenligt design. |
| --- | --- |

2.7

Hvis anvendelsesområdet for direktiv 92/75/EØF udvides til at omfatte andre husholdningsapparater og alle energirelaterede produkter - bortset fra transportområdet, der allerede er omfattet af anden lovgivning – vil det være en væsentlig og omfattende ændring. Denne ændring suppleres af revisionen af direktiv 2005/32/EF om miljøvenligt design.

| 2.8 | For at »ethvert produkt, der indvirker på energiforbruget under deres anvendelse, og som bringes i omsætning eller tages i brug i Fællesskabet, herunder dele, der er beregnet til at indgå i energirelaterede produkter« kan give energisparemuligheder, bør indsatsen ikke kun koncentreres om produkter, der direkte forbruger energi, men også om produkter, der under deres anvendelse direkte eller indirekte indvirker på energiforbruget, som f.eks. døre og vinduer, byggematerialer og beklædning. |
| --- | --- |

2.8

For at »ethvert produkt, der indvirker på energiforbruget under deres anvendelse, og som bringes i omsætning eller tages i brug i Fællesskabet, herunder dele, der er beregnet til at indgå i energirelaterede produkter« kan give energisparemuligheder, bør indsatsen ikke kun koncentreres om produkter, der direkte forbruger energi, men også om produkter, der under deres anvendelse direkte eller indirekte indvirker på energiforbruget, som f.eks. døre og vinduer, byggematerialer og beklædning.

| 2.9 | Hvis det ændrede direktivs anvendelsesområde udvides til at omfatte disse nye produkter og sektorer, vil det kunne føre til en ændring af de parametre, der skal medtænkes i forbindelse med energimærkningen, og en ændring af selve mærket, således at der afhængigt af den pågældende sektor eller det pågældende produkt kan tilføjes forskellige parametre. |
| --- | --- |

2.9

Hvis det ændrede direktivs anvendelsesområde udvides til at omfatte disse nye produkter og sektorer, vil det kunne føre til en ændring af de parametre, der skal medtænkes i forbindelse med energimærkningen, og en ændring af selve mærket, således at der afhængigt af den pågældende sektor eller det pågældende produkt kan tilføjes forskellige parametre.

| 2.10 | Omarbejdningen af energimærkningsdirektivet blev annonceret som et hovedpunkt i handlingsplanen for energieffektivitet (3) og i handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (SCP/SIP-handlingsplanen) (4), som EØSU har afgivet udtalelse om (5). Denne omarbejdning omfatter ikke kun energimærkning, men også miljømærkning, Energy Star-mærket, de tekniske karakteristika for miljødesign, standarder for bygningseffektivitet, kvalitetsstandarden EMAS og andre miljøoplysninger som f.eks. miljøvaredeklarationsordninger og en række sektorspecifikke mærker som dem, der finder anvendelse i fødevaresektoren (6). |
| --- | --- |

2.10

Omarbejdningen af energimærkningsdirektivet blev annonceret som et hovedpunkt i handlingsplanen for energieffektivitet (3) og i handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (SCP/SIP-handlingsplanen) (4), som EØSU har afgivet udtalelse om (5). Denne omarbejdning omfatter ikke kun energimærkning, men også miljømærkning, Energy Star-mærket, de tekniske karakteristika for miljødesign, standarder for bygningseffektivitet, kvalitetsstandarden EMAS og andre miljøoplysninger som f.eks. miljøvaredeklarationsordninger og en række sektorspecifikke mærker som dem, der finder anvendelse i fødevaresektoren (6).

3

4

5

6

| 2.11 | EØSU har ligeledes anbefalet, at »udviklingen af grønne offentlige indkøb fremmes gennem fastsættelse af tekniske egenskaber for »grønne« produkter, i første omgang for produkter med den største miljøvirkning«, og har foreslået:






  — | at medtage produktets eller tjenestens udspecificerede omkostninger i hele levetiden, |
| --- | --- | --- |

2.11

EØSU har ligeledes anbefalet, at »udviklingen af grønne offentlige indkøb fremmes gennem fastsættelse af tekniske egenskaber for »grønne« produkter, i første omgang for produkter med den største miljøvirkning«, og har foreslået:

—

at medtage produktets eller tjenestens udspecificerede omkostninger i hele levetiden,

| — | at give adgang til en særlig online database, |
| --- | --- |

—

at give adgang til en særlig online database,

| — | at ajourføre EU-direktiver om offentlige indkøb ved at indarbejde henvisninger til fælles standarder, |
| --- | --- |

—

at ajourføre EU-direktiver om offentlige indkøb ved at indarbejde henvisninger til fælles standarder,

| — | at udvide EMAS-certificeringen, |
| --- | --- |

—

at udvide EMAS-certificeringen,

| — | at fremme miljømærker, |
| --- | --- |

—

at fremme miljømærker,

| — | at fremme miljøvenligt design (7). |
| --- | --- |

—

at fremme miljøvenligt design (7).

7

3.   Resumé af Kommissionens forslag

Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1 | Forslaget har til formål at udvide det gældende fællesskabsdirektivs (8) anvendelsesområde, som i øjeblikket kun omfatter husholdningsapparater, så mærkningskravet kommer til at gælde for alle produkter, der er relevante for energiforbruget, således at anvendelsesområdet dels omfatter både husholdnings-, handels- og industrisektoren, dels også omfatter visse produkter, der ikke selv forbruger energi, men som indebærer væsentlige energisparemuligheder, når først de er i brug eller installeret. |
| --- | --- |

3.1

Forslaget har til formål at udvide det gældende fællesskabsdirektivs (8) anvendelsesområde, som i øjeblikket kun omfatter husholdningsapparater, så mærkningskravet kommer til at gælde for alle produkter, der er relevante for energiforbruget, således at anvendelsesområdet dels omfatter både husholdnings-, handels- og industrisektoren, dels også omfatter visse produkter, der ikke selv forbruger energi, men som indebærer væsentlige energisparemuligheder, når først de er i brug eller installeret.

8

| 3.2 | Forslagets overordnede mål er at sikre produkternes frie bevægelighed og forbedre deres energieffektivitet. |
| --- | --- |

3.2

Forslagets overordnede mål er at sikre produkternes frie bevægelighed og forbedre deres energieffektivitet.

| 3.3 | Forslaget til rammedirektiv om energimærkning, der er resultatet af omarbejdningen af direktiv 92/75/EØF, indeholder også bestemmelser om offentlige indkøb og incitamenter og vil - i henhold til Kommissionen - komme til at spille en væsentlig rolle i tilrettelæggelsen af en helhedspolitik for bæredygtige miljøprodukter, en politik, der vil fremme og stimulere efterspørgslen efter bedre produkter og hjælpe forbrugerne med at træffe bedre valg. |
| --- | --- |

3.3

Forslaget til rammedirektiv om energimærkning, der er resultatet af omarbejdningen af direktiv 92/75/EØF, indeholder også bestemmelser om offentlige indkøb og incitamenter og vil - i henhold til Kommissionen - komme til at spille en væsentlig rolle i tilrettelæggelsen af en helhedspolitik for bæredygtige miljøprodukter, en politik, der vil fremme og stimulere efterspørgslen efter bedre produkter og hjælpe forbrugerne med at træffe bedre valg.

| 3.4 | Kommissionen finder, at det foreslåede rammedirektiv supplerer andre fællesskabsinstrumenter, f.eks. direktivet om miljøvenligt design (9), Energy Star-forordningen (10) og miljømærkeforordningen (11). |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen finder, at det foreslåede rammedirektiv supplerer andre fællesskabsinstrumenter, f.eks. direktivet om miljøvenligt design (9), Energy Star-forordningen (10) og miljømærkeforordningen (11).

9

10

11

4.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

4.1   EØSU bifalder Kommissionens forslag om at opdatere direktiv 92/75/EØF om obligatorisk energimærkning af husholdningsapparater, som forbrugerne, virksomhederne og distributørerne allerede er fortrolige med.

4.2   EØSU finder, at man ved en revision af mærkningssystemet bør bevare de grundlæggende karakteristika, der har gjort systemet til en succes, dvs. enkelhed, gennemsigtighed, pålidelighed og sammenlignelighed; og sikre, at systemet opdateres ved hjælp af fleksible og dynamiske mekanismer til omklassificering af produkter på sigt for at sikre virksomhederne, at disse mekanismer tilpasses den teknisk-videnskabelige udvikling, og give forbrugerne mulighed for at vælge mellem de mest effektive og bæredygtige produkter, når det gælder energiforbrug og produktpræstationer, på basis af stadig mere præcise standarder.

4.3   EØSU anbefaler, at der før en udvidelse af direktivets anvendelsesområde til at omfatte nye grupper af energirelaterede produkter, sektor for sektor, foretages en klar og gennemsigtig konsekvensanalyse og cost-benefitanalyse, der er fælles for alle berørte aktører, og som er baseret på videnskabelig dokumentation.

4.4   Det vil måske være hensigtsmæssigt at undgå overlapninger mellem ofte konkurrerende regler, da de er med til at øge omkostningerne og bureaukratiet, og at lægge vægt på »en integreret sektorspecifik tilgang«. »Denne tilgang bør være baseret på principperne om (...) bæredygtighed. Der bør tages hensyn til miljøkravene allerede i produktdesignfasen, således at hele livscyklussen tages i betragtning, samtidig med at standarderne for kvalitet, innovation og kundetilfredshed til stadighed højnes« (12).

12

4.5   EØSU finder, at cost-benefit- og konsekvensanalyser bør ledsages af analyser af den europæiske økonomis og virksomhedernes evne til at bære de ekstra omkostninger uden at skære ned på produktionen og beskæftigelsesniveauet eller udflage produktionen til lande uden for EU. EØSU har flere gange understreget, at det er nødvendigt at sikre bæredygtighed i de sektorer, der er berørt af industrielle ændringer.

4.6   EØSU understreger desuden, at energimærket bør være karakteriseret ved klarhed og gennemsigtighed, dvs.:

| — | et mærke, der giver klare og enkle oplysninger om energiforbruget under et produkts anvendelse, på basis af ens parametre, hvilket giver mulighed for fuld sammenlignelighed og en dynamisk omklassificering ligesom det opdaterede energimærke (rullende standarder/åben bedømmelsesskala + udfasning af de produkter, der klarer sig dårligst); |
| --- | --- |

—

et mærke, der giver klare og enkle oplysninger om energiforbruget under et produkts anvendelse, på basis af ens parametre, hvilket giver mulighed for fuld sammenlignelighed og en dynamisk omklassificering ligesom det opdaterede energimærke (rullende standarder/åben bedømmelsesskala + udfasning af de produkter, der klarer sig dårligst);

| — | et mærke, der ud over energiforbruget evaluerer præstationerne, hvad angår energieffektivitet, vandforbrug, støjniveau, overholdelse af regler osv. Dette gør det svært ved valget mellem et mærket produkt og et andet produkt at foretage en objektiv sammenligning, men også at foretage en omklassificering. Et sådant mærke kunne bedre medtages under et mærke for produkter med miljøvenligt design, i forbindelse med revisionen af direktiv 2005/32/EF; |
| --- | --- |

—

et mærke, der ud over energiforbruget evaluerer præstationerne, hvad angår energieffektivitet, vandforbrug, støjniveau, overholdelse af regler osv. Dette gør det svært ved valget mellem et mærket produkt og et andet produkt at foretage en objektiv sammenligning, men også at foretage en omklassificering. Et sådant mærke kunne bedre medtages under et mærke for produkter med miljøvenligt design, i forbindelse med revisionen af direktiv 2005/32/EF;

| — | eller der kunne vedtages et ad hoc-sektordirektiv, sådan som Kommissionen gjorde, da den fremsatte et direktivforslag om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet (13). |
| --- | --- |

—

eller der kunne vedtages et ad hoc-sektordirektiv, sådan som Kommissionen gjorde, da den fremsatte et direktivforslag om mærkning af dæk med brændstofeffektivitet (13).

13

4.7   EØSU finder det mere hensigtsmæssigt at bevare det velfungerende direktiv 92/75/EØF og i den forbindelse udvikle og forbedre dets dynamiske mekanismer til omklassificering, også på basis af mere præcise prøvestandarder, men uden at ændre på direktivets grundlæggende karakteristika.

4.8   EØSU bifalder, at energimærkningssystemet udvides til at omfatte andre energiforbrugende produkter, eftersom dets klare og gennemsigtige oplysninger gør det let at foretage sammenligninger med andre produkter på markedet og kan udgøre et succesfuldt markedsføringsværktøj. For andre produkter og tjenester, der ikke er energiforbrugende, men som er energirelaterede, kan det være mere relevant med andre oplysningsaktiviteter som f.eks. de frivillige systemer, der allerede finder anvendelse på visse produkter på fællesskabsniveau.

4.9   EØSU har allerede taget positivt imod forslag om at yde incitamenter uden at bryde statsstøttereglerne (14).

14

4.10   Hvad angår de foreslåede bestemmelser om offentlige indkøb, finder EØSU, at de bindende regler, som er blevet foreslået, bør evalueres nøjere for at undgå uforholdsmæssigt høje gennemførelsesomkostninger.

4.10.1   EØSU finder i den forbindelse, at medlemsstaterne bør sikres en tilstrækkelig manøvremargin gennem indførelse af vejledende tærskler for produktpræstationer, og at der bør sikres en passende balance mellem frivillige systemer – i overensstemmelse med henstillingerne vedrørende grønne offentlige indkøb – og bindende regler for dermed bedst muligt at udnytte mulighederne i direktiv 2004/18/EF for at integrere miljøkrav i offentlige bud.

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Genstand for denne revision.

1

(2)  Jf. Handlingsplan for energieffektivitet, KOM(2006) 545 endelig.

2

(3)  KOM(2006) 545 endelig.

3

(4)  KOM(2008) 397 endelig.

4

(5)  EØSU's udtalelse CESE 337/2009 af 25.2.2009 om Bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, ordfører: José María Espuny Moyano.

5

Bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion

(6)  Jf. de undersøgelser, der er foretaget af Britisk Forbrugerråd (UK, 2003) Green Choice: What Choice?, hvor det bemærkes, at det nuværende miljøinformationssystem kan skabe forvirring blandt forbrugerne.

6

Green Choice: What Choice?

(7)  Jf. EØSU's udtalelse CESE om »Miljøvenlig produktion«, ordfører: Anna Maria Darmanin, EUT C 224 af 30.8.2008, s. 1.

7

Miljøvenlig produktion

(8)  Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger. EFT L 297 af 13.10.1992, s. 16.

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/32/EF af 6. juli 2005 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF. EUT L 191 af 22.7.2005, s. 29.

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 106/2008 af 15. januar 2008 om et fællesskabsprogram for energieffektivitetsmærkning af kontorudstyr (omarbejdet). EUT L 39 af 13.2.2008, s. 1.

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1980/2000 af 17. juli 2000 om en revideret ordning for tildeling af et EF-miljømærke. EFT L 237 af 21.9.2000, s. 1.

11

(12)  Jf. punkt 1.3 i EØSU's udtalelse CESE om »Miljøvenlig produktion«, ordfører: Anna Maria Darmanin, EUT C 224 af 30.8.2008, s. 1.

12

Miljøvenlig produktion

(13)  Jf. KOM(2008) 779 endelig og EØSU's udtalelse CESE 620/2009 af 25.3.2009 om Mærkning af dæk med brændstofeffektivitet, ordfører: Virgilio Ranocchiari.

13

Mærkning af dæk med brændstofeffektivitet

(14)  Jf. EØSU's udtalelse CESE 337/2009 om Bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, ordfører: José María Espuny Moyano – punkt 3.5: »EØSU tager positivt imod Kommissionens forslag om at...«.

14

Bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/95 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/95

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2008 af om ændring af forordning (EF) nr. 1692/2006 om det andet Marco Polo-program for EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (»Marco Polo II«)

KOM(2008) 847 endelig — 2008/0239 (COD)

2009/C 228/18

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 12. februar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 71, stk. 1, og artikel 80, stk. 2, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. .../2008 af om ændring af forordning (EF) nr. 1692/2006 om det andet Marco Polo-program for EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (»Marco Polo II«)«

Den 13. januar 2009 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til EØSU’s Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

Som følge af sagens hastende karakter udpegede EØSU på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009 (mødet den 24. marts) Nikolaos LIOLIOS til hovedordfører og vedtog med 97 stemmer for og 3 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Sammenfatning og henstillinger

Sammenfatning og henstillinger

| 1.1 | EØSU støtter Kommissionens politik, der sigter mod at gøre det muligt at overflytte den uundgåelige og forudsigelige vækst i vejgodstransporten til andre transportformer, men har samtidig hæftet sig ved de undertiden manglende ambitioner og midler. |
| --- | --- |

1.1

EØSU støtter Kommissionens politik, der sigter mod at gøre det muligt at overflytte den uundgåelige og forudsigelige vækst i vejgodstransporten til andre transportformer, men har samtidig hæftet sig ved de undertiden manglende ambitioner og midler.

| 1.2 | EØSU er enig i de foreslåede foranstaltninger til ændring af forordningen, dvs.:






  1.2.1 | Overdragelse af forvaltningen af programmet til Forvaltningsorganet for Konkurrenceevne og Innovation (EACI). |
| --- | --- | --- |

1.2

EØSU er enig i de foreslåede foranstaltninger til ændring af forordningen, dvs.:

1.2.1

Overdragelse af forvaltningen af programmet til Forvaltningsorganet for Konkurrenceevne og Innovation (EACI).

| 1.2.2 | Reduktion og forenkling af berettigelsestærskler for projekter. |
| --- | --- |

1.2.2

Reduktion og forenkling af berettigelsestærskler for projekter.

| 1.2.3 | Fordobling af tilskudsintensiteten fra 1 til 2 euro for hver forebyggelse eller overflytning af 500 tonkilometer vejgodstransport. |
| --- | --- |

1.2.3

Fordobling af tilskudsintensiteten fra 1 til 2 euro for hver forebyggelse eller overflytning af 500 tonkilometer vejgodstransport.

| 1.2.4 | Fastsættelse af en ekstraordinært lav tærskel for projekter vedrørende indlandsskibsfart. |
| --- | --- |

1.2.4

Fastsættelse af en ekstraordinært lav tærskel for projekter vedrørende indlandsskibsfart.

| 1.2.5 | Tilladelse til enkeltvirksomheder til at søge om finansiel støtte. |
| --- | --- |

1.2.5

Tilladelse til enkeltvirksomheder til at søge om finansiel støtte.

| 1.2.6 | Afskaffelse af tærsklen på 10 % på trafikforebyggelsesprojekter. |
| --- | --- |

1.2.6

Afskaffelse af tærsklen på 10 % på trafikforebyggelsesprojekter.

| 1.2.7 | Medtagelse af transportelementet i beregningen af trafikoverflytningen. |
| --- | --- |

1.2.7

Medtagelse af transportelementet i beregningen af trafikoverflytningen.

| 1.2.8 | Forenkling af finansieringsvilkårene for supplerende infrastruktur. |
| --- | --- |

1.2.8

Forenkling af finansieringsvilkårene for supplerende infrastruktur.

| 1.3 | Efter EØSU's mening har Marco Polo-programmet ikke til fulde opfyldt de målsætninger, der oprindelig blev opstillet: programmet underpræsterer. Udvalget mener navnlig ikke, at det disponible budget (i alt 60 mio. euro) rækker til at overflytte 25 mia. tkm. I betragtning af den ikke ubetydelige besparelse på 9,15 EUR på de eksterne udgifter mener udvalget, at man bør gøre en større indsats for at finde de nødvendige bevillinger til overflytning af så mange tkm som muligt og for at opfylde de oprindeligt opstillede målsætninger. Under alle omstændigheder er de potentielle udgifter for samfundet som helhed meget større end den direkte økonomiske støtte til virksomhederne. Som udvalget understregede i udtalelse 842/2002 og udtalelse 247/2005, bør Kommissionen i programperioden foreslå en opjustering af budgettet, således at der kan tilvejebringes yderligere midler, hvis der forelægges et større antal forslag til projekter end forventet. |
| --- | --- |

1.3

Efter EØSU's mening har Marco Polo-programmet ikke til fulde opfyldt de målsætninger, der oprindelig blev opstillet: programmet underpræsterer. Udvalget mener navnlig ikke, at det disponible budget (i alt 60 mio. euro) rækker til at overflytte 25 mia. tkm. I betragtning af den ikke ubetydelige besparelse på 9,15 EUR på de eksterne udgifter mener udvalget, at man bør gøre en større indsats for at finde de nødvendige bevillinger til overflytning af så mange tkm som muligt og for at opfylde de oprindeligt opstillede målsætninger. Under alle omstændigheder er de potentielle udgifter for samfundet som helhed meget større end den direkte økonomiske støtte til virksomhederne. Som udvalget understregede i udtalelse 842/2002 og udtalelse 247/2005, bør Kommissionen i programperioden foreslå en opjustering af budgettet, således at der kan tilvejebringes yderligere midler, hvis der forelægges et større antal forslag til projekter end forventet.

| 1.4 | EØSU har med forbløffelse konstateret, at den nye forordning ikke indeholder nogen planer om at støtte små virksomheder eller at godtgøre deres udgifter i forbindelse med indgivelse af forslag, selv om dette blev nævnt og foreslået i konsekvensanalysen. Udvalget beklager, at Kommissionen ikke har taget dette forslag til sig, og foreslår, at denne foranstaltning udstrækkes til også at omfatte små virksomheder, fordi argumenterne er de samme, eftersom udarbejdelse af sådanne forslag også er en væsentlig udgift for disse virksomheder. |
| --- | --- |

1.4

EØSU har med forbløffelse konstateret, at den nye forordning ikke indeholder nogen planer om at støtte små virksomheder eller at godtgøre deres udgifter i forbindelse med indgivelse af forslag, selv om dette blev nævnt og foreslået i konsekvensanalysen. Udvalget beklager, at Kommissionen ikke har taget dette forslag til sig, og foreslår, at denne foranstaltning udstrækkes til også at omfatte små virksomheder, fordi argumenterne er de samme, eftersom udarbejdelse af sådanne forslag også er en væsentlig udgift for disse virksomheder.

| 1.5 | EØSU bifalder bestræbelserne på at nedbringe Kommissionens behandlingstid for godkendelse og finansiering af projekter. Udvalget finder dog, at man i et erhvervsmiljø i hastig udvikling, hvor reaktionstiden på udviklingen på markedet har afgørende betydning, især skal sørge for at nedbringe den tid, der anvendes på vurdering, godkendelse og støttetildeling til de enkelte projekter, f.eks. ved at forvurdere disse og standardisere en del af vurderingen. |
| --- | --- |

1.5

EØSU bifalder bestræbelserne på at nedbringe Kommissionens behandlingstid for godkendelse og finansiering af projekter. Udvalget finder dog, at man i et erhvervsmiljø i hastig udvikling, hvor reaktionstiden på udviklingen på markedet har afgørende betydning, især skal sørge for at nedbringe den tid, der anvendes på vurdering, godkendelse og støttetildeling til de enkelte projekter, f.eks. ved at forvurdere disse og standardisere en del af vurderingen.

| 1.6 | EØSU mener ikke, at den geografiske spredning af de projektforslag, der har opnået støtte, har været optimal, hvilket ikke bidrager til opfyldelsen af EU's målsætninger eller til ligevægt mellem medlemsstaterne, når det gælder den nødvendige fremme af intermodal transport. Udvalget foreslår derfor, at programmet skal tage hensyn til de særlige problemer for landene i Sydeuropa og kystområderne langs Middelhavet. EØSU mener også, at programmet skal tage hensyn til særlige ugunstige forhold (f.eks. et lille jernbanenet, en stor kystlinje, mange øer osv.) i visse lande, således at også virksomheder i disse områder kan indgive forslag. |
| --- | --- |

1.6

EØSU mener ikke, at den geografiske spredning af de projektforslag, der har opnået støtte, har været optimal, hvilket ikke bidrager til opfyldelsen af EU's målsætninger eller til ligevægt mellem medlemsstaterne, når det gælder den nødvendige fremme af intermodal transport. Udvalget foreslår derfor, at programmet skal tage hensyn til de særlige problemer for landene i Sydeuropa og kystområderne langs Middelhavet. EØSU mener også, at programmet skal tage hensyn til særlige ugunstige forhold (f.eks. et lille jernbanenet, en stor kystlinje, mange øer osv.) i visse lande, således at også virksomheder i disse områder kan indgive forslag.

| 1.7 | EØSU gentager sin tidligere holdning og mener, at der skal udarbejdes en undersøgelse om »nul lager«-filosofien og »cirkulerende lager«-konceptet med henblik på at vurdere konsekvenserne af disse for fremme eller ej af bæredygtige transportmidler. »Nul lager« begunstiger vejgodstransport, hvilket influerer på energiforbrug og miljøbeskyttelse. I den forbindelse skal man tage hele logistikkæden med i betragtning. |
| --- | --- |

1.7

EØSU gentager sin tidligere holdning og mener, at der skal udarbejdes en undersøgelse om »nul lager«-filosofien og »cirkulerende lager«-konceptet med henblik på at vurdere konsekvenserne af disse for fremme eller ej af bæredygtige transportmidler. »Nul lager« begunstiger vejgodstransport, hvilket influerer på energiforbrug og miljøbeskyttelse. I den forbindelse skal man tage hele logistikkæden med i betragtning.

| 1.8 | Efter EØSU's opfattelse bør man udnytte den viden, som vejgodstransportvirksomheder sidder inde med, gennem aktiv inddragelse af disse i programmer for overflytning af gods fra vejtransport til andre transportformer. Det foreslås i dette øjemed løbende at informere disse og at hjælpe dem med at ændre de modeller, som de anvender i deres produktionsproces. |
| --- | --- |

1.8

Efter EØSU's opfattelse bør man udnytte den viden, som vejgodstransportvirksomheder sidder inde med, gennem aktiv inddragelse af disse i programmer for overflytning af gods fra vejtransport til andre transportformer. Det foreslås i dette øjemed løbende at informere disse og at hjælpe dem med at ændre de modeller, som de anvender i deres produktionsproces.

| 1.9 | EØSU finder, at når alle disponible midler ikke er blevet brugt, bør Kommissionen overveje at hæve loftet for finansiering (fra de nuværende 35 % for trafikoverflytningsprojekter, projekter for transport ad de indre vandveje, katalysatorprojekter, motorveje til søs-projekter og trafikforebyggelsesprojekter og de 50 % for fælles læring til henholdsvis 50 % og 75 %). Dette anses for nødvendigt for de små virksomheder, som har større forskel mellem faste og variable udgifter end de store virksomheder. Og specielt hvad angår katalysatorprojekter, foreslår EØSU en forøgelse af tilskuddet fra 2 euro per tkm til 3 euro per tkm, eftersom der er tale om innovative løsninger, der vil have en gavnlig effekt på flytning af godstransport fra vejene til andre transportformer og give genlyd i den offentlige mening. |
| --- | --- |

1.9

EØSU finder, at når alle disponible midler ikke er blevet brugt, bør Kommissionen overveje at hæve loftet for finansiering (fra de nuværende 35 % for trafikoverflytningsprojekter, projekter for transport ad de indre vandveje, katalysatorprojekter, motorveje til søs-projekter og trafikforebyggelsesprojekter og de 50 % for fælles læring til henholdsvis 50 % og 75 %). Dette anses for nødvendigt for de små virksomheder, som har større forskel mellem faste og variable udgifter end de store virksomheder. Og specielt hvad angår katalysatorprojekter, foreslår EØSU en forøgelse af tilskuddet fra 2 euro per tkm til 3 euro per tkm, eftersom der er tale om innovative løsninger, der vil have en gavnlig effekt på flytning af godstransport fra vejene til andre transportformer og give genlyd i den offentlige mening.

| 1.10 | EØSU foreslår Kommissionen dels at udarbejde indtil flere EU-retningslinjer for alle brugere og på alle EU's officielle sprog med en beskrivelse af samtlige intermodale terminaler i EU og deres karakteristika dels at træffe de fornødne foranstaltninger til at øge kendskabet til såvel finansieringsmekanismen som projekternes resultater og fordelene for de interesserede parter og slutbrugerne. EØSU mener desuden, at Kommissionen bør udarbejde konkrete planer til at fremme og udbrede kendskabet til programmet. EØSU foreslår i dette øjemed at afholde seminarer, dagsarrangementer og roadshows sammen med Kommissionen. |
| --- | --- |

1.10

EØSU foreslår Kommissionen dels at udarbejde indtil flere EU-retningslinjer for alle brugere og på alle EU's officielle sprog med en beskrivelse af samtlige intermodale terminaler i EU og deres karakteristika dels at træffe de fornødne foranstaltninger til at øge kendskabet til såvel finansieringsmekanismen som projekternes resultater og fordelene for de interesserede parter og slutbrugerne. EØSU mener desuden, at Kommissionen bør udarbejde konkrete planer til at fremme og udbrede kendskabet til programmet. EØSU foreslår i dette øjemed at afholde seminarer, dagsarrangementer og roadshows sammen med Kommissionen.

| 1.11 | EØSU anbefaler at undersøge muligheden for blandt de projekter, der er støtteberettigede under Marco Polo II-programmet, at medtage projekter, som inddrager transport af flydende gods pr. rørledning eller gasrørledning til distributionsterminaler eller multimodale platforme. |
| --- | --- |

1.11

EØSU anbefaler at undersøge muligheden for blandt de projekter, der er støtteberettigede under Marco Polo II-programmet, at medtage projekter, som inddrager transport af flydende gods pr. rørledning eller gasrørledning til distributionsterminaler eller multimodale platforme.

| 1.12 | EØSU mener, at den nuværende situation for søtransport og transport ad de indre vandveje bør undersøges i detaljer, da det skønnes vanskeligt at indføre intermodale systemer her på grund af opsplitningen på markedet. Et tegn på denne opsplitning er, at havkorridorprojekter ikke har tiltrukket ret mange ansøgninger (kun 9 % af forslagene i 2007 og 4 % i 2008), hvilket har betydet at kun få eller slet ingen forslag er blevet godkendt (ingen i 2008). |
| --- | --- |

1.12

EØSU mener, at den nuværende situation for søtransport og transport ad de indre vandveje bør undersøges i detaljer, da det skønnes vanskeligt at indføre intermodale systemer her på grund af opsplitningen på markedet. Et tegn på denne opsplitning er, at havkorridorprojekter ikke har tiltrukket ret mange ansøgninger (kun 9 % af forslagene i 2007 og 4 % i 2008), hvilket har betydet at kun få eller slet ingen forslag er blevet godkendt (ingen i 2008).

| 1.13 | Udvalget insisterer på, at fristen på 36 måneder er for kort for »trakfikoverflytningsprojekter«, og foreslår, at den nedre grænse ændres til 48 måneder. |
| --- | --- |

1.13

Udvalget insisterer på, at fristen på 36 måneder er for kort for »trakfikoverflytningsprojekter«, og foreslår, at den nedre grænse ændres til 48 måneder.

| 1.14 | Efter EØSU's opfattelse bør man undersøge muligheden for at støtte nationale projekter med henblik på at øge udbyttet af intermobilitet og overførsel af gods fra vej til andre transportformer. Efter EØSU's bedste overbevisning vil der f.eks. være projekter, som måske er begrænset til en enkelt medlemsstats territorium, men har en gavnlig effekt for enhver bruger af de berørte transportformer, der passerer igennem dette medlemsstats territorium. |
| --- | --- |

1.14

Efter EØSU's opfattelse bør man undersøge muligheden for at støtte nationale projekter med henblik på at øge udbyttet af intermobilitet og overførsel af gods fra vej til andre transportformer. Efter EØSU's bedste overbevisning vil der f.eks. være projekter, som måske er begrænset til en enkelt medlemsstats territorium, men har en gavnlig effekt for enhver bruger af de berørte transportformer, der passerer igennem dette medlemsstats territorium.

| 1.15 | EØSU gentager, at det bifalder, at programmets anvendelsesområde udvides til også at omfatte tredjelande (både ansøgerlande og ikke ansøgerlande), men bemærker, at omkostningerne til sådanne projekter kun skal kunne dækkes af programmet, hvis der er tale om umiddelbare og håndgribelige fordele for en EU-medlemsstat. |
| --- | --- |

1.15

EØSU gentager, at det bifalder, at programmets anvendelsesområde udvides til også at omfatte tredjelande (både ansøgerlande og ikke ansøgerlande), men bemærker, at omkostningerne til sådanne projekter kun skal kunne dækkes af programmet, hvis der er tale om umiddelbare og håndgribelige fordele for en EU-medlemsstat.

| 1.16 | EØSU synes, at der snarest muligt bør offentliggøres en opgørelse over, hvilke projekter der er blevet gennemført med succes, og hvor store ressourcer der reelt er blevet sparet gennem projekterne. Et sådant tiltag vil give mulighed for at fremme programmet og formidlingen af dets hidtidige resultater. |
| --- | --- |

1.16

EØSU synes, at der snarest muligt bør offentliggøres en opgørelse over, hvilke projekter der er blevet gennemført med succes, og hvor store ressourcer der reelt er blevet sparet gennem projekterne. Et sådant tiltag vil give mulighed for at fremme programmet og formidlingen af dets hidtidige resultater.

| 1.17 | EØSU gentager, at det mener, at Kommissionen skal anmode medlemsstaterne om at undersøge alle muligheder for at genoplive eksisterende, nedlagte eller lidet befærdede net til godstransport. Her tænkes ikke kun på jernbanenet, men også søtransport og transport ad de indre vandveje, således at der i videst mulig omfang kan anvendes hurtigere og mere fordelagtige løsninger end vejtransport og i højere grad tages hensyn til bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.17

EØSU gentager, at det mener, at Kommissionen skal anmode medlemsstaterne om at undersøge alle muligheder for at genoplive eksisterende, nedlagte eller lidet befærdede net til godstransport. Her tænkes ikke kun på jernbanenet, men også søtransport og transport ad de indre vandveje, således at der i videst mulig omfang kan anvendes hurtigere og mere fordelagtige løsninger end vejtransport og i højere grad tages hensyn til bæredygtig udvikling.

2.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

2.1   Reference til EØSU's konklusioner om Marco Polo I og II.

Reference til EØSU's konklusioner om Marco Polo I og II.

| 2.1.1 | I udtalelserne »CESE 842/2002« af 17.-18. juli 2002 og »CESE 247/2005« af 9. marts 2005 om henholdsvis forslaget til Marco Polo I og forslaget til Marco Polo II gjorde udvalget opmærksom på svaghederne ved programmet. Udvalget mente ikke, at programmet ville gøre det muligt at opfylde den målsætning om overflytning til andre transportformer, som Kommissionen havde opstillet, og foreslog, at programmet blev suppleret med konkrete foranstaltninger. I de to nævnte udtalelser foreslog EØSU bl.a. følgende:






  2.1.1.1 | Der bør afsættes offentlige midler til finansiering af trafikoverflytningsinfrastruktur (terminaler, adgangsinfrastruktur osv.). |
| --- | --- | --- |

2.1.1

I udtalelserne »CESE 842/2002« af 17.-18. juli 2002 og »CESE 247/2005« af 9. marts 2005 om henholdsvis forslaget til Marco Polo I og forslaget til Marco Polo II gjorde udvalget opmærksom på svaghederne ved programmet. Udvalget mente ikke, at programmet ville gøre det muligt at opfylde den målsætning om overflytning til andre transportformer, som Kommissionen havde opstillet, og foreslog, at programmet blev suppleret med konkrete foranstaltninger. I de to nævnte udtalelser foreslog EØSU bl.a. følgende:

2.1.1.1

Der bør afsættes offentlige midler til finansiering af trafikoverflytningsinfrastruktur (terminaler, adgangsinfrastruktur osv.).

| 2.1.1.2 | Det bør overlades til et forvaltningsudvalg permanent at overvåge de iværksatte aktioner med henblik på at kunne foretage nyttige justeringer midt i Marco Polo-programperioden. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Det bør overlades til et forvaltningsudvalg permanent at overvåge de iværksatte aktioner med henblik på at kunne foretage nyttige justeringer midt i Marco Polo-programperioden.

| 2.1.1.3 | Man bør tillade finansiering af projekter, der omfatter tiltag, der er begrænset til en enkelt medlemsstats territorium, for så vidt som effekten af dem er til gavn for enhver bruger af international transport, der passerer igennem dette territorium. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Man bør tillade finansiering af projekter, der omfatter tiltag, der er begrænset til en enkelt medlemsstats territorium, for så vidt som effekten af dem er til gavn for enhver bruger af international transport, der passerer igennem dette territorium.

| 2.1.1.4 | Man bør forudse muligheden for blandt de projekter, der er støtteberettigede under Marco Polo-programmet, at medtage projekter, der subsidiært inddrager lufttransport og transport pr. rørledning, hvis disse er kombineret med andre transportformer. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Man bør forudse muligheden for blandt de projekter, der er støtteberettigede under Marco Polo-programmet, at medtage projekter, der subsidiært inddrager lufttransport og transport pr. rørledning, hvis disse er kombineret med andre transportformer.

| 2.1.1.5 | Reduktion af minimumsstøttekravene pr. projekt. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Reduktion af minimumsstøttekravene pr. projekt.

| 2.1.1.6 | Forlængelse af fristen for trafikoverflytningsprojekter. |
| --- | --- |

2.1.1.6

Forlængelse af fristen for trafikoverflytningsprojekter.

| 2.1.1.7 | Der bør udarbejdes en »europæisk vejledning« til alle brugere med en beskrivelse af samtlige multimodale platforme i EU og deres karakteristika. |
| --- | --- |

2.1.1.7

Der bør udarbejdes en »europæisk vejledning« til alle brugere med en beskrivelse af samtlige multimodale platforme i EU og deres karakteristika.

| 2.1.1.8 | Der bør indføres en særlig kategori med en minimumstærskel på 500 000 euro for de indre vandveje, eftersom disse ikke kan sidestilles med søtransport, hvor de nødvendige investeringer er proportionelle med fartøjernes størrelse. |
| --- | --- |

2.1.1.8

Der bør indføres en særlig kategori med en minimumstærskel på 500 000 euro for de indre vandveje, eftersom disse ikke kan sidestilles med søtransport, hvor de nødvendige investeringer er proportionelle med fartøjernes størrelse.

| 2.1.2 | EØSU ønsker desuden i fællesskab med Kommissionen at finde frem til en løsning på, hvordan man gradvis kan overgå fra »nul lager«-filosofien til »cirkulerende lager«-konceptet i forbindelse med leveringer, som ikke haster. |
| --- | --- |

2.1.2

EØSU ønsker desuden i fællesskab med Kommissionen at finde frem til en løsning på, hvordan man gradvis kan overgå fra »nul lager«-filosofien til »cirkulerende lager«-konceptet i forbindelse med leveringer, som ikke haster.

2.2   Evalueringsrapport

Evalueringsrapport

EØSU udtrykker tilfredshed med den evaluering, som Kommissionen har ladet en uafhængig konsulent (1) foretage, men ønsker ikke desto mindre at gøre opmærksom på visse punkter, som ikke er tilstrækkeligt beskrevet i rapporten.

1

| — | Der indgives stadig færre forslag (fra 92 i 2003 til 63 i 2004, 62 i 2005 og 48 i 2006), mens antallet af forslag, som godkendes, ligger næsten konstant på mellem 12 og 15. |
| --- | --- |

—

Der indgives stadig færre forslag (fra 92 i 2003 til 63 i 2004, 62 i 2005 og 48 i 2006), mens antallet af forslag, som godkendes, ligger næsten konstant på mellem 12 og 15.

| — | Det er interessant, at de finansierede projekter i sidste ende realiserer ca. 75 % af den oprindeligt skønnede trafikoverflytning. Jernbaneprojekter har en succesrate på 99 %, mens projekter vedrørende de indre vandveje indfrier knap 45 % af det oprindelige mål. |
| --- | --- |

—

Det er interessant, at de finansierede projekter i sidste ende realiserer ca. 75 % af den oprindeligt skønnede trafikoverflytning. Jernbaneprojekter har en succesrate på 99 %, mens projekter vedrørende de indre vandveje indfrier knap 45 % af det oprindelige mål.

| — | Marco Polo I-programmets reelle godsoverførsel væk fra vejtransporten på 64 % udgør knap 5,8 % af den samlede internationale godsvejtransport i EU, altså en meget lille samlet ændring. |
| --- | --- |

—

Marco Polo I-programmets reelle godsoverførsel væk fra vejtransporten på 64 % udgør knap 5,8 % af den samlede internationale godsvejtransport i EU, altså en meget lille samlet ændring.

| — | Proceduren for evaluering af forslagene til og med undertegnelsen af aftalen bliver betegnet som indviklet, uigennemsigtig og tidskrævende (særlig den tid, der går mellem forhandlingerne og undertegnelsen af aftalen). Opmærksomheden henledes på, at selv om mange finder kriterierne for udvælgelse af projekter klare og gennemsigtige, siger de ikke det samme om proceduren for fastsættelse af en karakter på grundlag af kriterierne eller det endelige udkast til valg af projekter. |
| --- | --- |

—

Proceduren for evaluering af forslagene til og med undertegnelsen af aftalen bliver betegnet som indviklet, uigennemsigtig og tidskrævende (særlig den tid, der går mellem forhandlingerne og undertegnelsen af aftalen). Opmærksomheden henledes på, at selv om mange finder kriterierne for udvælgelse af projekter klare og gennemsigtige, siger de ikke det samme om proceduren for fastsættelse af en karakter på grundlag af kriterierne eller det endelige udkast til valg af projekter.

| — | Mindstebeløbene er særligt høje for små og mellemstore virksomheder og befordrer ikke igangsættelsen af ny intermodal transport. Resultatet er, at store virksomheder med få store projekter begunstiges på bekostning af mange projekter med deltagelse af små og mellemstore virksomheder. En målrettet indsats til fordel for små og mellemstore virksomheder vil formentlig bidrage til nedbringelse af trafikbelastningen på lokalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

—

Mindstebeløbene er særligt høje for små og mellemstore virksomheder og befordrer ikke igangsættelsen af ny intermodal transport. Resultatet er, at store virksomheder med få store projekter begunstiges på bekostning af mange projekter med deltagelse af små og mellemstore virksomheder. En målrettet indsats til fordel for små og mellemstore virksomheder vil formentlig bidrage til nedbringelse af trafikbelastningen på lokalt og regionalt niveau.

| — | Eftersom der er for få forslag til projekter vedrørende motorveje til søs, foreslås det at overvåge disse projekter og at støtte deltagelse i dem. |
| --- | --- |

—

Eftersom der er for få forslag til projekter vedrørende motorveje til søs, foreslås det at overvåge disse projekter og at støtte deltagelse i dem.

| — | Bidraget til nedbringelse af trafikbelastning fra vejtransporten foreslås fremhævet. |
| --- | --- |

—

Bidraget til nedbringelse af trafikbelastning fra vejtransporten foreslås fremhævet.

3.   Bemærkninger

Bemærkninger

EØSU beklager, at Kommissionen ikke tog hensyn til de fleste af de forslag, som det formulerede i sine to foregående udtalelser med henblik på at gøre programmet mere effektivt, sådan som det fremgår af den eksterne evaluering, men glæder sig over støtten til disse forslag denne gang (om end med forsinkelse). Mere konkret mener EØSU følgende:

3.1   »Fra den 1. marts 2008 er forvaltningen af programmet ligesom andre fællesskabsprogrammer overgået til Forvaltningsorganet for Konkurrenceevne og Innovation (EACI)«. EØSU bifalder dette tiltag, som dog burde ledsages af aktiviteter og initiativer, som vil mindske bureaukratiet og få potentielle aktører til at bakke op.

3.2   »I henhold til proceduren i bilag I, pkt. 2 d), i forordning nr. 1692/2006 vil Kommissionen fordoble tilskudsintensiviteten fra 1 til 2 euro for hver forebyggelse eller overflytning af 500 tonkilometer vejgodstransport« EØSU anser fordoblingen af tilskuddet for nødvendig for videreudviklingen af programmet, for så vidt som den samfundsmæssige gavn af en reduktion af de eksterne omkostninger og af de sociale og miljømæssige følger er flere gange større end finansieringen.

3.3   »Tilladelse til enkeltvirksomheder til at søge om finansiel støtte. Enkeltvirksomheders mulighed for at indgive forslag til projekter gør berettigelsestærsklerne enklere og klarere.« EØSU er enig i denne foranstaltning og gentager, at det også skal være muligt at medtage projekter, der kun omfatter én medlemsstat, så længe dette vil medføre en reduktion af vejtransporten.

3.4   »Fastsættelse af en ekstraordinært lav tærskel for projekter vedrørende indlandsskibsfart. Der indføres en konkret lav tærskel for projekter, der sigter mod at overføre gods fra de store veje til indlandsskibsfarten efter følgende formel«:

| Projektets art | Eksisterende tærskler | Foreslåede tærskler |
| --- | --- | --- |
| Transport ad de indre vandveje | Ingen | Ingen | 17 mio. tkm |

Projektets art

Eksisterende tærskler

Foreslåede tærskler

Transport ad de indre vandveje

Transport ad de indre vandveje

Ingen

Ingen

Ingen

Ingen

17 mio. tkm

17 mio. tkm

EØSU glæder sig over, at dets forslag om at mindske berettigelsestærsklerne (især for transport ad de indre vandveje) omsider er blevet accepteret, og mener, at dette vil bidrage til at tiltrække flere projektforslag.

3.5   »Godtgørelse til mikrovirksomheder af udgifterne i forbindelse med udarbejdelse af forslag. For at tiltrække ansøgninger om tilskud fra de mikrovirksomheder, som er fremherskende inden for både vejtransport og transport ad de indre vandveje, bør man refundere udgifterne til udarbejdelse af forslag i form af et fast beløb«: EØSU har med forbløffelse konstateret, at den nye forordning ikke indeholder nogen planer om at støtte små virksomheder i forbindelse med indgivelse af forslag, selv om dette blev nævnt og foreslået i konsekvensanalysen.

3.6   »Reduktion og forenkling af berettigelsestærskler for projekter. Forenkling og reduktion af visse tærskler vil betyde flere små projekter og vil bidrage til opfyldelsen af programmets mål«. Tærsklerne fremgår af nedenstående skema:

| Projektets art | Eksisterende tærskler | Foreslåede tærskler |
| --- | --- | --- |
| Trafikoverflytning | 250 mio. tkm | 500 000 EUR | 80 mio. tkm |
| Transport ad de indre vandveje | Ingen | Ingen | 17 mio. tkm |
| Katalysatorprojekt | Ingen | 2 mio. EUR | 30 mio. tkm |
| Fælles læring | Ingen | 250 000 EUR | 250 000 EUR |
| Motorveje til søs | 1,25 mia. tkm | 2,5 mio. EUR | 250 mio. tkm |
| Trafikforebyggelse | 500 mio. tkm | 1 mio. EUR | 80 mio. tkm |

Projektets art

Eksisterende tærskler

Foreslåede tærskler

Trafikoverflytning

250 mio. tkm

500 000 EUR

80 mio. tkm

Transport ad de indre vandveje

Transport ad de indre vandveje

Ingen

Ingen

Ingen

Ingen

17 mio. tkm

17 mio. tkm

Katalysatorprojekt

Ingen

2 mio. EUR

30 mio. tkm

Fælles læring

Ingen

250 000 EUR

250 000 EUR

Motorveje til søs

1,25 mia. tkm

2,5 mio. EUR

250 mio. tkm

Trafikforebyggelse

500 mio. tkm

1 mio. EUR

80 mio. tkm

EØSU bifalder reduktionen i berettigelsestærsklerne for de foreslåede projekter og beslutningen om at anvende »tkm« som grundlag for sammenligningen mellem forskellige forslag, eftersom udvalget selv har foreslået begge dele.

3.7   »Afskaffelse af tærsklen på 10 % på trafikforebyggelsesprojekter«: EØSU bifalder afskaffelsen af den øvre tærskel og mener, at den vil tiltrække flere relevante forslag.

3.8   »Medtagelse af transportelementet i beregningen af trafikoverflytningen«: EØSU finder forslaget om at medregne de strækninger, som et givent transportmiddel tilbagelægger, nyttigt. Det bør dog undersøges nærmere, hvordan man kan begunstige forslag, som gør bedre brug af intermodale transportformer, som f.eks. at sende lastbiler med ro-ro-færger uden ledsagelse.

3.9   »Undtagelsesvis tildeling af forlængelse på 6 måneder til et projekt, hvis ydelsesmodtageren giver en fyldestgørende begrundelse.« EØSU bifalder dette forslag, eftersom det kan forsikre ydelsesmodtagerne om, at de tab, som de led under opstarten, vil blive kompenseret af bidraget fra EU.

3.10   »Forenkling af finansieringsvilkårerne for supplerende infrastruktur.« EØSU bifalder afskaffelsen af tærsklerne for gennemførelse af supplerende infrastruktur og mener, at en sådan forenkling vil fjerne de begrænsninger, som i sin tid blev indført uden nytte og begrundelse.

3.11   »Forenkling af programmets administrative procedurer«: EØSU bifalder enhver aktion, som forbedrer procedurerne og reducerer den tid, det tager at ordne de administrative formaliteter i forbindelse med de enkelte tilskud, eftersom de hidtidige erfaringer er negative. Udvalget vil dog afvente tilbagemeldinger fra deltagerne, før det udtaler sig mere præcist.

3.12   »I artikel 5, stk. 2, andet punktum står »Finansieringsvilkårene for supplerende infrastruktur som defineret i artikel 2, litra h), er fastlagt i bilag II««. EØSU er enigt i forslaget og mener, at den pågældende praksis har modvirket en vellykket gennemførelse af forslag, navnlig forslag vedrørende anvendelse af søtransport.

3.13   »Afskaffelse af bestemmelsen om at det samlede tilskud i form af statsstøtte og medfinansiering fra EU til supplerende infrastruktur ikke må overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger«. EØSU finder denne foranstaltning korrekt og mener, at de nationale regeringer bør påtage sig en mere aktiv rolle i de pågældende projekter.

3.14   »Artikel 14, stk. 2, affattes således: »Kommission forelægger senest den 30. juni 2011 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en evalueringsrapport om de resultater, der er opnået med Marco Polo-programmet i perioden 2003-2009««. EØSU tager forbehold med hensyn til den foreslåede dato, fordi det mener, at hvis ovennævnte rapport ikke resulterer i korrigerende foranstaltninger, vil det være bedre at give længere tid, så at den ændrede forordning kan blive underkastet en mere grundig evaluering.

Bruxelles, den 24. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Evaluation of the Marco Polo Programme (2003-2006), Ecorys: http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/evaluation/activites/reports_en.htm.

1

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/100 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/100

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus

KOM(2008) 892 endelig — 2008/0258 (COD)

2009/C 228/19

Rådet besluttede den 2. februar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 150, stk. 4, og 157, stk. 3, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus«

EØSU's præsidium henviste den 24. februar 2009 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

I betragtning af spørgsmålets hastende karakter besluttede EØSU på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009 (mødet den 25. marts) at udpege Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 79 stemmer for, 5 imod og 3 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner

Konklusioner

1.1   EØSU støtter forslaget til afgørelse og er enigt i nødvendigheden af at udbrede de værdier og principper, der karakterisere det demokratiske samfund og retsstaten, idet Den Europæiske Union bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.

1.2   EØSU anser det for passende og hensigtsmæssigt, at Kommissionen får beføjelse til at fastlægge de overordnede retningslinjer for gennemførelsen af programmet og udvælgelseskriterierne, da der er tale om elementer, som ikke ændrer væsentlige aspekter i forslaget til afgørelse og desuden falder ind under afgørelse 1999/468/EF.

1.3   EØSU tilslutter sig programmets generelle mål (den europæiske av-sektors konkurrenceevne, forbrugernes valgmuligheder og den kulturelle mangfoldighed), men det konkrete sigte med programmets specifikke mål, som er formuleret for vagt, bør præciseres bedre og der bør lægges større vægt på grænseoverskridende og tværnationale aspekter.

1.3.1   Særlig støtte fortjener inddragelsen af nye teknologier til produktion, distribution, markedsføring af de audiovisuelle værker i deres forskellige digitale applikationer samt udbredelsen af dem (herunder nye distributionsplatforme såsom VOD og IPTV).

1.4   Den finansielle ramme på 15 mio. euro er for beskeden i forhold til de ambitiøse generelle mål for programmet, og den bør derfor forhøjes væsentligt for at støtte den europæiske av-industri mere effektivt, uden at det kommer til at gå ud over en stringent gennemførelse af budgetdisciplinen og principperne for økonomisk forsvarlig forvaltning.

1.5   Kommissionen bør i tæt samarbejde med medlemsstaterne overvåge, at programmets gennemførelse er i samklang med og supplerer EU's andre politikker, programmer og foranstaltninger på området.

2.   Baggrund

Baggrund

| 2.1 | Den 9. januar 2009 fremlagde Kommissionen sit Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus. |
| --- | --- |

2.1

Den 9. januar 2009 fremlagde Kommissionen sit Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus.

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande MEDIA Mundus

| 2.2 | I forslaget påpeges det, at den europæiske audiovisuelle sektor spiller en væsentlig rolle for opfyldelsen af målene i Lissabondagsordenen og i forbindelse med i2010-initiativet inden for rammerne af denne dagsorden. Der henvises også til UNESCO'S konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed, som Det Europæiske Fællesskab ratificerede sammen med 13 medlemsstater den 18. december 2006. Man må huske på, at denne sektor beskæftiger mindst 5,8 millioner personer eller 3,1 % af den samlede befolkning i EU-25. |
| --- | --- |

2.2

I forslaget påpeges det, at den europæiske audiovisuelle sektor spiller en væsentlig rolle for opfyldelsen af målene i Lissabondagsordenen og i forbindelse med i2010-initiativet inden for rammerne af denne dagsorden. Der henvises også til UNESCO'S konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed, som Det Europæiske Fællesskab ratificerede sammen med 13 medlemsstater den 18. december 2006. Man må huske på, at denne sektor beskæftiger mindst 5,8 millioner personer eller 3,1 % af den samlede befolkning i EU-25.

| 2.3 | Forslaget omtaler de strukturelle svagheder, som stadig påvirker udbredelsen af europæiske audiovisuelle værker på tredjelandes markeder trods de bestræbelser, der er gjort for at styrke sektoren (teknologisk udvikling, nye spillere og platforme, fremme af indholdsproduktion). |
| --- | --- |

2.3

Forslaget omtaler de strukturelle svagheder, som stadig påvirker udbredelsen af europæiske audiovisuelle værker på tredjelandes markeder trods de bestræbelser, der er gjort for at styrke sektoren (teknologisk udvikling, nye spillere og platforme, fremme af indholdsproduktion).

| 2.4 | Programmet MEDIA Mundus skal supplere de foranstaltninger, der gennemføres i forbindelse med andre initiativer, som er mere centreret om det interne samarbejde inden for EU (MEDIA 2007, Euromed-programmerne for audiovisuelle medier II, EU-AVS-programmet for film) og de eksisterende internationale filmfondes begrænsede støttemuligheder. |
| --- | --- |

2.4

Programmet MEDIA Mundus skal supplere de foranstaltninger, der gennemføres i forbindelse med andre initiativer, som er mere centreret om det interne samarbejde inden for EU (MEDIA 2007, Euromed-programmerne for audiovisuelle medier II, EU-AVS-programmet for film) og de eksisterende internationale filmfondes begrænsede støttemuligheder.

3.   Forslaget til afgørelse

Forslaget til afgørelse

3.1   Forslaget til afgørelse om oprettelse af et program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande »MEDIA Mundus« har følgende karakteristiske træk:

| 3.1.1 | Der er tale om et program til finansiering af projekter vedrørende internationalt samarbejde med tredjelande for perioden 1. januar 2011 til 31. december 2013. For denne periode vil der blive afsat et budget til gennemførelse af programmet på 15 mio. EUR. |
| --- | --- |

3.1.1

Der er tale om et program til finansiering af projekter vedrørende internationalt samarbejde med tredjelande for perioden 1. januar 2011 til 31. december 2013. For denne periode vil der blive afsat et budget til gennemførelse af programmet på 15 mio. EUR.

| 3.1.2 | Dets overordnede sigte er at fremme en international netværkseffekt med det mål at styrke Europas rolle på det audiovisuelle område i industriel, kulturel og politisk henseende for at forbedre de audiovisuelle værkers konkurrenceevne, udbredelse og forevisning. |
| --- | --- |

3.1.2

Dets overordnede sigte er at fremme en international netværkseffekt med det mål at styrke Europas rolle på det audiovisuelle område i industriel, kulturel og politisk henseende for at forbedre de audiovisuelle værkers konkurrenceevne, udbredelse og forevisning.

| 3.1.3 | Hvert projekt skal have mindst 3 partnere og koordineres af en fagmand fra branchen, som vil være ansvarlig for indsendelse af forslaget, forvaltning af projektet og den finansielle administration og gennemførelse. |
| --- | --- |

3.1.3

Hvert projekt skal have mindst 3 partnere og koordineres af en fagmand fra branchen, som vil være ansvarlig for indsendelse af forslaget, forvaltning af projektet og den finansielle administration og gennemførelse.

| 3.1.4 | Et vigtigt element i programmet er efter- og videreuddannelse af branchefolk fra EU og andre lande, som er omfattet af programmet med fokus på aspekter vedrørende produktion, distribution, forevisning, udbredelse, markedsføring og arkivering af audiovisuelle værker samt de retlige rammer og finansieringssystemerne. |
| --- | --- |

3.1.4

Et vigtigt element i programmet er efter- og videreuddannelse af branchefolk fra EU og andre lande, som er omfattet af programmet med fokus på aspekter vedrørende produktion, distribution, forevisning, udbredelse, markedsføring og arkivering af audiovisuelle værker samt de retlige rammer og finansieringssystemerne.

| 3.1.5 | Endvidere omfatter programmet tilrettelæggelse af arrangementer og initiativer til fremme af især det unge publikums filmkundskab med henblik på at øge offentlighedens efterspørgsel efter et kulturelt mangfoldigt audiovisuelt indhold. |
| --- | --- |

3.1.5

Endvidere omfatter programmet tilrettelæggelse af arrangementer og initiativer til fremme af især det unge publikums filmkundskab med henblik på at øge offentlighedens efterspørgsel efter et kulturelt mangfoldigt audiovisuelt indhold.

| 3.1.6 | Med hensyn til udbredelsen af værkerne er det et af programmets vigtigste mål at fremme programmeringen og forevisningen dels af europæiske audiovisuelle værker i tredjelande, dels af tredjelandes værker i EU's medlemsstater. Dette omfatter aftaler med biografnetværker, som råder over biografer i EU og tredjelande, for at tilskynde dem til at udvide programudbuddet og forbedre forevisningsbetingelserne hvad angår varighed, eksponering og antal af visninger. |
| --- | --- |

3.1.6

Med hensyn til udbredelsen af værkerne er det et af programmets vigtigste mål at fremme programmeringen og forevisningen dels af europæiske audiovisuelle værker i tredjelande, dels af tredjelandes værker i EU's medlemsstater. Dette omfatter aftaler med biografnetværker, som råder over biografer i EU og tredjelande, for at tilskynde dem til at udvide programudbuddet og forbedre forevisningsbetingelserne hvad angår varighed, eksponering og antal af visninger.

| 3.1.7 | Programmet skal også støtte partnerskaber mellem tv-selskaber (eller VOD-platforme) og rettighedshavere, der sigter mod at distribuere et katalog af produktioner på VOD-platforme. |
| --- | --- |

3.1.7

Programmet skal også støtte partnerskaber mellem tv-selskaber (eller VOD-platforme) og rettighedshavere, der sigter mod at distribuere et katalog af produktioner på VOD-platforme.

| 3.1.8 | I programmet indgår endvidere støtte til alle metoder til synkronisering og undertekstning af europæiske og tredjelandes audiovisuelle produktioner med henblik på distribution og udbredelse til gavn for producenter, distributører og tv-selskaber. |
| --- | --- |

3.1.8

I programmet indgår endvidere støtte til alle metoder til synkronisering og undertekstning af europæiske og tredjelandes audiovisuelle produktioner med henblik på distribution og udbredelse til gavn for producenter, distributører og tv-selskaber.

3.2   Støtte, der gives under programmet, må ikke overstige 50 % af de endelige omkostninger for det projekt, der skal støttes. I særlige udtrykkeligt fastsatte tilfælde kan støtten dog gå op til 80 %.

3.2.1   Støttemodtagernes bidrag kan ydes helt eller delvis i form af naturalier, hvis værdien af bidraget ikke overstiger de omkostninger, der faktisk bæres, og behørigt dokumenteres. Lokaler, der stilles til rådighed til uddannelses- eller markedsføringsformål, kan medtages i disse bidrag.

3.2.2   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget en meddelelse om programmets videreførelse senest den 30. juni 2012 og en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2015.

3.2.3   Afgørelsen nævner nogle af Det Europæiske Fællesskabs tværgående politikker, som MEDIA Mundus-programmet skal bidrage til at styrke:

| — | debat og information om EU som et område præget af fred, velstand og sikkerhed; |
| --- | --- |

—

debat og information om EU som et område præget af fred, velstand og sikkerhed;

| — | fremme af ytringsfriheden som et grundlæggende princip; |
| --- | --- |

—

fremme af ytringsfriheden som et grundlæggende princip;

| — | fremme af kendskabet til betydningen af kulturel mangfoldighed og et multikulturelt miljø i verden; |
| --- | --- |

—

fremme af kendskabet til betydningen af kulturel mangfoldighed og et multikulturelt miljø i verden;

| — | styrkelse af den europæiske økonomis videngrundlag og bidrag til styrkelse af EU's konkurrenceevne på verdensplan; |
| --- | --- |

—

styrkelse af den europæiske økonomis videngrundlag og bidrag til styrkelse af EU's konkurrenceevne på verdensplan;

| — | foranstaltninger til bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering. |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering.

Bruxelles, den 25. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/103 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/103

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen

KOM(2008) 867 endelig - 2008/0267 (COD)

2009/C 228/20

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 20. januar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 159, stk. 3, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen«

Den 13. januar 2009 henviste EØSU's præsidium det forberedende arbejde til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI).

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 24. marts, Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 152 stemmer for, 5 imod og 12 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter Kommissionens forslag om midlertidigt at udvide interventionsområdet for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EFG) for at hjælpe arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af den aktuelle globale økonomiske krise. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter Kommissionens forslag om midlertidigt at udvide interventionsområdet for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EFG) for at hjælpe arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af den aktuelle globale økonomiske krise.

| 1.2 | Det er nødvendigt, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen sætter tempoet op i forhandlingerne, så den nye forordning kan vedtages hurtigst muligt og inden for den nuværende mandatperiode. |
| --- | --- |

1.2

Det er nødvendigt, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen sætter tempoet op i forhandlingerne, så den nye forordning kan vedtages hurtigst muligt og inden for den nuværende mandatperiode.

| 1.3 | EØSU foreslår, at der 12 måneder efter offentliggørelsen af forordningen i Den Europæiske Unions Tidende foretages en evaluering af Globaliseringsfonden, hvorunder dens procedurer og forvaltning gennemgås, og den økonomiske situation og arbejdsmarkederne tages op til overvejelse. EØSU vil arbejde sammen med Kommissionen om denne evaluering. |
| --- | --- |

1.3

EØSU foreslår, at der 12 måneder efter offentliggørelsen af forordningen i Den Europæiske Unions Tidende foretages en evaluering af Globaliseringsfonden, hvorunder dens procedurer og forvaltning gennemgås, og den økonomiske situation og arbejdsmarkederne tages op til overvejelse. EØSU vil arbejde sammen med Kommissionen om denne evaluering.

| 1.4 | Efter EØSU's mening er budgetreserven på 500 mio. EUR utilstrækkelig. Udvalget foreslår, at fonden tildeles et beløb på 1 mia. EUR, som kan øges i årene frem under hensyntagen til den økonomiske krises udvikling. |
| --- | --- |

1.4

Efter EØSU's mening er budgetreserven på 500 mio. EUR utilstrækkelig. Udvalget foreslår, at fonden tildeles et beløb på 1 mia. EUR, som kan øges i årene frem under hensyntagen til den økonomiske krises udvikling.

| 1.5 | I øjeblikket går der i gennemsnit syv måneder fra en sags indberetning til Kommissionens udbetaling. Da det er for lang tid til at kunne hjælpe de afskedigede arbejdstagere, foreslår EØSU, at Globaliseringsfonden får sit eget startbudget. |
| --- | --- |

1.5

I øjeblikket går der i gennemsnit syv måneder fra en sags indberetning til Kommissionens udbetaling. Da det er for lang tid til at kunne hjælpe de afskedigede arbejdstagere, foreslår EØSU, at Globaliseringsfonden får sit eget startbudget.

| 1.6 | ESØU bifalder, at antallet af afskedigede arbejdstagere, der udløser støtte fra Globaliseringsfonden, nedsættes til 500, at finansieringen kan løbe over 24 måneder, og at EU's finansielle bidrag øges til maksimalt 75 %. |
| --- | --- |

1.6

ESØU bifalder, at antallet af afskedigede arbejdstagere, der udløser støtte fra Globaliseringsfonden, nedsættes til 500, at finansieringen kan løbe over 24 måneder, og at EU's finansielle bidrag øges til maksimalt 75 %.

| 1.7 | EØSU foreslår, at arbejdsmarkedets parter tildeles en mere aktiv rolle i alle faser af behandlingen af ansøgninger om støtte fra Globaliseringsfonden, såvel på virksomhedsniveau som på regionalt, nationalt og europæisk niveau. |
| --- | --- |

1.7

EØSU foreslår, at arbejdsmarkedets parter tildeles en mere aktiv rolle i alle faser af behandlingen af ansøgninger om støtte fra Globaliseringsfonden, såvel på virksomhedsniveau som på regionalt, nationalt og europæisk niveau.

2.   Baggrund

Baggrund

| 2.1 | I marts 2006 fremlagde Kommissionen et forslag om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (1) med henblik på at yde ekstraordinær og specifik støtte til arbejdstageres tilbagevenden til arbejdsmarkedet i regioner eller sektorer, der er blevet ramt af alvorlige økonomiske forstyrrelser som følge af udflytning af aktiviteter til tredjelande, en betydelig stigning i importen til EU eller et hurtigt tab af markedsandele for EU i en given sektor. Kommissionen udarbejdede et forslag til forordning, og Rådet anmodede EØSU om afgive en udtalelse. |
| --- | --- |

2.1

I marts 2006 fremlagde Kommissionen et forslag om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (1) med henblik på at yde ekstraordinær og specifik støtte til arbejdstageres tilbagevenden til arbejdsmarkedet i regioner eller sektorer, der er blevet ramt af alvorlige økonomiske forstyrrelser som følge af udflytning af aktiviteter til tredjelande, en betydelig stigning i importen til EU eller et hurtigt tab af markedsandele for EU i en given sektor. Kommissionen udarbejdede et forslag til forordning, og Rådet anmodede EØSU om afgive en udtalelse.

1

| 2.2 | Den 13. december 2006 vedtog EØSU sin udtalelse om Globaliseringsfonden, CCMI/036 (2) (ordfører: Joost van Iersel, medordfører: Enrico Gibellieri). EØSU modtog Kommissionens forslag positivt og erklærede sig enig i fondens målsætninger. Udvalget fremsatte desuden nogle bemærkninger og forslag til effektivisering af forordningen (3). |
| --- | --- |

2.2

Den 13. december 2006 vedtog EØSU sin udtalelse om Globaliseringsfonden, CCMI/036 (2) (ordfører: Joost van Iersel, medordfører: Enrico Gibellieri). EØSU modtog Kommissionens forslag positivt og erklærede sig enig i fondens målsætninger. Udvalget fremsatte desuden nogle bemærkninger og forslag til effektivisering af forordningen (3).

2

3

| 2.3 | Forordning (EF) nr. 1927/2006 (4) om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen anvendes i perioden 1. januar 2007-31. december 2013. Der kan gives op til 500 mio. EUR i støtte fra Globaliseringsfonden om året, og støtten er et supplement til strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond. Det er Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling, der er ansvarlig for forvaltningen af Globaliseringsfonden. |
| --- | --- |

2.3

Forordning (EF) nr. 1927/2006 (4) om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen anvendes i perioden 1. januar 2007-31. december 2013. Der kan gives op til 500 mio. EUR i støtte fra Globaliseringsfonden om året, og støtten er et supplement til strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond. Det er Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling, der er ansvarlig for forvaltningen af Globaliseringsfonden.

4

| 2.4 | Ansøgninger om støtte skal indgives af medlemsstaterne, ikke af de berørte virksomheder eller arbejdstagere. |
| --- | --- |

2.4

Ansøgninger om støtte skal indgives af medlemsstaterne, ikke af de berørte virksomheder eller arbejdstagere.

| 2.5 | Kommissionen udarbejdede i juni 2008 en meddelelse (5) om evaluering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i de første måneder efter dens ikrafttræden (6). Fremtidsudsigterne blev analyseret, og der fremsattes forslag til ændringer. |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen udarbejdede i juni 2008 en meddelelse (5) om evaluering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i de første måneder efter dens ikrafttræden (6). Fremtidsudsigterne blev analyseret, og der fremsattes forslag til ændringer.

5

6

| 2.6 | Kommissionens evaluering er positiv, selv om fonden er blevet brugt mindre end forudset. Kommissionen oplyser, at procedurerne vil blive forenklet, udveksling af god praksis vil blive støttet, og der vil blive gjort mere reklame for fonden. Kommissionen lover desuden at fremlægge forslag til ændring af forordningen inden offentliggørelsen af den næste årsrapport i midten af 2009. |
| --- | --- |

2.6

Kommissionens evaluering er positiv, selv om fonden er blevet brugt mindre end forudset. Kommissionen oplyser, at procedurerne vil blive forenklet, udveksling af god praksis vil blive støttet, og der vil blive gjort mere reklame for fonden. Kommissionen lover desuden at fremlægge forslag til ændring af forordningen inden offentliggørelsen af den næste årsrapport i midten af 2009.

| 2.7 | Imidlertid bliver mange arbejdstagere afskediget som følge af den internationale finansielle og økonomiske krise, og mange virksomheder lukker midlertidigt eller definitivt. |
| --- | --- |

2.7

Imidlertid bliver mange arbejdstagere afskediget som følge af den internationale finansielle og økonomiske krise, og mange virksomheder lukker midlertidigt eller definitivt.

| 2.8 | I den europæiske økonomiske genopretningsplan (7) meddelte Kommissionen, at den har til hensigt at gøre Globaliseringsfonden til et mere effektivt instrument for hurtig intervention som led i Europas kriseberedskab. Derfor bør forordningen ændres, så den kan intervenere hurtigere i bestemte sektorer, bl.a. ved at samfinansiere uddannelse og jobformidling for dem, der mister deres arbejde som følge af den økonomiske krise. |
| --- | --- |

2.8

I den europæiske økonomiske genopretningsplan (7) meddelte Kommissionen, at den har til hensigt at gøre Globaliseringsfonden til et mere effektivt instrument for hurtig intervention som led i Europas kriseberedskab. Derfor bør forordningen ændres, så den kan intervenere hurtigere i bestemte sektorer, bl.a. ved at samfinansiere uddannelse og jobformidling for dem, der mister deres arbejde som følge af den økonomiske krise.

7

3.   Forslag til ændring af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen

Forslag til ændring af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen

| 3.1 | Formålet med dette forslag er at sætte Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i stand til at reagere mere effektivt til støtte for arbejdstagere, der mister arbejdet som følge af globaliseringen, at udvide dens interventionsområde midlertidigt til at omfatte afskedigelser, som er en følge af den globale finansielle og økonomiske krise, og bringe fondens interventioner tættere i overensstemmelse med dens solidaritetsmål. For at kunne nå dette mål er det nødvendigt at ændre visse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen. |
| --- | --- |

3.1

Formålet med dette forslag er at sætte Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i stand til at reagere mere effektivt til støtte for arbejdstagere, der mister arbejdet som følge af globaliseringen, at udvide dens interventionsområde midlertidigt til at omfatte afskedigelser, som er en følge af den globale finansielle og økonomiske krise, og bringe fondens interventioner tættere i overensstemmelse med dens solidaritetsmål. For at kunne nå dette mål er det nødvendigt at ændre visse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen.

| 3.2 | Inden udarbejdelsen af forslaget hørte Kommissionen medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter og afholdt en konference i Bruxelles den 4. september 2008. |
| --- | --- |

3.2

Inden udarbejdelsen af forslaget hørte Kommissionen medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter og afholdt en konference i Bruxelles den 4. september 2008.

| 3.3 | Ændringen af globaliseringsfondsforordningen skal sikre, at fonden lever op til solidaritetsmålet i forhold til arbejdstagere, der har mistet deres arbejde som følge af omfattende ændringer i kølvandet på globaliseringen, bl.a. med tilføjelsen af en midlertidig bestemmelse om støtte til arbejdstagere, der mister arbejdet som følge af den globale finansielle og økonomiske krise. |
| --- | --- |

3.3

Ændringen af globaliseringsfondsforordningen skal sikre, at fonden lever op til solidaritetsmålet i forhold til arbejdstagere, der har mistet deres arbejde som følge af omfattende ændringer i kølvandet på globaliseringen, bl.a. med tilføjelsen af en midlertidig bestemmelse om støtte til arbejdstagere, der mister arbejdet som følge af den globale finansielle og økonomiske krise.

| 3.4 | Derudover foreslår Kommissionen forskellige ændringer i forordningen for at gøre ansøgningsprocedurer og -krav mere fleksible og enkle og udvide fondens interventionsområde. |
| --- | --- |

3.4

Derudover foreslår Kommissionen forskellige ændringer i forordningen for at gøre ansøgningsprocedurer og -krav mere fleksible og enkle og udvide fondens interventionsområde.

4.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 4.1 | I de seneste måneder er tusindvis af europæiske arbejdstagere blevet afskediget som følge af den internationale økonomiske og finansielle krise. Parallelt med den økonomiske og monetære politik, som er ved at blive vedtaget inden for rammerne af den europæiske økonomiske genopretningsplan (8), bør EU efter EØSU's mening også fremme særlige foranstaltninger til støtte for arbejdstagere, der har mistet deres arbejde. |
| --- | --- |

4.1

I de seneste måneder er tusindvis af europæiske arbejdstagere blevet afskediget som følge af den internationale økonomiske og finansielle krise. Parallelt med den økonomiske og monetære politik, som er ved at blive vedtaget inden for rammerne af den europæiske økonomiske genopretningsplan (8), bør EU efter EØSU's mening også fremme særlige foranstaltninger til støtte for arbejdstagere, der har mistet deres arbejde.

8

| 4.2 | I denne usikre krisetid skal det klare budskab nå ud til borgerne i EU, at EU kan hjælpe arbejdstagere, der er blevet afskediget. |
| --- | --- |

4.2

I denne usikre krisetid skal det klare budskab nå ud til borgerne i EU, at EU kan hjælpe arbejdstagere, der er blevet afskediget.

| 4.3 | Derfor støtter EØSU Kommissionens forslag om midlertidigt at udvide interventionsområdet for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, så arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af den aktuelle globale økonomiske krise, kan blive hjulpet. |
| --- | --- |

4.3

Derfor støtter EØSU Kommissionens forslag om midlertidigt at udvide interventionsområdet for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, så arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af den aktuelle globale økonomiske krise, kan blive hjulpet.

| 4.4 | Ifølge artikel 28 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen råder fonden over en budgetreserve på maksimalt 500 mio. EUR. |
| --- | --- |

4.4

Ifølge artikel 28 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen råder fonden over en budgetreserve på maksimalt 500 mio. EUR.

| 4.5 | EØSU mener, at denne budgetreserve i den aktuelle situation kan vise sig utilstrækkelig, hvis målene skal nås, og foreslår derfor, at den øges midlertidigt, så længe den alvorlige krise står på, arbejdspladser ødelægges, og arbejdstagere afskediges. EØSU foreslår, at Globaliseringsfonden tildeles 1 mia. EUR i 2009, og at der forudses en stigning i 2010, hvis ansøgningerne om støtte øges. |
| --- | --- |

4.5

EØSU mener, at denne budgetreserve i den aktuelle situation kan vise sig utilstrækkelig, hvis målene skal nås, og foreslår derfor, at den øges midlertidigt, så længe den alvorlige krise står på, arbejdspladser ødelægges, og arbejdstagere afskediges. EØSU foreslår, at Globaliseringsfonden tildeles 1 mia. EUR i 2009, og at der forudses en stigning i 2010, hvis ansøgningerne om støtte øges.

| 4.6 | I øjeblikket går der i gennemsnit syv måneder fra en sags indberetning til Kommissionens udbetaling. Da det er for lang tid til at kunne hjælpe de afskedigede arbejdstagere, foreslår EØSU, at Globaliseringsfonden får sit eget startbudget. |
| --- | --- |

4.6

I øjeblikket går der i gennemsnit syv måneder fra en sags indberetning til Kommissionens udbetaling. Da det er for lang tid til at kunne hjælpe de afskedigede arbejdstagere, foreslår EØSU, at Globaliseringsfonden får sit eget startbudget.

| 4.7 | EØSU støtter Kommissionens forslag om at nedsætte det antal af afskedigelser, der kræves for at kunne anmode om støtte fra Globaliseringsfonden, fra 1 000 til 500, eftersom det svarer bedre til de europæiske virksomheders størrelse. |
| --- | --- |

4.7

EØSU støtter Kommissionens forslag om at nedsætte det antal af afskedigelser, der kræves for at kunne anmode om støtte fra Globaliseringsfonden, fra 1 000 til 500, eftersom det svarer bedre til de europæiske virksomheders størrelse.

| 4.8 | I betragtning af globaliseringens følger er EØSU enig med Kommissionen (9) i, at der ikke kun bør tages hensyn til afskedigelser pga. strukturelle ændringer i verdens handelsmønstre, men også til andre former for strukturændringer i tilknytning til teknologier og produkter, ændringer i produktionens tilrettelæggelse samt i adgangen til råmaterialer og deres priser. |
| --- | --- |

4.8

I betragtning af globaliseringens følger er EØSU enig med Kommissionen (9) i, at der ikke kun bør tages hensyn til afskedigelser pga. strukturelle ændringer i verdens handelsmønstre, men også til andre former for strukturændringer i tilknytning til teknologier og produkter, ændringer i produktionens tilrettelæggelse samt i adgangen til råmaterialer og deres priser.

9

| 4.9 | Eftersom forordningens oprindelige frist på 12 måneder ofte er for kort til, at de afskedigede finder et arbejde, bifalder EØSU Kommissionens forslag om at forlænge perioden med støtte fra Globaliseringsfonden til 24 måneder. |
| --- | --- |

4.9

Eftersom forordningens oprindelige frist på 12 måneder ofte er for kort til, at de afskedigede finder et arbejde, bifalder EØSU Kommissionens forslag om at forlænge perioden med støtte fra Globaliseringsfonden til 24 måneder.

| 4.10 | EØSU støtter Kommissionens forslag om at hæve samfinansieringssatsen fra 50 % til 75 %, da EU i denne krisesituation bør styrke solidariteten med de afskedigede arbejdstagere og med medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.10

EØSU støtter Kommissionens forslag om at hæve samfinansieringssatsen fra 50 % til 75 %, da EU i denne krisesituation bør styrke solidariteten med de afskedigede arbejdstagere og med medlemsstaterne.

| 4.11 | EØSU er enig i, at man ved beregningen af antallet af afskedigelser enten kan gå ud fra det tidspunkt, hvor arbejdsgiveren opsiger den enkelte arbejdstagers ansættelseskontrakt, eller fra en ansættelseskontrakts faktiske ophør inden dens udløb. |
| --- | --- |

4.11

EØSU er enig i, at man ved beregningen af antallet af afskedigelser enten kan gå ud fra det tidspunkt, hvor arbejdsgiveren opsiger den enkelte arbejdstagers ansættelseskontrakt, eller fra en ansættelseskontrakts faktiske ophør inden dens udløb.

| 4.12 | EØSU fortolker artikel 2 således, at den også omfatter afskedigelse af arbejdstagere i enhver virksomhed eller region i EU, der finder sted på grund af udflytning af aktiviteter til andre regioner inden for EU. Selv om alle regioner i EU udgør ét indre marked, betyder globaliseringens pres på virksomhederne for at kunne konkurrere på internationalt niveau nemlig ofte, at aktiviteter flyttes til regioner med lavere produktionsomkostninger inden for eller uden for EU. |
| --- | --- |

4.12

EØSU fortolker artikel 2 således, at den også omfatter afskedigelse af arbejdstagere i enhver virksomhed eller region i EU, der finder sted på grund af udflytning af aktiviteter til andre regioner inden for EU. Selv om alle regioner i EU udgør ét indre marked, betyder globaliseringens pres på virksomhederne for at kunne konkurrere på internationalt niveau nemlig ofte, at aktiviteter flyttes til regioner med lavere produktionsomkostninger inden for eller uden for EU.

| 4.13 | I sin tidligere udtalelse (10) foreslog EØSU, at arbejdsmarkedets parter på de forskellige niveauer (virksomhed eller region) skal have en passende plads i procedurerne. Ifølge forordningens artikel 5 skal medlemsstaterne i deres ansøgning give oplysninger om den anvendte fremgangsmåde ved høringen af arbejdsmarkedets parter. EØSU mener, at arbejdsmarkedsparternes deltagelse på virksomhedsniveau samt regionalt og nationalt niveau i procedurerne bør være en forudsætning for, at ansøgningen imødekommes. |
| --- | --- |

4.13

I sin tidligere udtalelse (10) foreslog EØSU, at arbejdsmarkedets parter på de forskellige niveauer (virksomhed eller region) skal have en passende plads i procedurerne. Ifølge forordningens artikel 5 skal medlemsstaterne i deres ansøgning give oplysninger om den anvendte fremgangsmåde ved høringen af arbejdsmarkedets parter. EØSU mener, at arbejdsmarkedsparternes deltagelse på virksomhedsniveau samt regionalt og nationalt niveau i procedurerne bør være en forudsætning for, at ansøgningen imødekommes.

10

| 4.14 | EØSU anbefaler, at Kommissionens rolle i forbindelse med administrativ og teknisk støtte til medlemsstaterne styrkes. Kommissionen bør bistå dem med udarbejdelse af ansøgninger og dermed sikre, at der skabes større overensstemmelse mellem ansøgningerne i EU. Generelt bør Kommissionen være proaktiv i forhold til medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

4.14

EØSU anbefaler, at Kommissionens rolle i forbindelse med administrativ og teknisk støtte til medlemsstaterne styrkes. Kommissionen bør bistå dem med udarbejdelse af ansøgninger og dermed sikre, at der skabes større overensstemmelse mellem ansøgningerne i EU. Generelt bør Kommissionen være proaktiv i forhold til medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter.

| 4.15 | Globaliseringsfonden bør være et supplement til strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, og overlapninger bør derfor undgås. EØSU mener, at regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer - via Den Europæiske Socialfonds deltagelsesprocedurer - kan arbejde sammen på at sikre, at de to fonde anvendes korrekt. |
| --- | --- |

4.15

Globaliseringsfonden bør være et supplement til strukturfondene, især Den Europæiske Socialfond, og overlapninger bør derfor undgås. EØSU mener, at regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer - via Den Europæiske Socialfonds deltagelsesprocedurer - kan arbejde sammen på at sikre, at de to fonde anvendes korrekt.

| 4.16 | EØSU foreslår, at der 12 måneder efter offentliggørelsen af forordningen i Den Europæiske Unions Tidende foretages en evaluering af Globaliseringsfonden, hvorunder dens procedurer og forvaltning gennemgås, og den økonomiske situation og arbejdsmarkederne analyseres. I evalueringen skal følgende spørgsmål tages i betragtning:






  4.16.1 | Hvis den økonomiske krise og nedlæggelsen af arbejdspladser fortsætter, bør Globaliseringsfondens anvendelsesperiode forlænges efter 2011. |
| --- | --- | --- |

4.16

EØSU foreslår, at der 12 måneder efter offentliggørelsen af forordningen i Den Europæiske Unions Tidende foretages en evaluering af Globaliseringsfonden, hvorunder dens procedurer og forvaltning gennemgås, og den økonomiske situation og arbejdsmarkederne analyseres. I evalueringen skal følgende spørgsmål tages i betragtning:

foretages en evaluering af Globaliseringsfonden

4.16.1

Hvis den økonomiske krise og nedlæggelsen af arbejdspladser fortsætter, bør Globaliseringsfondens anvendelsesperiode forlænges efter 2011.

| 4.16.2 | Afhængigt af antallet af ansøgninger og krisens udvikling bør det undersøges, om der er grund til at øge budgetreserven til mere end 1 mia. EUR. |
| --- | --- |

4.16.2

Afhængigt af antallet af ansøgninger og krisens udvikling bør det undersøges, om der er grund til at øge budgetreserven til mere end 1 mia. EUR.

| 4.16.3 | Det bør vurderes, om antallet på 500 afskedigelser for udløsning af støtte fra Globaliseringsfonden skal reduceres i betragtning af de mindre virksomheders problemer i visse sektorer og regioner. |
| --- | --- |

4.16.3

Det bør vurderes, om antallet på 500 afskedigelser for udløsning af støtte fra Globaliseringsfonden skal reduceres i betragtning af de mindre virksomheders problemer i visse sektorer og regioner.

| 4.16.4 | På baggrund af analysen af behandlede sager bør interventionssatsen på 75 % som fastlagt i ændringen af forordningen og interventionens varighed på 24 måneder ligeledes evalueres. |
| --- | --- |

4.16.4

På baggrund af analysen af behandlede sager bør interventionssatsen på 75 % som fastlagt i ændringen af forordningen og interventionens varighed på 24 måneder ligeledes evalueres.

5.   Særlige bemærkninger om forordningens artikler

Særlige bemærkninger om forordningens artikler

| 5.1 | Artikel 1, stk. 1: EØSU foreslår i betragtning af globaliseringens følger, at stk. 1 udvides til også at omfatte afskedigelser, der ikke er en direkte følge af ændrede handelsmønstre, men af andre strukturændringer i tilknytning til teknologier og produkter, ændringer i produktionens tilrettelæggelse samt i adgangen til råmaterialer (jf. punkt 4.7 og 4.11). |
| --- | --- |

5.1

Artikel 1, stk. 1: EØSU foreslår i betragtning af globaliseringens følger, at stk. 1 udvides til også at omfatte afskedigelser, der ikke er en direkte følge af ændrede handelsmønstre, men af andre strukturændringer i tilknytning til teknologier og produkter, ændringer i produktionens tilrettelæggelse samt i adgangen til råmaterialer (jf. punkt 4.7 og 4.11).

| 5.2 | Artikel 2 – Interventionskriterier: EØSU er enig i nedsættelsen til 500 af antallet af arbejdstagere, der skal afskediges, for at ansøgning om støtte fra Globaliseringsfonden kan komme på tale, men i den næste evaluering bør man undersøge muligheden for at reducere dette antal yderligere, afhængigt af den berørte sektor eller region (jf. punkt 4.6). |
| --- | --- |

5.2

Artikel 2 – Interventionskriterier: EØSU er enig i nedsættelsen til 500 af antallet af arbejdstagere, der skal afskediges, for at ansøgning om støtte fra Globaliseringsfonden kan komme på tale, men i den næste evaluering bør man undersøge muligheden for at reducere dette antal yderligere, afhængigt af den berørte sektor eller region (jf. punkt 4.6).

| 5.3 | Artikel 2 – Beregning af antallet af afskedigelser: EØSU støtter Kommissionens forslag (jf. punkt 4.10). |
| --- | --- |

5.3

Artikel 2 – Beregning af antallet af afskedigelser: EØSU støtter Kommissionens forslag (jf. punkt 4.10).

| 5.4 | Artikel 5, stk. 2, litra a): EØSU er enig i Kommissionens ændring og foreslår, at forslaget til artikel 1, stk. 1, tilføjes her, samt at litra f) formuleres således: »Eftersom det er en forudsætning for effektiv udnyttelse af fonden, at arbejdsmarkedets parter deltager, skal ansøgningerne indeholde oplysninger om den anvendte fremgangsmåde ved høringen og deltagelsen af arbejdsmarkedets parter« (jf. punkt 4.12). |
| --- | --- |

5.4

Artikel 5, stk. 2, litra a): EØSU er enig i Kommissionens ændring og foreslår, at forslaget til artikel 1, stk. 1, tilføjes her, samt at litra f) formuleres således: »Eftersom det er en forudsætning for effektiv udnyttelse af fonden, at arbejdsmarkedets parter deltager, skal ansøgningerne indeholde oplysninger om den anvendte fremgangsmåde ved høringen og deltagelsen af arbejdsmarkedets parter« (jf. punkt 4.12).

| 5.5 | Artikel 8: EØSU er enig i ændringerne til stk. 1, 2 og 3, men foreslår, at der indsættes et stk. 4: »Kommissionens tekniske støtte skal have en proaktiv karakter og inddrage medlemsstaterne og de europæiske og nationale arbejdsmarkedsparter i anvendelsen, overvågningen og evalueringen af Globaliseringsfonden« (jf. punkt 4.13). |
| --- | --- |

5.5

Artikel 8: EØSU er enig i ændringerne til stk. 1, 2 og 3, men foreslår, at der indsættes et stk. 4: »Kommissionens tekniske støtte skal have en proaktiv karakter og inddrage medlemsstaterne og de europæiske og nationale arbejdsmarkedsparter i anvendelsen, overvågningen og evalueringen af Globaliseringsfonden« (jf. punkt 4.13).

| 5.6 | Artikel 10, stk. 1: EØSU er enig i, at fondens støttebeløb kan udgøre op til 75 % af de samlede anslåede omkostninger (jf. punkt 4.9). |
| --- | --- |

5.6

Artikel 10, stk. 1: EØSU er enig i, at fondens støttebeløb kan udgøre op til 75 % af de samlede anslåede omkostninger (jf. punkt 4.9).

| 5.7 | Artikel 13, stk. 2: EØSU bifalder, at støttebeløbet anvendes i en periode på 24 måneder (jf. punkt 4.8). |
| --- | --- |

5.7

Artikel 13, stk. 2: EØSU bifalder, at støttebeløbet anvendes i en periode på 24 måneder (jf. punkt 4.8).

| 5.8 | Artikel 17: EØSU foreslår, at litra a) affattes således: »12 måneder efter offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende foretager Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter en midtvejsevaluering af fondens effektivitet og funktionsmåde« (jf. punkt 4.14). |
| --- | --- |

5.8

Artikel 17: EØSU foreslår, at litra a) affattes således: »12 måneder efter offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende foretager Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter en midtvejsevaluering af fondens effektivitet og funktionsmåde« (jf. punkt 4.14).

| 5.9 | Artikel 20: EØSU foreslår, at Kommissionens forslag affattes således (nyt stk. 2): »På grundlag af den evaluering, der beskrives i artikel 17, kan Europa-Parlamentet og Rådet efter forslag fra Kommissionen revidere denne forordning, herunder den midlertidige undtagelse, jf. artikel 1, stk. 1a.« |
| --- | --- |

5.9

Artikel 20: EØSU foreslår, at Kommissionens forslag affattes således (nyt stk. 2): »På grundlag af den evaluering, der beskrives i artikel 17, kan Europa-Parlamentet og Rådet efter forslag fra Kommissionen revidere denne forordning, herunder den midlertidige undtagelse, jf. artikel 1, stk. 1a.«

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2006) 91 endelig – 2006/0033 (COD).

1

(2)  EUT C 318 af 23.12.2006, s. 38-41.

2

(3)  Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning den 13. december 2006 (PE A6-0385/2006), EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1; korrigendum EUT L 48 af 22.2.2008, s. 82. Regionsudvalget blev hørt og afgav udtalelse CdR 137/2006 fin (ordfører: Irene Oldfather), EUT C 51 af 6.3.2007.

3

(4)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1. Berigtiget i EUT L 48 af 22.2.2008, s. 82, og for den engelske udgaves vedkommende i EUT L 202 af 31.7.2008, s. 74.

4

(5)  KOM(2008) 421 endelig.

5

(6)  I 2007 indkom der 10 ansøgninger, og i 2008 kun 5.

6

(7)  KOM(2008) 800 endelig af 26.11.2008.

7

(8)  KOM(2008) 800 endelig.

8

(9)  Solidaritet og forandringer: Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen 2007 - Tilbageblik og fremtidsudsigter, KOM(2008) 421 endelig.

9

(10)  EUT C 318 af 23.12.2006, s. 38-41.

10

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/107 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/107

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af direktiv 86/613/EØF

KOM(2008) 636 endelig — 2008/0192 (COD)

2009/C 228/21

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 24. november 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af direktiv 86/613/EØF«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Madi SHARMA til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. og 25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 101 stemmer for, 29 imod og 26 hverken for eller imod:

1.   Henstillinger

Henstillinger

1.1   Generelle henstillinger

Generelle henstillinger

| 1.1.1 | Kommissionen bør roses for ethvert forsøg på at give kvinder større ligestilling på arbejdsmarkedet og på at skabe muligheder for kvinder, der ønsker at blive lønmodtagere, selvstændige erhvervsdrivende eller iværksættere. For civilsamfundet er titlen på denne direktivomarbejdning (1) imidlertid vildledende, da den ikke tager spørgsmålet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv op, men specielt fokuserer på barselsorlov for kvinder i selvstændige erhverv, socialsikringsydelser til medhjælpende ægtefæller og plejeorlov. Ligestilling må ses i et helhedsperspektiv, der tager højde for konsekvenserne på andre områder som sociale rettigheder, lige muligheder og rettigheder for børn og familie. |
| --- | --- |

1.1.1

Kommissionen bør roses for ethvert forsøg på at give kvinder større ligestilling på arbejdsmarkedet og på at skabe muligheder for kvinder, der ønsker at blive lønmodtagere, selvstændige erhvervsdrivende eller iværksættere. For civilsamfundet er titlen på denne direktivomarbejdning (1) imidlertid vildledende, da den ikke tager spørgsmålet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv op, men specielt fokuserer på barselsorlov for kvinder i selvstændige erhverv, socialsikringsydelser til medhjælpende ægtefæller og plejeorlov. Ligestilling må ses i et helhedsperspektiv, der tager højde for konsekvenserne på andre områder som sociale rettigheder, lige muligheder og rettigheder for børn og familie.

1

| 1.1.2 | Kommissionen bør gennemgå hvert af de tre separate områder, der behandles i direktivet, for at sikre, at der tages behørigt hensyn til dem i en ligestillingssammenhæng. Mens udvalget har forståelse for, at GD Beskæftigelse har til opgave at behandle spørgsmål om social sikring, vil udvalget gerne understrege, at selvstændige erhverv ikke bør behandles i samme kontekst som ansættelsesforhold. |
| --- | --- |

1.1.2

Kommissionen bør gennemgå hvert af de tre separate områder, der behandles i direktivet, for at sikre, at der tages behørigt hensyn til dem i en ligestillingssammenhæng. Mens udvalget har forståelse for, at GD Beskæftigelse har til opgave at behandle spørgsmål om social sikring, vil udvalget gerne understrege, at selvstændige erhverv ikke bør behandles i samme kontekst som ansættelsesforhold.

| 1.1.3 | Hvis rettigheder skal behandles seriøst, skal alle forslag til foranstaltninger eller instrumenter være konkrete og praktisk gennemførlige. Der er ingen tvivl om, at de foreslåede ændringer af dette direktiv vil føre til en forbedring af EU-lovgivningen for kvinder i selvstændige erhverv og medhjælpende ægtefæller, som får et barn, og de vil følgelig også få positive konsekvenser for deres barn. EØSU mener, at en omarbejdning af direktivet er nødvendig. |
| --- | --- |

1.1.3

Hvis rettigheder skal behandles seriøst, skal alle forslag til foranstaltninger eller instrumenter være konkrete og praktisk gennemførlige. Der er ingen tvivl om, at de foreslåede ændringer af dette direktiv vil føre til en forbedring af EU-lovgivningen for kvinder i selvstændige erhverv og medhjælpende ægtefæller, som får et barn, og de vil følgelig også få positive konsekvenser for deres barn. EØSU mener, at en omarbejdning af direktivet er nødvendig.

| 1.1.4 | Bedre håndhævelse af den eksisterende lovgivning om ligestilling mellem kønnene i langt flere tilfælde end i dag ville fjerne uligheder mere effektivt. Kommissionen bør derfor finde en forklaring på den svage gennemførelse af lovgivningen. |
| --- | --- |

1.1.4

Bedre håndhævelse af den eksisterende lovgivning om ligestilling mellem kønnene i langt flere tilfælde end i dag ville fjerne uligheder mere effektivt. Kommissionen bør derfor finde en forklaring på den svage gennemførelse af lovgivningen.

| 1.1.5 | EU må i sit forsøg på at øge antallet af iværksættere, og især kvindelige iværksættere, overveje, hvilke værdier der er vigtige for dem, der ønsker at starte som selvstændige erhvervsdrivende. Dette ville sammen med en generel holdningsændring til iværksættervirksomhed i Europa angive, hvor Kommissionens direktorater skulle koncentrere deres indsats. |
| --- | --- |

1.1.5

EU må i sit forsøg på at øge antallet af iværksættere, og især kvindelige iværksættere, overveje, hvilke værdier der er vigtige for dem, der ønsker at starte som selvstændige erhvervsdrivende. Dette ville sammen med en generel holdningsændring til iværksættervirksomhed i Europa angive, hvor Kommissionens direktorater skulle koncentrere deres indsats.

| 1.1.6 | Man bør nøje overveje enhver forøgelse af socialsikringsbidrag eller administrative byrder, ikke kun for staten, men også for virksomhederne. |
| --- | --- |

1.1.6

Man bør nøje overveje enhver forøgelse af socialsikringsbidrag eller administrative byrder, ikke kun for staten, men også for virksomhederne.

| 1.1.7 | Det er nødvendigt at rejse spørgsmålet om, hvad det koster EU at revidere dette direktiv. Den konsekvensanalyse, som Kommissionen har fremlagt, viser tydeligt, at forslaget kun indebærer beskedne fordele for medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.1.7

Det er nødvendigt at rejse spørgsmålet om, hvad det koster EU at revidere dette direktiv. Den konsekvensanalyse, som Kommissionen har fremlagt, viser tydeligt, at forslaget kun indebærer beskedne fordele for medlemsstaterne.

1.2   Henstillinger vedrørende selvstændigt erhvervsdrivende og iværksættere

Henstillinger vedrørende selvstændigt erhvervsdrivende og iværksættere

| 1.2.1 | Der er mange enestående kvaliteter forbundet med selvstændig erhvervsvirksomhed, og det er ikke muligt at betragte selvstændigt erhvervsdrivende på samme måde som lønmodtagere eller at betragte dem generelt som iværksættere. |
| --- | --- |

1.2.1

Der er mange enestående kvaliteter forbundet med selvstændig erhvervsvirksomhed, og det er ikke muligt at betragte selvstændigt erhvervsdrivende på samme måde som lønmodtagere eller at betragte dem generelt som iværksættere.

| 1.2.2 | EØSU har forståelse for, at det er vanskeligt at finde frem til, hvordan barselsregler for kvinder i selvstændige erhverv kan fungere. Opgaverne og ansvaret i forbindelse med selvstændig erhvervsvirksomhed indebærer, at der ikke kan tages en længere orlov uden omfattende planlægning, økonomisk sikkerhed eller personale, der kan udføre arbejdet imens. Et sådant fravær kan, hvis det ikke håndteres korrekt, resultere i ophævelse af kontrakter eller tab af forretningen, især når det drejer sig om meget små virksomheder. |
| --- | --- |

1.2.2

EØSU har forståelse for, at det er vanskeligt at finde frem til, hvordan barselsregler for kvinder i selvstændige erhverv kan fungere. Opgaverne og ansvaret i forbindelse med selvstændig erhvervsvirksomhed indebærer, at der ikke kan tages en længere orlov uden omfattende planlægning, økonomisk sikkerhed eller personale, der kan udføre arbejdet imens. Et sådant fravær kan, hvis det ikke håndteres korrekt, resultere i ophævelse af kontrakter eller tab af forretningen, især når det drejer sig om meget små virksomheder.

| 1.2.3 | Alle foreslåede foranstaltninger skal tage højde for den tid, der er nødvendig for at sikre, at graviditeten forløber godt, at moderen kommer fysisk på fode efter fødslen, at mor og barn kan knytte den nødvendige kontakt, og at barnet har det godt. |
| --- | --- |

1.2.3

Alle foreslåede foranstaltninger skal tage højde for den tid, der er nødvendig for at sikre, at graviditeten forløber godt, at moderen kommer fysisk på fode efter fødslen, at mor og barn kan knytte den nødvendige kontakt, og at barnet har det godt.

| 1.2.4 | Desværre tilbyder Kommissionen ingen praktiske løsninger af nogen af disse dilemmaer, men overlader disse overvejelser til de enkelte medlemsstater. For de fleste kvindelige selvstændigt erhvervsdrivende vil det være nødvendigt at oplære en anden til at varetage deres opgaver, lukke forretningen eller fortsætte med at arbejde gennem hele graviditeten. Dette er situationen for alle kvinder med selvstændig virksomhed under den nuværende lovgivning. |
| --- | --- |

1.2.4

Desværre tilbyder Kommissionen ingen praktiske løsninger af nogen af disse dilemmaer, men overlader disse overvejelser til de enkelte medlemsstater. For de fleste kvindelige selvstændigt erhvervsdrivende vil det være nødvendigt at oplære en anden til at varetage deres opgaver, lukke forretningen eller fortsætte med at arbejde gennem hele graviditeten. Dette er situationen for alle kvinder med selvstændig virksomhed under den nuværende lovgivning.

1.3   Henstillinger vedrørende medhjælpende ægtefæller

Henstillinger vedrørende medhjælpende ægtefæller

| 1.3.1 | Generelt behandler direktivet ikke den manglende anerkendelse af »medhjælpende ægtefæller«, kvaliteten og omfanget af deres bidrag til forretningen eller foranstaltninger til støtte for disse kvinder. Direktivet foreslår ingen foranstaltninger til forbedring af medhjælpende ægtefællers sociale eller finansielle stilling, ej heller til social beskyttelse af dem. |
| --- | --- |

1.3.1

Generelt behandler direktivet ikke den manglende anerkendelse af »medhjælpende ægtefæller«, kvaliteten og omfanget af deres bidrag til forretningen eller foranstaltninger til støtte for disse kvinder. Direktivet foreslår ingen foranstaltninger til forbedring af medhjælpende ægtefællers sociale eller finansielle stilling, ej heller til social beskyttelse af dem.

| 1.3.2 | Det er nødvendigt at respektere medlemsstaternes kompetencer på dette område og overlade det til dem at udvikle modeller for, hvordan sådanne »arbejdstagere« kan omfattes af de eksisterende beskæftigelses- og forsikringssystemer, dvs. indgå i de sociale beskyttelsesordninger. EU kan bedst skabe en merværdi på dette område ved at støtte udveksling af informationer og bedste praksis gennem den åbne koordinationsmetode (2). |
| --- | --- |

1.3.2

Det er nødvendigt at respektere medlemsstaternes kompetencer på dette område og overlade det til dem at udvikle modeller for, hvordan sådanne »arbejdstagere« kan omfattes af de eksisterende beskæftigelses- og forsikringssystemer, dvs. indgå i de sociale beskyttelsesordninger. EU kan bedst skabe en merværdi på dette område ved at støtte udveksling af informationer og bedste praksis gennem den åbne koordinationsmetode (2).

2

| 1.3.3 | Kommissionen bør undersøge, hvorfor medhjælpende ægtefæller ikke indgår i den formelle økonomi eller i frivillige sociale sikringsordninger. Ligeledes bør den undersøge de problemer, der opstår, hvor ægtefællerne er separeret, men stadig driver virksomhed sammen. |
| --- | --- |

1.3.3

Kommissionen bør undersøge, hvorfor medhjælpende ægtefæller ikke indgår i den formelle økonomi eller i frivillige sociale sikringsordninger. Ligeledes bør den undersøge de problemer, der opstår, hvor ægtefællerne er separeret, men stadig driver virksomhed sammen.

2.   Baggrund

Baggrund

| 2.1 | Kvinder spiller socialt og økonomisk set en aktiv rolle i samfundet – ofte uden anerkendelse, belønning eller juridisk status. EU skal specifikt koncentrere sig om at gennemføre Lissabonstrategien, bl.a. ved at øge kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og ved at øge antallet af iværksættere, især kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

2.1

Kvinder spiller socialt og økonomisk set en aktiv rolle i samfundet – ofte uden anerkendelse, belønning eller juridisk status. EU skal specifikt koncentrere sig om at gennemføre Lissabonstrategien, bl.a. ved at øge kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet og ved at øge antallet af iværksættere, især kvindelige iværksættere.

| 2.2 | Det nye direktiv til afløsning af direktiv 86/613/EØF forsøger at tackle manglerne i forbindelse med selvstændig erhvervsvirksomhed og medhjælpende ægtefæller i familieforetagender ved at:






  — | forbedre den sociale sikring ved graviditet med en bestemmelse om barselsorlov til kvindelige selvstændige erhvervsdrivende; |
| --- | --- | --- |

2.2

Det nye direktiv til afløsning af direktiv 86/613/EØF forsøger at tackle manglerne i forbindelse med selvstændig erhvervsvirksomhed og medhjælpende ægtefæller i familieforetagender ved at:

—

forbedre den sociale sikring ved graviditet med en bestemmelse om barselsorlov til kvindelige selvstændige erhvervsdrivende;

| — | give mulighed for orlov til at passe familiemedlemmer; |
| --- | --- |

—

give mulighed for orlov til at passe familiemedlemmer;

| — | anerkende medhjælpende ægtefællers arbejdsindsats ved at sikre en social beskyttelse, der svarer til den, deres selvstændige partnere får; |
| --- | --- |

—

anerkende medhjælpende ægtefællers arbejdsindsats ved at sikre en social beskyttelse, der svarer til den, deres selvstændige partnere får;

| — | give ligestillingsorganer kompetence på området. |
| --- | --- |

—

give ligestillingsorganer kompetence på området.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

| 3.1 | Kommissionen bør roses for ethvert forsøg på at give kvinder større ligestilling på arbejdsmarkedet og på at skabe muligheder for kvinder, der ønsker at blive lønmodtagere, selvstændige erhvervsdrivende eller iværksættere. I forbindelse med ændringer bør der imidlertid tages hensyn til, hvilke finansielle, tidsmæssige og ressourcemæssige konsekvenser de har for alle berørte parter. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen bør roses for ethvert forsøg på at give kvinder større ligestilling på arbejdsmarkedet og på at skabe muligheder for kvinder, der ønsker at blive lønmodtagere, selvstændige erhvervsdrivende eller iværksættere. I forbindelse med ændringer bør der imidlertid tages hensyn til, hvilke finansielle, tidsmæssige og ressourcemæssige konsekvenser de har for alle berørte parter.

| 3.2 | Hvis rettigheder skal behandles seriøst, skal forslag til foranstaltninger være klare, konkrete og praktisk gennemførlige. Desværre lader det ikke til, at dette direktiv giver tilstrækkeligt med reelle fordele, der kan håndhæves eller gennemføres, til at kunne rette op på de eksisterende uligheder. Dertil kommer, at forslaget er forvirrende, fordi det behandler tre separate emner i samme dokument, samt organer for ligebehandling. |
| --- | --- |

3.2

Hvis rettigheder skal behandles seriøst, skal forslag til foranstaltninger være klare, konkrete og praktisk gennemførlige. Desværre lader det ikke til, at dette direktiv giver tilstrækkeligt med reelle fordele, der kan håndhæves eller gennemføres, til at kunne rette op på de eksisterende uligheder. Dertil kommer, at forslaget er forvirrende, fordi det behandler tre separate emner i samme dokument, samt organer for ligebehandling.

| 3.3 | EU har retlige rammer, som forbyder kønsdiskrimination gennem en række lovgivningstiltag. Alle EU-statistikker viser imidlertid, at kvinder fortsat er dårligere betalt end mænd, at de er underrepræsenterede politisk, i arbejdsstyrken, på ledelsesniveau og som iværksættere. Der er behov for bedre håndhævelse af den nugældende lovgivning på alle disse felter, og Kommissionen bør først se på den manglende anvendelse af den gældende lovgivning på ligebehandlingsområdet. |
| --- | --- |

3.3

EU har retlige rammer, som forbyder kønsdiskrimination gennem en række lovgivningstiltag. Alle EU-statistikker viser imidlertid, at kvinder fortsat er dårligere betalt end mænd, at de er underrepræsenterede politisk, i arbejdsstyrken, på ledelsesniveau og som iværksættere. Der er behov for bedre håndhævelse af den nugældende lovgivning på alle disse felter, og Kommissionen bør først se på den manglende anvendelse af den gældende lovgivning på ligebehandlingsområdet.

| 3.4 | EU må i sit forsøg på at øge antallet af iværksættere, og især kvindelige iværksættere, overveje, hvilke værdier der er vigtige for dem, der ønsker at starte som selvstændige erhvervsdrivende (3). Adgang til barselsorlov vil ikke nødvendigvis få indflydelse på, hvor mange kvinder der overvejer at blive iværksættere. Kommissionens egne tal viser en nedgang i antallet af virksomhedsetableringer for såvel mænd som kvinder. Dette skyldes den negative holdning til selvstændig erhvervsvirksomhed i Europa. Kun en mentalitetsændring kan afstedkomme en radikal forandring. Eksempelvis kunne EU's nye »Small Business Act« (4) omfatte flere foranstaltninger til støtte for kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

3.4

EU må i sit forsøg på at øge antallet af iværksættere, og især kvindelige iværksættere, overveje, hvilke værdier der er vigtige for dem, der ønsker at starte som selvstændige erhvervsdrivende (3). Adgang til barselsorlov vil ikke nødvendigvis få indflydelse på, hvor mange kvinder der overvejer at blive iværksættere. Kommissionens egne tal viser en nedgang i antallet af virksomhedsetableringer for såvel mænd som kvinder. Dette skyldes den negative holdning til selvstændig erhvervsvirksomhed i Europa. Kun en mentalitetsændring kan afstedkomme en radikal forandring. Eksempelvis kunne EU's nye »Small Business Act« (4) omfatte flere foranstaltninger til støtte for kvindelige iværksættere.

3

4

| 3.5 | Social beskyttelse er medlemsstaternes kompetenceområde. For nærværende støttes det nye direktiv ikke af alle medlemsstater og risikerer derfor at blive ineffektivt på EU-niveau og et forgæves tiltag. For at få reel effekt skal direktivforslaget forbedres væsentligt gennem minimumsbeskyttelsesstandarder og gennemførelse i alle EU's medlemsstater. Generelt er Kommissionens forslag til foranstaltninger præskriptive og tager ikke hensyn til de meget forskellige sociale beskyttelsesordninger i medlemsstaterne. Der tages heller ikke højde for princippet om bedre lovgivning. |
| --- | --- |

3.5

Social beskyttelse er medlemsstaternes kompetenceområde. For nærværende støttes det nye direktiv ikke af alle medlemsstater og risikerer derfor at blive ineffektivt på EU-niveau og et forgæves tiltag. For at få reel effekt skal direktivforslaget forbedres væsentligt gennem minimumsbeskyttelsesstandarder og gennemførelse i alle EU's medlemsstater. Generelt er Kommissionens forslag til foranstaltninger præskriptive og tager ikke hensyn til de meget forskellige sociale beskyttelsesordninger i medlemsstaterne. Der tages heller ikke højde for princippet om bedre lovgivning.

| 3.6 | Små virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende, især inden for landbrug, håndværk og SMV-sektoren, har generelt en stram økonomi, og enhver ekstra byrde kan blive betragtet negativt, også selv om socialsikringen kunne være et sikkerhedsnet for potentielle mødre eller medhjælpende ægtefæller. Man bør nøje overveje enhver forøgelse af socialsikringsbidrag eller administrative byrder, ikke kun for staten, men også for virksomhederne. |
| --- | --- |

3.6

Små virksomheder og selvstændige erhvervsdrivende, især inden for landbrug, håndværk og SMV-sektoren, har generelt en stram økonomi, og enhver ekstra byrde kan blive betragtet negativt, også selv om socialsikringen kunne være et sikkerhedsnet for potentielle mødre eller medhjælpende ægtefæller. Man bør nøje overveje enhver forøgelse af socialsikringsbidrag eller administrative byrder, ikke kun for staten, men også for virksomhederne.

| 3.7 | Det nye direktiv fokuserer med de foreslåede ændringer på at tackle ligebehandlingsspørgsmålet, men henviser kun i ringe omfang til forældreorlov eller selvstændigt erhvervsdrivende mænds muligheder for at tage fædreorlov. |
| --- | --- |

3.7

Det nye direktiv fokuserer med de foreslåede ændringer på at tackle ligebehandlingsspørgsmålet, men henviser kun i ringe omfang til forældreorlov eller selvstændigt erhvervsdrivende mænds muligheder for at tage fædreorlov.

| 3.8 | På linje med FN's konvention om barnets rettigheder (5) bør Kommissionen gennemføre en parallel procedure, som undersøger de foreslåede foranstaltningers indvirkning på barnet. Barnet skal have en god ernæring, og deres velfærd skal sikres. |
| --- | --- |

3.8

På linje med FN's konvention om barnets rettigheder (5) bør Kommissionen gennemføre en parallel procedure, som undersøger de foreslåede foranstaltningers indvirkning på barnet. Barnet skal have en god ernæring, og deres velfærd skal sikres.

5

4.   Særlige kommentarer

Særlige kommentarer

| 4.1 | Kommissionen har foretaget en omfattende konsekvensanalyse af dette direktiv og hørt mange berørte parter. Efter at have gennemgået konsekvensanalysen mener EØSU, at der er for mange ubesvarede spørgsmål, især angående den foreslåede omarbejdnings effektivitet, klarhed og gennemførelse. |
| --- | --- |

4.1

Kommissionen har foretaget en omfattende konsekvensanalyse af dette direktiv og hørt mange berørte parter. Efter at have gennemgået konsekvensanalysen mener EØSU, at der er for mange ubesvarede spørgsmål, især angående den foreslåede omarbejdnings effektivitet, klarhed og gennemførelse.

| 4.2 | Selvstændige erhvervsdrivende kan opdeles i flere kategorier: iværksættere, forretningsindehavere, freelancearbejdere, hjemmearbejdende og »pseudo-selvstændige«, dvs. personer, der arbejder som selvstændige med opgaver, de har fået i underentreprise af deres oprindelige arbejdsgivere. Det er afgørende at overlade det til de selvstændige og medhjælpende ægtefæller selv at træffe et valg vedrørende beskyttelse i forbindelse med barsel, idet man på den måde respekterer den autonomi og uafhængighed, der pr. definition er karakteristisk for selvstændig virksomhed. Hvis kvindelige selvstændige erhvervsdrivende pålægges at tage orlov i en længere periode vil dette begrænse deres muligheder for at drive en sund virksomhed, og virksomhedens levedygtighed vil ofte være truet. Som konsekvens heraf bør man i dette direktiv undgå at komme med en direkte henvisning til direktivet om barselsorlov 92/85/EF. Det vil være uhensigtsmæssigt at gøre et forsøg på at sidestille barselsorlovsordningen for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller med ordningen for lønmodtagere. |
| --- | --- |

4.2

Selvstændige erhvervsdrivende kan opdeles i flere kategorier: iværksættere, forretningsindehavere, freelancearbejdere, hjemmearbejdende og »pseudo-selvstændige«, dvs. personer, der arbejder som selvstændige med opgaver, de har fået i underentreprise af deres oprindelige arbejdsgivere. Det er afgørende at overlade det til de selvstændige og medhjælpende ægtefæller selv at træffe et valg vedrørende beskyttelse i forbindelse med barsel, idet man på den måde respekterer den autonomi og uafhængighed, der pr. definition er karakteristisk for selvstændig virksomhed. Hvis kvindelige selvstændige erhvervsdrivende pålægges at tage orlov i en længere periode vil dette begrænse deres muligheder for at drive en sund virksomhed, og virksomhedens levedygtighed vil ofte være truet. Som konsekvens heraf bør man i dette direktiv undgå at komme med en direkte henvisning til direktivet om barselsorlov 92/85/EF. Det vil være uhensigtsmæssigt at gøre et forsøg på at sidestille barselsorlovsordningen for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller med ordningen for lønmodtagere.

| 4.3 | Det må præciseres, hvordan medlemsstaterne skal forvalte den barselsorlov for personer, der ikke befinder sig i et ansættelsesforhold, der beskrives i artikel 7, stk.1. Disse arbejdstagere tilrettelægger selv deres arbejde og kan vælge, hvornår de holder fri. De har ikke behov for »orlovsrettigheder«. |
| --- | --- |

4.3

Det må præciseres, hvordan medlemsstaterne skal forvalte den barselsorlov for personer, der ikke befinder sig i et ansættelsesforhold, der beskrives i artikel 7, stk.1. Disse arbejdstagere tilrettelægger selv deres arbejde og kan vælge, hvornår de holder fri. De har ikke behov for »orlovsrettigheder«.

| 4.4 | Derudover bør medlemsstaterne ikke kun overveje mulighederne for at give finansiel støtte, men ligeledes se på spørgsmålet om støtte i form af en afløsningsordning. For kvindelige selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller er afløsningsordninger lige så vigtige som finansiel støtte. Direktivet bør undgå at prioritere den ene støttemulighed frem for den anden. Derudover bør spørgsmålet om, hvad der udgør en passende finansiel støtte, besvares på nationalt niveau, og der bør tages højde for de objektive forskelle, der eksisterer mellem selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller. |
| --- | --- |

4.4

Derudover bør medlemsstaterne ikke kun overveje mulighederne for at give finansiel støtte, men ligeledes se på spørgsmålet om støtte i form af en afløsningsordning. For kvindelige selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller er afløsningsordninger lige så vigtige som finansiel støtte. Direktivet bør undgå at prioritere den ene støttemulighed frem for den anden. Derudover bør spørgsmålet om, hvad der udgør en passende finansiel støtte, besvares på nationalt niveau, og der bør tages højde for de objektive forskelle, der eksisterer mellem selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller.

| 4.5 | Konsekvenserne af artikel 7, stk. 4, der for medhjælpende ægtefællers vedkommende taler om specifik hjælp til at finde en afløser under en barselsorlov, må overvejes. Der findes ikke en sådan forpligtelse, hvad angår fuldtidsansatte i en virksomhed, og indførelse af en sådan rettighed for medhjælpende ægtefæller vil resultere i en kompleks og dyr administrativ byrde, der først og fremmest pålægges mindre virksomheder og staten. |
| --- | --- |

4.5

Konsekvenserne af artikel 7, stk. 4, der for medhjælpende ægtefællers vedkommende taler om specifik hjælp til at finde en afløser under en barselsorlov, må overvejes. Der findes ikke en sådan forpligtelse, hvad angår fuldtidsansatte i en virksomhed, og indførelse af en sådan rettighed for medhjælpende ægtefæller vil resultere i en kompleks og dyr administrativ byrde, der først og fremmest pålægges mindre virksomheder og staten.

| 4.6 | Der er behov for en præcisering af artikel 7, stk. 2, om den uindskrænkede ret til at modtage en passende ydelse under barselsorlov, der står i et modsætningsforhold til artikel 6, hvor medhjælpende ægtefæller skal tildeles sociale sikringsydelser »på samme betingelser som selvstændige erhvervsdrivende« og artikel 11(4) i direktivet om gravide arbejdstagere, der tillader, at medlemsstaterne kan opstille visse kriterier for tildelingen af støtte i forbindelse med barsel. |
| --- | --- |

4.6

Der er behov for en præcisering af artikel 7, stk. 2, om den uindskrænkede ret til at modtage en passende ydelse under barselsorlov, der står i et modsætningsforhold til artikel 6, hvor medhjælpende ægtefæller skal tildeles sociale sikringsydelser »på samme betingelser som selvstændige erhvervsdrivende« og artikel 11(4) i direktivet om gravide arbejdstagere, der tillader, at medlemsstaterne kan opstille visse kriterier for tildelingen af støtte i forbindelse med barsel.

| 4.7 | Selvstændige erhvervsdrivende arbejder generelt flere timer end lønmodtagere, hvorved børnepasning føjer sig til de selvstændige kvinders øvrige problemer. Heller ikke her fremsætter Kommissionen anbefalinger om børnepasningsbestemmelser eller i det hele taget om de selvstændiges plejeansvar. Alle medlemsstater bør skabe bedre adgang til børnepasning af høj kvalitet, der er til at betale, og dermed bidrage til, at det bliver nemmere for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller at skabe en balance mellem arbejds- og familieliv, på samme måde som det gøres for arbejdstagere. |
| --- | --- |

4.7

Selvstændige erhvervsdrivende arbejder generelt flere timer end lønmodtagere, hvorved børnepasning føjer sig til de selvstændige kvinders øvrige problemer. Heller ikke her fremsætter Kommissionen anbefalinger om børnepasningsbestemmelser eller i det hele taget om de selvstændiges plejeansvar. Alle medlemsstater bør skabe bedre adgang til børnepasning af høj kvalitet, der er til at betale, og dermed bidrage til, at det bliver nemmere for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller at skabe en balance mellem arbejds- og familieliv, på samme måde som det gøres for arbejdstagere.

| 4.8 | Direktivets generelle mål er at fremme den kønsmæssige ligestilling for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller. Desuden håber Kommissionen, at direktivet vil øge antallet af kvinder med selvstændig virksomhed, give medhjælpende ægtefæller en anerkendt status, øge antallet af medhjælpende ægtefæller, der er dækket af en socialsikringsordning, og give selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller effektive retsmidler i hænde. Men






  — | kønsmæssig ligestilling for alle er i dag sikret gennem EU's lovramme om ligebehandling, |
| --- | --- | --- |

4.8

Direktivets generelle mål er at fremme den kønsmæssige ligestilling for selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller. Desuden håber Kommissionen, at direktivet vil øge antallet af kvinder med selvstændig virksomhed, give medhjælpende ægtefæller en anerkendt status, øge antallet af medhjælpende ægtefæller, der er dækket af en socialsikringsordning, og give selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller effektive retsmidler i hænde. Men

—

kønsmæssig ligestilling for alle er i dag sikret gennem EU's lovramme om ligebehandling,

| — | antallet af kvinder med selvstændig erhvervsvirksomhed vil næppe stige på grund af mindre socialsikringsforanstaltninger, når kvinderne allerede kan indbetale frivillige bidrag for at blive sikret, |
| --- | --- |

—

antallet af kvinder med selvstændig erhvervsvirksomhed vil næppe stige på grund af mindre socialsikringsforanstaltninger, når kvinderne allerede kan indbetale frivillige bidrag for at blive sikret,

| — | medhjælpende ægtefæller ville stadig ikke få en juridisk status eller effektive retsmidler, selv om de indbetalte frivillige socialsikringsbidrag. |
| --- | --- |

—

medhjælpende ægtefæller ville stadig ikke få en juridisk status eller effektive retsmidler, selv om de indbetalte frivillige socialsikringsbidrag.

| 4.9 | 18 ud af 27 medlemsstater giver allerede medhjælpende ægtefæller og selvstændigt erhvervsdrivende mulighed for at indbetale frivillige bidrag med henblik på at kunne modtage barselsydelser. Denne mulighed må gælde i alle medlemsstater, så kvinder kan indgå i en sådan social sikringsordning, når de ønsker det. Det er uacceptabelt, at en medlemsstat kan diskriminere mod en person, der indbetaler et bidrag til en statslig ordning for at beskytte sig selv, hvad enten der er tale om en lønmodtager, selvstændigt erhvervsdrivende eller ikke beskæftiget person, som er den nuværende status for medhjælpende ægtefæller. |
| --- | --- |

4.9

18 ud af 27 medlemsstater giver allerede medhjælpende ægtefæller og selvstændigt erhvervsdrivende mulighed for at indbetale frivillige bidrag med henblik på at kunne modtage barselsydelser. Denne mulighed må gælde i alle medlemsstater, så kvinder kan indgå i en sådan social sikringsordning, når de ønsker det. Det er uacceptabelt, at en medlemsstat kan diskriminere mod en person, der indbetaler et bidrag til en statslig ordning for at beskytte sig selv, hvad enten der er tale om en lønmodtager, selvstændigt erhvervsdrivende eller ikke beskæftiget person, som er den nuværende status for medhjælpende ægtefæller.

| 4.10 | Artikel 6 forslår, at der etableres en helt ny kategori for social sikring (der er hverken tale om lønmodtagere, selvstændigt erhvervsdrivende eller frivilligt forsikrede). Udvalget mener imidlertid ikke, at det kan retfærdiggøres at skabe en helt ny kategori af social sikring eller barselsordning. |
| --- | --- |

4.10

Artikel 6 forslår, at der etableres en helt ny kategori for social sikring (der er hverken tale om lønmodtagere, selvstændigt erhvervsdrivende eller frivilligt forsikrede). Udvalget mener imidlertid ikke, at det kan retfærdiggøres at skabe en helt ny kategori af social sikring eller barselsordning.

| 4.11 | Medhjælpende ægtefæller udgør en del af en »usynlig« økonomi, som bidrager til den europæiske økonomi og forbliver skjult. Det er nødvendigt at tage en debat om deres juridiske status som enten selvstændigt erhvervsdrivende eller lønmodtagere. Det nuværende direktiv, der ikke er revideret siden 1986, stiller krav om følgende: »Medlemsstaterne forpligter sig til at undersøge, på hvilke betingelser anerkendelsen af det arbejde, der udøves af de i artikel 2, litra b), omhandlede ægtefæller, kan fremmes, og på baggrund af denne undersøgelse at undersøge alle hensigtsmæssige initiativer med henblik på at fremme denne anerkendelse«. På grund af den tvetydige juridiske status har kun få lande (6) taget denne forpligtelse til efterretning, og dette direktiv bør derfor ikke omarbejdes., før der kan opnås enighed om en statusbetegnelse. Når den juridiske status engang er fastlagt, må der etableres en mekanisme til informationsformidling, så de medhjælpende ægtefæller får kendskab til deres juridiske rettigheder. |
| --- | --- |

4.11

Medhjælpende ægtefæller udgør en del af en »usynlig« økonomi, som bidrager til den europæiske økonomi og forbliver skjult. Det er nødvendigt at tage en debat om deres juridiske status som enten selvstændigt erhvervsdrivende eller lønmodtagere. Det nuværende direktiv, der ikke er revideret siden 1986, stiller krav om følgende: »Medlemsstaterne forpligter sig til at undersøge, på hvilke betingelser anerkendelsen af det arbejde, der udøves af de i artikel 2, litra b), omhandlede ægtefæller, kan fremmes, og på baggrund af denne undersøgelse at undersøge alle hensigtsmæssige initiativer med henblik på at fremme denne anerkendelse«. På grund af den tvetydige juridiske status har kun få lande (6) taget denne forpligtelse til efterretning, og dette direktiv bør derfor ikke omarbejdes., før der kan opnås enighed om en statusbetegnelse. Når den juridiske status engang er fastlagt, må der etableres en mekanisme til informationsformidling, så de medhjælpende ægtefæller får kendskab til deres juridiske rettigheder.

6

| 4.12 | Udvalget er klar over, at flere medlemsstater har sat spørgsmålstegn ved det juridiske grundlag, særligt anvendelsesområdet og effektiviteten af artikel 141 EF i sig selv, særligt set i relation til artikel 6 i direktivet. Udvalget opfordrer Kommissionen til nøje at lytte til bemærkningerne fra Rådets juridiske tjeneste, inden det foreslåede direktiv iværksættes. |
| --- | --- |

4.12

Udvalget er klar over, at flere medlemsstater har sat spørgsmålstegn ved det juridiske grundlag, særligt anvendelsesområdet og effektiviteten af artikel 141 EF i sig selv, særligt set i relation til artikel 6 i direktivet. Udvalget opfordrer Kommissionen til nøje at lytte til bemærkningerne fra Rådets juridiske tjeneste, inden det foreslåede direktiv iværksættes.

| 4.13 | Hvis det ikke sker, vil resultatet uden tvivl blive det samme som i 1994, hvor Kommissionen vedtog en beretning (7) om gennemførelsen af direktiv 86/613/EØF, hvori den konkluderede: »Rent juridisk ser det ud til, at direktiv 86/613/EØF er implementeret i medlemsstaterne. Rent praktisk er resultaterne dog ikke helt tilfredsstillende, når de ses på baggrund af direktivets primære mål, som var at opnå en generel forbedring af medhjælpende ægtefællers situation«. I beretningen understregedes det også, at der ikke har eksisteret en overordnet politik, som omfattede medhjælpende ægtefællers situation, og det påpegedes, at »målet om anerkendelse af ægtefællens arbejde (...) kun kan nås, hvis ægtefællen har egne rettigheder til social sikring«. |
| --- | --- |

4.13

Hvis det ikke sker, vil resultatet uden tvivl blive det samme som i 1994, hvor Kommissionen vedtog en beretning (7) om gennemførelsen af direktiv 86/613/EØF, hvori den konkluderede: »Rent juridisk ser det ud til, at direktiv 86/613/EØF er implementeret i medlemsstaterne. Rent praktisk er resultaterne dog ikke helt tilfredsstillende, når de ses på baggrund af direktivets primære mål, som var at opnå en generel forbedring af medhjælpende ægtefællers situation«. I beretningen understregedes det også, at der ikke har eksisteret en overordnet politik, som omfattede medhjælpende ægtefællers situation, og det påpegedes, at »målet om anerkendelse af ægtefællens arbejde (...) kun kan nås, hvis ægtefællen har egne rettigheder til social sikring«.

7

| 4.14 | Artikel 2 indeholder alle definitionerne på de udtryk, der anvendes i direktivet. Definitionerne på »selvstændige erhvervsdrivende« og »medhjælpende ægtefæller« er taget fra artikel 2 i direktiv 86/613/EØF. Definitionen af »medhjælpende ægtefæller« er ændret: »medhjælpende« og »eller livspartnere« er tilføjet. Formålet med ændringen er at inddrage alle personer, der anerkendes som »livspartnere« i national ret og regelmæssigt deltager i familievirksomhedens aktiviteter, uanset deres ægteskabelige stilling. For at sikre entydighed er »kompagnon« blevet erstattet med »forretningspartner« (8). Hvis den medhjælpende ægtefælle fortsat ikke får tilkendt nogen selvstændig juridisk status, vil vedkommende kunne få svært ved at føre en retssag om sin involvering i virksomheden, og den medhjælpende ægtefælle vil ikke være sikret i tilfælde af død, skilsmisse eller uenighed. |
| --- | --- |

4.14

Artikel 2 indeholder alle definitionerne på de udtryk, der anvendes i direktivet. Definitionerne på »selvstændige erhvervsdrivende« og »medhjælpende ægtefæller« er taget fra artikel 2 i direktiv 86/613/EØF. Definitionen af »medhjælpende ægtefæller« er ændret: »medhjælpende« og »eller livspartnere« er tilføjet. Formålet med ændringen er at inddrage alle personer, der anerkendes som »livspartnere« i national ret og regelmæssigt deltager i familievirksomhedens aktiviteter, uanset deres ægteskabelige stilling. For at sikre entydighed er »kompagnon« blevet erstattet med »forretningspartner« (8). Hvis den medhjælpende ægtefælle fortsat ikke får tilkendt nogen selvstændig juridisk status, vil vedkommende kunne få svært ved at føre en retssag om sin involvering i virksomheden, og den medhjælpende ægtefælle vil ikke være sikret i tilfælde af død, skilsmisse eller uenighed.

8

| 4.15 | I det omarbejdede forslag tales der om orlov til pleje af familiemedlemmer, uden at man kommer ind på den praktiske gennemførelse. Dette er uacceptabelt i et Europa med stadig flere ældre. Begge køn skal have mulighed for at tage sig af såvel ældre familiemedlemmer som børn (især handicappede børn). |
| --- | --- |

4.15

I det omarbejdede forslag tales der om orlov til pleje af familiemedlemmer, uden at man kommer ind på den praktiske gennemførelse. Dette er uacceptabelt i et Europa med stadig flere ældre. Begge køn skal have mulighed for at tage sig af såvel ældre familiemedlemmer som børn (især handicappede børn).

| 4.16 | Set i lyset af den demografiske udvikling i Europa må Kommissionen prioritere en debat om dette spørgsmål og ikke kun tage emnet op i forbindelse med omarbejdelsen af dette direktiv. Antallet af dage, som tabes i økonomisk henseende, hvad enten der er tale om lønmodtagere eller selvstændigt erhvervsdrivende, vil kun stige i løbet af de næste generationer, hvis der ikke gennemføres en seriøs debat om ældrepleje og børns velfærd. |
| --- | --- |

4.16

Set i lyset af den demografiske udvikling i Europa må Kommissionen prioritere en debat om dette spørgsmål og ikke kun tage emnet op i forbindelse med omarbejdelsen af dette direktiv. Antallet af dage, som tabes i økonomisk henseende, hvad enten der er tale om lønmodtagere eller selvstændigt erhvervsdrivende, vil kun stige i løbet af de næste generationer, hvis der ikke gennemføres en seriøs debat om ældrepleje og børns velfærd.

| 4.17 | Under udvalgets høring af civilsamfundet blev begrebet »pseudo-selvstændighed« fremhævet. Set i lyset af den stigende bekymring vedrørende dette spørgsmål er der behov for, at de relevante EU-instanser gennemfører yderligere undersøgelser. Udvalget støtter gerne Kommissionens arbejde på dette område. |
| --- | --- |

4.17

Under udvalgets høring af civilsamfundet blev begrebet »pseudo-selvstændighed« fremhævet. Set i lyset af den stigende bekymring vedrørende dette spørgsmål er der behov for, at de relevante EU-instanser gennemfører yderligere undersøgelser. Udvalget støtter gerne Kommissionens arbejde på dette område.

Bruxelles, den 24. marts 2009.

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv og om ophævelse af direktiv 86/613/EØF, KOM(2008) 636 endelig – 2008/0192 (COD).

1

(2)  Belgien, Luxembourg og Frankrig har alle gode modeller for integrationen af medhjælpende ægtefæller.

2

(3)  Se f.eks. EØSU's udtalelser om iværksætteruddannelse:

3

| — | »Beskæftigelsesevne og iværksætterånd – Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv«, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 256 af 27.10.2007); |
| --- | --- |

—

»Beskæftigelsesevne og iværksætterånd – Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv«, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 256 af 27.10.2007);

| — | »Iværksættertankegang og Lissabon-dagsordenen«, ordfører: Sukhdev Sharma; medordfører: Jan Olsson (EUT C 44 af 15.1.2008); |
| --- | --- |

—

»Iværksættertankegang og Lissabon-dagsordenen«, ordfører: Sukhdev Sharma; medordfører: Jan Olsson (EUT C 44 af 15.1.2008);

| — | »Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen«, ordfører: Grace Attard (EUT C 256 af 27.10.2007); |
| --- | --- |

—

»Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen«, ordfører: Grace Attard (EUT C 256 af 27.10.2007);

| — | »Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«, ordfører: Ingrid Jerneck (EUT C 309 af 16.12.2006). |
| --- | --- |

—

»Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«, ordfører: Ingrid Jerneck (EUT C 309 af 16.12.2006).

(4)  »Tænk småt først - En »Small Business Act« for Europa«, KOM(2008) 394 endelig (25.6.2008).

4

(5)  Konventionen om barnets rettigheder, vedtaget ved generalforsamlingens resolution 44/25 af 20. november 1989 og trådt i kraft den 2. september 1990 i overensstemmelse med artikel 49. Jf.: http://www2.ohchr.org/english/law/crc.htm.

5

Konventionen om barnets rettigheder

(6)  Bl.a. Belgien, Luxemburg og Frankrig.

6

(7)  Beretning fra Kommissionen om gennemførelsen af Rådets direktiv af 11. december 1986 om anvendelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i selvstændige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstændige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel (KOM(94) 163 endelig).

7

(8)  KOM(2008) 636 endelig, begrundelsen, pkt. 5.

8

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under afstemningen, men opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne (forretningsordenens artikel 54, stk. 3):

Punkt 1.1.2

Ændres som følger:

»Kommissionen bør gennemgå hvert af de tre separate områder, der behandles i direktivet, for at sikre, at der tages behørigt hensyn til dem i en ligestillingssammenhæng. Mens udvalget har forståelse for, at GD Beskæftigelse har til opgave at behandle spørgsmål om social sikring, vil udvalget gerne understrege, at selvstændige erhverv ikke bør behandles i samme kontekst som ansættelsesforhold. Der tages også hensyn til denne forskel i Kommissionens forslag, da kvinder i selvstændige erhverv kun kan gøre krav på barselsorlov af samme længde som foreskrevet i direktivet om barselsorlov (92/85/EF), og der derfor ikke findes noget principielt beskæftigelsesforbud, hvorfor disse kvinder har ret til at vælge mellem en afløsningsordning og kontante ydelser.
  «

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

For: 72 Imod: 73 Hverken for eller imod: 8

Punkt 4.11

Punkt 4.11

Ændres som følger:

»Medhjælpende ægtefæller udgør en del af en »usynlig« økonomi, som bidrager til den europæiske økonomi og forbliver skjult. Det er nødvendigt at tage en debat om deres juridiske status som enten selvstændigt erhvervsdrivende eller lønmodtagere. Det nuværende direktiv, der ikke er revideret siden 1986, stiller krav om følgende: »Medlemsstaterne forpligter sig til at undersøge, på hvilke betingelser anerkendelsen af det arbejde, der udøves af de i artikel 2, litra b), omhandlede ægtefæller, kan fremmes, og på baggrund af denne undersøgelse at undersøge alle hensigtsmæssige initiativer med henblik på at fremme denne anerkendelse«. På grund af den tvetydige juridiske status har kun få lande taget denne forpligtelse til efterretning
   (1)

  , og dette direktiv bør derfor ikke omarbejdes., før der kan opnås enighed om en statusbetegnelse. Når den juridiske status engang er fastlagt, må der etableres en mekanisme til informationsformidling, så de medhjælpende ægtefæller får kendskab til deres juridiske rettigheder.«

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

For: 68 Imod: 73 Hverken for eller imod: 11

---

(1)  Bl.a. Belgien, Luxemburg og Frankrig.

1

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/113 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/113

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet

KOM(2008) 837 endelig/2 — 2009/0003 (CNS)

2009/C 228/22

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 21. januar 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Rådets henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet«

Det forberedende arbejde blev den 24. februar 2009 henvist af præsidiet til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder.

Som følge af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009 (mødet den 25. marts) Lucien BOUIS til hovedordfører og vedtog med 135 stemmer for og 4 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Bemærkninger og henstillinger

Bemærkninger og henstillinger

| 1.1 | Det skønnes, at mellem 8 og 12 % af patienterne i EU udsættes for utilsigtede hændelser i forbindelse med sygehusbehandling (1), og at de ikke havde de pågældende sygdomme, inden de blev indlagt. |
| --- | --- |

1.1

Det skønnes, at mellem 8 og 12 % af patienterne i EU udsættes for utilsigtede hændelser i forbindelse med sygehusbehandling (1), og at de ikke havde de pågældende sygdomme, inden de blev indlagt.

1

| 1.2 | Selv om der kun er gennemført få undersøgelser af området, ser det ved en sammenligning af dødeligheden ud som om patienter, der har pådraget sig en infektion i sundhedsvæsenet, har tre gange så stor dødelighedsrisiko som patienter med samme sygdom, der ikke har pådraget sig en infektion. |
| --- | --- |

1.2

Selv om der kun er gennemført få undersøgelser af området, ser det ved en sammenligning af dødeligheden ud som om patienter, der har pådraget sig en infektion i sundhedsvæsenet, har tre gange så stor dødelighedsrisiko som patienter med samme sygdom, der ikke har pådraget sig en infektion.

| 1.3 | Infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet fører til betydelige meromkostninger, der først og fremmest skyldes længere hospitalsophold, infektionsbehandling, laboratorieundersøgelser og infektionsovervågning, behandling af følgevirkninger eller endda erstatning til familien ved dødsfald. |
| --- | --- |

1.3

Infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet fører til betydelige meromkostninger, der først og fremmest skyldes længere hospitalsophold, infektionsbehandling, laboratorieundersøgelser og infektionsovervågning, behandling af følgevirkninger eller endda erstatning til familien ved dødsfald.

| 1.4 | Ved at nedbringe antallet af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet med 10 % ville man kunne opnå besparelser, der er fem gange større end det beløb, der er afsat til hospitalsvæsenets forebyggelsesindsats (2). |
| --- | --- |

1.4

Ved at nedbringe antallet af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet med 10 % ville man kunne opnå besparelser, der er fem gange større end det beløb, der er afsat til hospitalsvæsenets forebyggelsesindsats (2).

2

| 1.5 | Forslaget til henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet, er således begrundet i etiske, sociale og økonomiske årsager. Det er vigtigt at bekæmpe infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og der burde derfor have været fremsat et direktivforslag. |
| --- | --- |

1.5

Forslaget til henstilling om patientsikkerhed, herunder forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet, er således begrundet i etiske, sociale og økonomiske årsager. Det er vigtigt at bekæmpe infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og der burde derfor have været fremsat et direktivforslag.

| 1.6 | EØSU glæder sig over forslaget, som er på linje med artikel 152, der bestemmer, at Fællesskabets indsats skal være et supplement til de nationale politikker vedrørende folkesundhed og sygdomsforebyggelse. |
| --- | --- |

1.6

EØSU glæder sig over forslaget, som er på linje med artikel 152, der bestemmer, at Fællesskabets indsats skal være et supplement til de nationale politikker vedrørende folkesundhed og sygdomsforebyggelse.

| 1.7 | EØSU gør opmærksom på betydningen af de foreslåede støtteforanstaltninger og fremkommer med en række bemærkninger og forslag, der tager sigte på at præcisere og styrke patientsikkerheden gennem forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet. |
| --- | --- |

1.7

EØSU gør opmærksom på betydningen af de foreslåede støtteforanstaltninger og fremkommer med en række bemærkninger og forslag, der tager sigte på at præcisere og styrke patientsikkerheden gennem forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet.

| 1.8 | EØSU anser det især for nødvendigt at analysere, under hvilke betingelser infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og utilsigtede hændelser forekommer. Udvalget finder det derfor ønskeligt, bl.a. under hensyntagen til eventuelle søgsmål, at få afklaret reglerne vedrørende de data, der indsamles, således at patienternes rettigheder overholdes, samtidig med at branchens og risikostyringsorganers analysearbejde fremmes. |
| --- | --- |

1.8

EØSU anser det især for nødvendigt at analysere, under hvilke betingelser infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og utilsigtede hændelser forekommer. Udvalget finder det derfor ønskeligt, bl.a. under hensyntagen til eventuelle søgsmål, at få afklaret reglerne vedrørende de data, der indsamles, således at patienternes rettigheder overholdes, samtidig med at branchens og risikostyringsorganers analysearbejde fremmes.

| 1.9 | EØSU fremhæver især, at der er behov for at vedtage og udbrede politikker og nationale programmer, informere borgerne og patienterne, samordne indberetningssystemerne og uddanne personalet i medlemsstaterne og sundhedsinstitutionerne. |
| --- | --- |

1.9

EØSU fremhæver især, at der er behov for at vedtage og udbrede politikker og nationale programmer, informere borgerne og patienterne, samordne indberetningssystemerne og uddanne personalet i medlemsstaterne og sundhedsinstitutionerne.

| 1.10 | EØSU gør opmærksom på, at udviklingen af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet rammer alle, både hospitalspatienter og patienter, der behandles ambulant, og håber, at der i hele sundhedsvæsenet udvises den samme påpasselighed ved behandlingen og bekæmpelsen af utilsigtede hændelser. |
| --- | --- |

1.10

EØSU gør opmærksom på, at udviklingen af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet rammer alle, både hospitalspatienter og patienter, der behandles ambulant, og håber, at der i hele sundhedsvæsenet udvises den samme påpasselighed ved behandlingen og bekæmpelsen af utilsigtede hændelser.

2.   Resumé af Kommissionens henstilling

Resumé af Kommissionens henstilling

2.1   Baggrunden for forslaget

Baggrunden for forslaget

| 2.1.1 | I traktatens artikel 152 fastlægges det, at Fællesskabets indsats skal være et supplement til de nationale politikker og være rettet mod at forbedre folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed. |
| --- | --- |

2.1.1

I traktatens artikel 152 fastlægges det, at Fællesskabets indsats skal være et supplement til de nationale politikker og være rettet mod at forbedre folkesundheden og forebygge sygdomme hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed.

| 2.1.2 | Det skønnes, at ca. 10 % af patienterne i EU udsættes for utilsigtede hændelser i forbindelse med deres behandling (3). |
| --- | --- |

2.1.2

Det skønnes, at ca. 10 % af patienterne i EU udsættes for utilsigtede hændelser i forbindelse med deres behandling (3).

3

| 2.1.3 | EU's medlemsstater befinder sig på forskellige niveauer, når det gælder udvikling og gennemførelse af effektive og omfattende strategier for patientsikkerhed. |
| --- | --- |

2.1.3

EU's medlemsstater befinder sig på forskellige niveauer, når det gælder udvikling og gennemførelse af effektive og omfattende strategier for patientsikkerhed.

2.2   Forslag i henstillingen

Forslag i henstillingen

| 2.2.1 | Medlemsstaterne bør indføre omfattende indberetningssystemer, der gør det muligt at tage ved lære af fejlene og fastlægge omfanget af og årsagerne til de utilsigtede hændelser samt udvikle effektive løsninger og tiltag. |
| --- | --- |

2.2.1

Medlemsstaterne bør indføre omfattende indberetningssystemer, der gør det muligt at tage ved lære af fejlene og fastlægge omfanget af og årsagerne til de utilsigtede hændelser samt udvikle effektive løsninger og tiltag.

| 2.2.2 | Der bør indsamles sammenlignelige og aggregerede data på fællesskabsplan, og bedste praksis bør udbredes i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.2.2

Der bør indsamles sammenlignelige og aggregerede data på fællesskabsplan, og bedste praksis bør udbredes i medlemsstaterne.

| 2.2.3 | Forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet bør være en langsigtet prioritering for sundhedsinstitutionerne. Alle hierarkiske niveauer og funktioner bør samarbejde. |
| --- | --- |

2.2.3

Forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet bør være en langsigtet prioritering for sundhedsinstitutionerne. Alle hierarkiske niveauer og funktioner bør samarbejde.

| 2.2.4 | Det er vigtigt, at patienterne oplyses og får indflydelse ved at bidrage til patientsikkerhedsarbejdet. |
| --- | --- |

2.2.4

Det er vigtigt, at patienterne oplyses og får indflydelse ved at bidrage til patientsikkerhedsarbejdet.

3.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

3.1   EØSU minder om, at sygehusinfektioner er infektioner, der erhverves i sundhedsvæsenet, idet patienten ikke havde den pågældende infektion på indlæggelsestidspunktet, og at denne type infektioner kan være knyttet til behandlingen eller slet og ret skyldes indlæggelsen, uden at der er nogen sammenhæng med den medicinske behandling.

3.1.1   EØSU understreger, at en højnelse af hygiejnestandarden kræver, at personalet har de nødvendige forudsætninger for at sikre den. Det drejer sig især om personalets arbejdsvilkår med hensyn til tid til patienterne, nødvendig videreuddannelse og tilfredshed med arbejdsvilkårene. På denne baggrund opfordres de ansvarlige for sundhedsvæsenet til at stille de nødvendige midler til rådighed.

3.2   EØSU bemærker, at smittekilden kan være endogen eller eksogen, hvor infektionen overføres fra en patient til en anden via plejepersonalets behandling eller de instrumenter, der anvendes af det medicinske og paramedicinske personale, eller den kan skyldes forurening af miljøet (vand, luft, apparatur eller materiel, fødevarer osv.).

3.2.1   Uanset årsagen er patientens modtagelighed over for infektioner afhængig af:

| — | den pågældendes alder og sygdom, |
| --- | --- |

—

den pågældendes alder og sygdom,

| — | visse behandlinger (særligt for store mængder antibiotika), |
| --- | --- |

—

visse behandlinger (særligt for store mængder antibiotika),

| — | udførelsen af visse nødvendige behandlinger. |
| --- | --- |

—

udførelsen af visse nødvendige behandlinger.

3.3   Derudover er det takket være de medicinske fremskridt muligt at behandle stadigt svagere patienter, hvilket forøger antallet af risikofaktorer. Som led i en skærpet ordning skal kvaliteten af plejen og sikkerheden ved alle handlinger såvel som de ydre rammer ved indlæggelsen derfor være underlagt fastlagte og kontrollerede procedurer og skærpet årvågenhed, ligesom der bør iværksættes oplysnings- og uddannelsestiltag herom.

3.4   Det er helt afgørende for patientsikkerheden at få nedbragt de tilfælde af infektioner, herunder sygehusinfektioner, som kan forebygges. Indlæggelse indebærer også andre risici som fald, bivirkninger af medicinen osv., hvorfor forebyggelsen af infektioner skal indgå i en mere overordnet strategi for alle utilsigtede hændelser.

3.5   På den baggrund udtrykker EØSU tilfredshed med Kommissionens forslag til henstilling.

4.   Særlige bemærkninger

Særlige bemærkninger

4.1   Generelle patientsikkerhedsspørgsmål

Generelle patientsikkerhedsspørgsmål

| 4.1.1 | EØSU ønsker først og fremmest at understrege behovet for, at der i hver medlemsstat nedsættes et udvalg til bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet, der i samarbejde med det operationelle sundhedspersonale skal udarbejde et strategisk nationalt program, der kan gennemføres på regionalt plan og i hver enkelt sundhedsinstitution. Der bør foretages en regelmæssig evaluering af et sådant program. |
| --- | --- |

4.1.1

EØSU ønsker først og fremmest at understrege behovet for, at der i hver medlemsstat nedsættes et udvalg til bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet, der i samarbejde med det operationelle sundhedspersonale skal udarbejde et strategisk nationalt program, der kan gennemføres på regionalt plan og i hver enkelt sundhedsinstitution. Der bør foretages en regelmæssig evaluering af et sådant program.

| 4.1.2 | EØSU mener, at det har allerhøjeste prioritet at styrke strukturerne til bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og tilskynde sundhedsinstitutionerne til at vedtage en politik for forebyggelse og bekæmpelse af infektioner. Der bør udvises samme påpasselighed ved ambulant behandling. |
| --- | --- |

4.1.2

EØSU mener, at det har allerhøjeste prioritet at styrke strukturerne til bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og tilskynde sundhedsinstitutionerne til at vedtage en politik for forebyggelse og bekæmpelse af infektioner. Der bør udvises samme påpasselighed ved ambulant behandling.

| 4.1.3 | EØSU glæder sig over, at patientorganisationer og patientrepræsentanter skal inddrages i udarbejdelsen af patientsikkerhedspolitikker og -programmer på alle niveauer, hvilket kræver reel åbenhed omkring indsamling af iagttagelser i institutionerne og formidling af information. |
| --- | --- |

4.1.3

EØSU glæder sig over, at patientorganisationer og patientrepræsentanter skal inddrages i udarbejdelsen af patientsikkerhedspolitikker og -programmer på alle niveauer, hvilket kræver reel åbenhed omkring indsamling af iagttagelser i institutionerne og formidling af information.

| 4.1.4 | EØSU mener, at den juridiske status for de kvalitative og kvantitative data, der indsamles vedrørende infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og andre utilsigtede hændelser, bør klarlægges, da nogle af disse data er tilgængelige for domstolene i tilfælde af søgsmål. Der bør findes en balance mellem overholdelse af patienternes rettigheder og tilskyndelse til, at fagfolk og organer, som beskæftiger sig med risikoforvaltning, foretager en grundig analyse af utilsigtede hændelser. |
| --- | --- |

4.1.4

EØSU mener, at den juridiske status for de kvalitative og kvantitative data, der indsamles vedrørende infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet og andre utilsigtede hændelser, bør klarlægges, da nogle af disse data er tilgængelige for domstolene i tilfælde af søgsmål. Der bør findes en balance mellem overholdelse af patienternes rettigheder og tilskyndelse til, at fagfolk og organer, som beskæftiger sig med risikoforvaltning, foretager en grundig analyse af utilsigtede hændelser.

| 4.1.5 | EØSU ser gerne, at evalueringen finder sted i et klima af tillid og understreger derfor, at indberetningssystemerne bør holdes adskilt fra de disciplinærordninger og –procedurer, der gælder for det medicinske, paramedicinske og administrative personale samt servicepersonalet. |
| --- | --- |

4.1.5

EØSU ser gerne, at evalueringen finder sted i et klima af tillid og understreger derfor, at indberetningssystemerne bør holdes adskilt fra de disciplinærordninger og –procedurer, der gælder for det medicinske, paramedicinske og administrative personale samt servicepersonalet.

| 4.1.6 | For at sikre at patienterne er ordentligt informeret om risikoen og sikkerhedsniveauet, finder EØSU det hensigtsmæssigt at udarbejde brochurer, som patienterne skal have udleveret ved indlæggelsen, og hvori der gives råd om god hygiejne og redegøres for de iværksatte foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.1.6

For at sikre at patienterne er ordentligt informeret om risikoen og sikkerhedsniveauet, finder EØSU det hensigtsmæssigt at udarbejde brochurer, som patienterne skal have udleveret ved indlæggelsen, og hvori der gives råd om god hygiejne og redegøres for de iværksatte foranstaltninger.

| 4.1.7 | EØSU mener, at grundlaget for enhver forebyggelsesstrategi er uddannelse af det berørte personale i patientsikkerhed og finder, at uddannelsen af det personale, der er specialiseret inden for hygiejne, vil blive styrket, hvis indholdet af læge-, sygeplejer- og det øvrige sundhedspersonales uddannelse beskrives mere præcist. |
| --- | --- |

4.1.7

EØSU mener, at grundlaget for enhver forebyggelsesstrategi er uddannelse af det berørte personale i patientsikkerhed og finder, at uddannelsen af det personale, der er specialiseret inden for hygiejne, vil blive styrket, hvis indholdet af læge-, sygeplejer- og det øvrige sundhedspersonales uddannelse beskrives mere præcist.

| 4.1.8 | EØSU fremhæver, at det er helt nødvendigt, at sundhedspersonalet accepterer bemærkninger fremsat af patienterne og/eller de personer, der omgiver dem, om mangelfuld hygiejne. Samtidig med at patienterne oplyses om hospitalernes hygiejnebestemmelser, skal sundhedspersonalet ligeledes bevidstgøres om, at de skal lytte til og tage hensyn til patienternes og deres pårørendes bemærkninger og ønsker. |
| --- | --- |

4.1.8

EØSU fremhæver, at det er helt nødvendigt, at sundhedspersonalet accepterer bemærkninger fremsat af patienterne og/eller de personer, der omgiver dem, om mangelfuld hygiejne. Samtidig med at patienterne oplyses om hospitalernes hygiejnebestemmelser, skal sundhedspersonalet ligeledes bevidstgøres om, at de skal lytte til og tage hensyn til patienternes og deres pårørendes bemærkninger og ønsker.

4.2   Forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet

Forebyggelse og bekæmpelse af infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet

| 4.2.1 | For at begrænse infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet mener EØSU endvidere, at det er nødvendigt






  — | At en biolog/hygiejniker fører tilsyn med miljøet, dvs. behandling af luften, kontrol af vandet, desinficering af udstyr og den mikrobiologiske kvalitet af overflader; |
| --- | --- | --- |

4.2.1

For at begrænse infektioner erhvervet i sundhedsvæsenet mener EØSU endvidere, at det er nødvendigt

—

At en biolog/hygiejniker fører tilsyn med miljøet, dvs. behandling af luften, kontrol af vandet, desinficering af udstyr og den mikrobiologiske kvalitet af overflader;

| — | at bestemmelserne vedrørende håndhygiejne overholdes nøje af plejepersonalet, patienterne og deres omgivelser; |
| --- | --- |

—

at bestemmelserne vedrørende håndhygiejne overholdes nøje af plejepersonalet, patienterne og deres omgivelser;

| — | at overvåge fødevarehåndteringen gennem mikrobiologisk kontrol af råvarer og færdigvarer, nedkølings- og opvarmningsprocesser, vare- og affaldsbehandlingsgangene, køkken- og servicepersonalets hygiejneprocedurer; |
| --- | --- |

—

at overvåge fødevarehåndteringen gennem mikrobiologisk kontrol af råvarer og færdigvarer, nedkølings- og opvarmningsprocesser, vare- og affaldsbehandlingsgangene, køkken- og servicepersonalets hygiejneprocedurer;

| — | at være opmærksom på renligheden i hospitalsstuer, operationslokaler og behandlingsafsnit, hvor der kan være behov for at skifte til nye rengøringsprodukter med regelmæssige mellemrum; |
| --- | --- |

—

at være opmærksom på renligheden i hospitalsstuer, operationslokaler og behandlingsafsnit, hvor der kan være behov for at skifte til nye rengøringsprodukter med regelmæssige mellemrum;

| — | at være ganske særligt opmærksom på den offentlige forsyning af varmt og koldt vand og vand, der er blevet behandlet til lægemiddelbrug. |
| --- | --- |

—

at være ganske særligt opmærksom på den offentlige forsyning af varmt og koldt vand og vand, der er blevet behandlet til lægemiddelbrug.

| 4.2.2 | EØSU beklager, at Kommissionens henstilling ikke i tilstrækkeligt omfang kommer ind på behovet for at analysere utilsigtede hændelser. Ved regelmæssigt at undersøge f.eks. sygelighed/dødelighed kunne sikkerheden ved sundhedsydelser forbedres. |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU beklager, at Kommissionens henstilling ikke i tilstrækkeligt omfang kommer ind på behovet for at analysere utilsigtede hændelser. Ved regelmæssigt at undersøge f.eks. sygelighed/dødelighed kunne sikkerheden ved sundhedsydelser forbedres.

| 4.2.3 | EØSU mener, at informationsudveksling på grundlag af de indsamlede iagttagelser og den gode praksis, der bør finde anvendelse efter samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne, er en passende foranstaltning, som vil gøre det muligt at kategorisere, kodificere og endda standardisere bestemte procedurer og derudover bane vejen for fastlæggelse af referencerammer, som vil være til stor nytte for rehabiliteringen af sundhedsinstitutioner og for nye institutioner. |
| --- | --- |

4.2.3

EØSU mener, at informationsudveksling på grundlag af de indsamlede iagttagelser og den gode praksis, der bør finde anvendelse efter samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne, er en passende foranstaltning, som vil gøre det muligt at kategorisere, kodificere og endda standardisere bestemte procedurer og derudover bane vejen for fastlæggelse af referencerammer, som vil være til stor nytte for rehabiliteringen af sundhedsinstitutioner og for nye institutioner.

| 4.2.4 | EØSU noterer sig Kommissionens opfordring til, at der inden for et år indføres en tværsektoriel ordning på området og vil følge opmærksomt med i, om dette følges op af handling. |
| --- | --- |

4.2.4

EØSU noterer sig Kommissionens opfordring til, at der inden for et år indføres en tværsektoriel ordning på området og vil følge opmærksomt med i, om dette følges op af handling.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Teknisk rapport »Improving Patient Safety in the EU« udarbejdet for Kommissionen, offentliggjort i 2008 af RAND Cooperation.

1

(2)  Rapport om politikken for bekæmpelse af sygehusinfektioner, kontoret til vurdering af sundhedspolitikken, det franske parlament, 2006.

2

(3)  Se fodnote 1.

3

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/116 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/116

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Centralbank — ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union

KOM(2008) 238 endelig — SEK(2008) 553

2009/C 228/23

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 7. maj 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Centralbank -ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Umberto BURANI til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 24. marts 2009, følgende udtalelse med 79 stemmer for, 1 imod og 17 hverken for eller imod:

1.   Resumé og konklusioner

Resumé og konklusioner

| 1.1 | I dette dokument kommenterer EØSU Kommissionens meddelelse, hvori der redegøres for resultaterne efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), og der stilles skarpt på de udfordringer, der venter i fremtiden. Meddelelsen blev udarbejdet inden alvoren af den aktuelle krise blev kendt, og udvalget undlader så vidt muligt at henvise til aktuelle begivenheder, som ikke er nævnt i Kommissionens meddelelse. Den aktuelle situation vil blive behandlet i andre udtalelser. |
| --- | --- |

1.1

I dette dokument kommenterer EØSU Kommissionens meddelelse, hvori der redegøres for resultaterne efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), og der stilles skarpt på de udfordringer, der venter i fremtiden. Meddelelsen blev udarbejdet inden alvoren af den aktuelle krise blev kendt, og udvalget undlader så vidt muligt at henvise til aktuelle begivenheder, som ikke er nævnt i Kommissionens meddelelse. Den aktuelle situation vil blive behandlet i andre udtalelser.

| 1.2 | De oprindelige forventninger er ikke fuldt ud blevet indfriet. Den optimisme, som karakteriserede den første periode efter ØMU’ens ikrafttræden, er blevet dæmpet af en negativ økonomisk konjunktur, dvs. af objektive forhold, som for størstepartens vedkommende ikke har noget med den fælles valuta at gøre. En offentlighed, som ikke altid har været godt orienteret, og hvis mening til dels er farvet af en vedvarende mistillid til EU, har givet euroen skylden for en tilbagegang, som i virkeligheden ikke har noget at gøre med monetære forhold. |
| --- | --- |

1.2

De oprindelige forventninger er ikke fuldt ud blevet indfriet. Den optimisme, som karakteriserede den første periode efter ØMU’ens ikrafttræden, er blevet dæmpet af en negativ økonomisk konjunktur, dvs. af objektive forhold, som for størstepartens vedkommende ikke har noget med den fælles valuta at gøre. En offentlighed, som ikke altid har været godt orienteret, og hvis mening til dels er farvet af en vedvarende mistillid til EU, har givet euroen skylden for en tilbagegang, som i virkeligheden ikke har noget at gøre med monetære forhold.

| 1.3 | En af den monetære unions ubetingede succeser er, at de langsigtede inflationsforventninger ligger fast på et niveau, der ligger tæt op ad definitionen af prisstabilitet. Derudover har den generelle sænkning af rentesatserne bidraget til den økonomiske vækst. Integrationen af de finansielle markeder har desuden sin del af skylden for, at en krise, som udspringer andetsteds, er blevet importeret til Europa. |
| --- | --- |

1.3

En af den monetære unions ubetingede succeser er, at de langsigtede inflationsforventninger ligger fast på et niveau, der ligger tæt op ad definitionen af prisstabilitet. Derudover har den generelle sænkning af rentesatserne bidraget til den økonomiske vækst. Integrationen af de finansielle markeder har desuden sin del af skylden for, at en krise, som udspringer andetsteds, er blevet importeret til Europa.

| 1.4 | Selv om euroen er den næstvigtigste internationale valuta, er Eurogruppen og ECB ikke repræsenteret som institutioner i de internationale økonomiske og finansielle organisationer. Det er der flere grunde til, men det er ikke uden betydning, at såvel medlemsstater, der er en del af euroområdet, som medlemsstater, der ikke er, deltager i disse organisationer. Man ville teoretisk kunne opnå bedre økonomisk styring, hvis disse to institutioner var repræsenteret i de internationale fora. |
| --- | --- |

1.4

Selv om euroen er den næstvigtigste internationale valuta, er Eurogruppen og ECB ikke repræsenteret som institutioner i de internationale økonomiske og finansielle organisationer. Det er der flere grunde til, men det er ikke uden betydning, at såvel medlemsstater, der er en del af euroområdet, som medlemsstater, der ikke er, deltager i disse organisationer. Man ville teoretisk kunne opnå bedre økonomisk styring, hvis disse to institutioner var repræsenteret i de internationale fora.

| 1.5 | Internt består fremtidens udfordringer først og fremmest i at gennemføre de målsætninger, der ikke er blevet nået i de sidste 10 år, og som vedrører forskellene mellem ØMU-landene med hensyn til inflation og lønomkostninger og det endnu kun delvist integrerede marked for varer og tjenesteydelser. Det første mål bør indgå i en række nationale programmer, hvor der under overholdelse af stabilitets- og vækstpagten arbejdes hen imod en mellem medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter aftalt konvergens. Med hensyn til det andet mål bør der foretages en undersøgelse for at fastlægge, hvor langt integrationen naturligt kan gå, før den bliver umulig eller for besværlig. |
| --- | --- |

1.5

Internt består fremtidens udfordringer først og fremmest i at gennemføre de målsætninger, der ikke er blevet nået i de sidste 10 år, og som vedrører forskellene mellem ØMU-landene med hensyn til inflation og lønomkostninger og det endnu kun delvist integrerede marked for varer og tjenesteydelser. Det første mål bør indgå i en række nationale programmer, hvor der under overholdelse af stabilitets- og vækstpagten arbejdes hen imod en mellem medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter aftalt konvergens. Med hensyn til det andet mål bør der foretages en undersøgelse for at fastlægge, hvor langt integrationen naturligt kan gå, før den bliver umulig eller for besværlig.

| 1.6 | På globalt plan står ØMU’en over for politiske og konkurrencemæssige udfordringer, som skal løses med programmer for den nationale finanspolitik og bedre integrering af strukturreformer, ved at styrke euroens internationale rolle og endelige gennem effektiv økonomisk styring. Hvad angår det sidste punkt gør EØSU opmærksom på de offentlige udgifter, konkurrenceevnen og de sociale systemer, der er tre områder, hvor ensartede foranstaltninger er vanskeliggjort af, at situationen i medlemsstaterne ikke er den samme. |
| --- | --- |

1.6

På globalt plan står ØMU’en over for politiske og konkurrencemæssige udfordringer, som skal løses med programmer for den nationale finanspolitik og bedre integrering af strukturreformer, ved at styrke euroens internationale rolle og endelige gennem effektiv økonomisk styring. Hvad angår det sidste punkt gør EØSU opmærksom på de offentlige udgifter, konkurrenceevnen og de sociale systemer, der er tre områder, hvor ensartede foranstaltninger er vanskeliggjort af, at situationen i medlemsstaterne ikke er den samme.

| 1.7 | Med hensyn til den finansielle styring ser EØSU gerne, at der foretages en gennemgribende revision af den politik, der indtil videre har været bestemmende for markedernes opførsel. De egentlige årsager til den finansielle krise, som blev udløst af subprime-långivningen, der igen var et resultat af den økonomiske krise, er, at der er produkter på markedet, som i bund og grund er usunde. Dette skyldes, at begrebet markedsøkonomi er blevet fortolket forkert. EØSU ønsker ikke at opgive markedsøkonomien, men den skal helt sikkert være styret af regler. |
| --- | --- |

1.7

Med hensyn til den finansielle styring ser EØSU gerne, at der foretages en gennemgribende revision af den politik, der indtil videre har været bestemmende for markedernes opførsel. De egentlige årsager til den finansielle krise, som blev udløst af subprime-långivningen, der igen var et resultat af den økonomiske krise, er, at der er produkter på markedet, som i bund og grund er usunde. Dette skyldes, at begrebet markedsøkonomi er blevet fortolket forkert. EØSU ønsker ikke at opgive markedsøkonomien, men den skal helt sikkert være styret af regler.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | I maj 2008 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse, hvori den gør status over de første 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) og tegner hovedlinjerne i en politisk dagsorden for de næste ti år (1). Dokumentet er offentliggjort i det andet nummer af »European Economy« (2) og ledsaget af en analyse (på mere end 300 sider) af de omhandlede områder. EØSU er blandt modtagerne af meddelelsen og takker Kommissionen for at været blevet givet muligheden for at fremkomme med sine synspunkter. Det håber, at dets bemærkninger opfattes som det, de er, nemlig et forsøg på at bidrage konstruktivt til de igangværende overvejelser. |
| --- | --- |

2.1

I maj 2008 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse, hvori den gør status over de første 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) og tegner hovedlinjerne i en politisk dagsorden for de næste ti år (1). Dokumentet er offentliggjort i det andet nummer af »European Economy« (2) og ledsaget af en analyse (på mere end 300 sider) af de omhandlede områder. EØSU er blandt modtagerne af meddelelsen og takker Kommissionen for at været blevet givet muligheden for at fremkomme med sine synspunkter. Det håber, at dets bemærkninger opfattes som det, de er, nemlig et forsøg på at bidrage konstruktivt til de igangværende overvejelser.

1

2

| 2.2 | Analysen er en værdifuld nøgle til forståelsen af de forhold, der beskrives i meddelelsen, og gør det lettere at tolke Kommissionens udtalelser. Der er desuden tale om en økonometrisk og finansiel analyse rettet mod en lille gruppe af eksperter. EØSU har gjort sig bekendt med den og henviser til den i forbindelse med en række spørgsmål, hvor der er behov for uddybning. |
| --- | --- |

2.2

Analysen er en værdifuld nøgle til forståelsen af de forhold, der beskrives i meddelelsen, og gør det lettere at tolke Kommissionens udtalelser. Der er desuden tale om en økonometrisk og finansiel analyse rettet mod en lille gruppe af eksperter. EØSU har gjort sig bekendt med den og henviser til den i forbindelse med en række spørgsmål, hvor der er behov for uddybning.

| 2.3 | EØSU's bemærkninger til visse punkter i meddelelsen følger den rækkefølge, som disse forekommer i i meddelelsen. EØSU håber, at disse bemærkninger vil være nyttige, og at de vil blive opfattet som et velment bidrag fra de arbejdsmarkedsparter, som udvalget repræsenterer. |
| --- | --- |

2.3

EØSU's bemærkninger til visse punkter i meddelelsen følger den rækkefølge, som disse forekommer i i meddelelsen. EØSU håber, at disse bemærkninger vil være nyttige, og at de vil blive opfattet som et velment bidrag fra de arbejdsmarkedsparter, som udvalget repræsenterer.

3.   Meddelelsen: et historisk skridt

Meddelelsen: et historisk skridt

3.1   Dokumentet starter med at slå fast, at der med ØMU’en blev sendt »et meget tydeligt politisk signal til de europæiske borgere og resten af verden om, at Europa var i stand til at træffe vidtgående beslutninger ...«, og at euroen ti år efter indførelsen er »en bragende succes«. Som de forekommer i meddelelsen synes konstateringer af denne art ikke særligt hensigtsmæssige. Tilfredshedskonstateringer er troværdige efter at være blevet dokumenteret, men virker mod hensigten, når de fra starten forudsættes som værende kendsgerninger. EØSU er i det store og hele enige i indholdet af disse konstateringer, men ville have foretrukket, at de indgik i dokumentet som afsluttende og ikke indledende bemærkninger.

meget tydeligt politisk signal

bragende succes

Som de forekommer i meddelelsen

ikke særligt hensigtsmæssige

3.2   Mindre bombastisk bemærker Kommissionen: »der [er] dog nogle af de oprindelige forventninger, som [euroen] indtil videre ikke har indfriet«, og angiver som årsager hertil utilstrækkelig vækst i produktiviteten, globaliseringen, knappe naturressourcer, klimaændringerne og befolkningens aldring, som alle er problemer, der »vil udgøre en yderligere belastning for vore økonomiers evne til at vokse«. Ved første øjekast synes disse konstateringer at fastslå, at der er en forbindelse mellem den socioøkonomiske udvikling på verdensplan og den mangelfulde gennemførelse af euroen, selv om dette helt sikkert ikke er Kommissionens intention.

der [er] dog nogle af de oprindelige forventninger, som [euroen] indtil videre ikke har indfriet

3.2.1   Længere fremme (s. 7) beklager Kommissionen, at »Euroen [ofte] [forfatterens anmærkning: af borgerne] benyttes som syndebuk for dårlige økonomiske resultater, der reelt skyldes en uhensigtsmæssig økonomisk politik på nationalt plan«, hvorved der foretages en rimelig sondring mellem udviklingen i økonomien og forhold vedrørende euroen. Af hensyn til euroen havde det været mere hensigtsmæssigt, hvis Kommissionen havde gjort det klart, at den fælles valuta — ligesom det i større eller mindre udstrækning er tilfældet med de fleste andre valutaer — lider under en international konjunktur, der har virkninger for den monetære politik.

Euroen [ofte]

benyttes som syndebuk

international konjunktur, der har virkninger for den monetære politik

3.2.2   De monetære politikker og navnlig politikken vedrørende ØMU’en kan ikke alene løse problemerne med de globale og integrerede markeder, hvor problemer ét sted skaber en dominoeffekt i realtid med virkninger på andre markeder. Markederne uden for Europa har i alt for lang tid forladt sig på en alt for liberal fortolkning af markedsøkonomien i såvel økonomisk som finansiel forstand. I et frit marked er der brug for regler, der fastlægger ufravigelige grænser, og effektiv kontrol, der sikrer, at reglerne overholdes. Europa har i stor udstrækning respekteret disse forudsætninger, men det samme gælder desværre ikke andre steder i verden.

4.   De største succeser i de første ti år

De største succeser i de første ti år

4.1   Kommissionen understreger ganske rigtigt, at »Den monetære politik har cementeret de langsigtede inflationsforventninger tæt på ECB's definition af prisstabilitet«. Den erkender, at inflationen på det seneste er steget »hovedsagelig som følge af stærkt stigende olie- og råvarepriser«, men forventer en »tilbagevenden til lav inflation ... når først dette eksterne pres er taget af«, hvilket er sket for nylig. Med hensyn til rentesatserne skyldes de strammere kreditvilkår for husholdningerne og virksomhederne uroen på de finansielle markeder, men også her forventer Kommissionen »en tilbagevenden til ... mere normale kreditvilkår... om end olie- og råvarepriserne formentlig fortsat vil vise en opadgående tendens ...«.

cementeret de langsigtede inflationsforventninger

rentesatserne

strammere kreditvilkår for husholdningerne og virksomhederne

4.1.1   De allerfleste observatører imødeser en langvarig krise og afholder sig fra at komme med forudsigelser om, hvornår der vil komme et økonomisk opsving, især i de vestlige lande. Det skiftende geopolitiske landskab på verdensplan betyder desværre, at økonometriske prognoser ikke er andet end blot en udveksling af synspunkter. EØSU ønsker at henlede opmærksomheden på et særligt punkt i meddelelsen, idet Kommissionen beklager, at inflationen har forværret kreditvilkårene for husholdningerne og virksomhederne, men ikke nævner, at husholdningerne ikke kun er kreditmodtagere, men tillige sparer op, hvorved deres investeringer bidrager til den økonomiske vækst og i sidste ende til at finansiere den offentlige gæld og virksomhederne.

men ikke nævner, at husholdningerne ikke kun er kreditmodtagere, men tillige sparer op

4.1.2   Renterne på opsparing, i form af såvel bankindeståender som værdipapirer, er ikke fulgt med inflationsraten, og når skatten først er trukket fra, betyder det en betydelig udhuling af kapitalindtægternes købekraft, samtidig med at den investerede kapital bliver mindre værd. Imidlertid har de store tab på børserne fået husholdningerne til at søge efter mere sikre investeringer i form af traditionelle opsparinger til trods for den lave rente og kapitalens udhuling.

Renterne på opsparing

er ikke fulgt med inflationsraten

udhuling af kapitalindtægternes købekraft

4.2   EØSU er enigt med Kommissionen med hensyn til de fordele, som euroen har bragt med sig: Den reviderede stabilitets- og vækstpagt fra 2005 har fået medlemsstaterne til at vedtage finanspolitikker, der er forenelige med målet om makroøkonomisk stabilitet inden for ØMU’en og dermed fremmet den økonomiske integration og integrationen af markederne og »fungeret som en stærk katalysator for integrationen på det finansielle marked«. Der skal dog knyttes en særlig bemærkning til denne integration, som »har styrket euroområdets modstandskraft over for negative eksterne udviklingstendenser«.

fungeret som en stærk katalysator for integrationen på det finansielle marked

4.2.1   Det er rigtigt, at ØMU’en har gjort det muligt at etablere et stærkt, integreret finansielt marked, der helt sikkert er bedre rustet til at modstå negative eksterne udviklingstendenser end en række separate nationale markeder, men man skal huske på, at der med integrationen inden for ØMU’en også følger en tæt sammenkobling med de globale markeder. Kommissionen bemærker, at »det igen [ser] ud til, at euroområdet er beskyttet mod de værste følger af den nuværende globale finansielle uro«, men problemerne, og først og fremmest dem der skyldes subprime-lånene, er blevet importeret fra eksterne markeder, og er forårsaget af forhold, som ØMU’en ikke havde noget at gøre med.

sammenkobling med de globale markeder

4.2.2   Herefter opstår spørgsmålet — som Kommissionen kommer ind på senere i meddelelsen — om Eurogruppens eksterne indflydelse på ikke kun den økonomiske styring, men også i de institutioner, som regulerer de finansielle markeder. Subprime-krisen blev fremkaldt af uhensigtsmæssig långivning og tvivlsomme værdipapiriseringssystemer, der til dels er ukendte i Europa. Det synes derfor rimeligt at spørge, om skaden ikke kunne have været undgået eller mildnet, hvis Eurogruppen (eller ECB) som institution havde været repræsenteret i de internationale økonomiske og finansielle organisationer.

Eurogruppens eksterne indflydelse på ikke kun den økonomiske styring, men også i de institutioner, som regulerer de finansielle markeder

Eurogruppen (eller ECB) som institution havde været repræsenteret i de internationale økonomiske og finansielle organisationer

4.2.3   Denne antagelse bestyrkes af de offentlige støtteforanstaltninger og konkurserne i de store amerikanske finanskoncerner med filialer i Europa, som rejser vanskelige spørgsmål om konkurrence og tilsyn. EØSU er i øvrigt ikke alene om denne antagelse. Kommissionen beklager selv manglen på en »stærk stemme i internationale fora«, men nævner ikke og kommenterer slet ikke, hvor meget — eller hvor lidt — Rådet har gjort for konkret at give Europa en sådan»stærk stemme«.

konkret at give Europa en sådan

stærk stemme«

4.3   Der er ikke grund til at komme nærmere ind på de »store fordele for de medlemslande, der er i gang med en indhentningsproces«, idet Kommissionen har behandlet spørgsmålet i en tidligere meddelelse (3), som EØSU har afgivet udtalelse om (4).

3

4

4.4   Euroen »har ... indtaget pladsen som ... næstvigtigste internationale valuta«, og en fjerdel af verdens reserver er i euro. Procentdelen af banklån fra banker i euroområdet til eksterne låntagere ligger på 36 % i forhold til 45 % for lån lydende på USD. Det er imidlertid ikke nok at slå sig til tåls med disse resultater. Den stærke euro, som ifølge alle forudsigelser vil blive endnu stærkere, må anvendes til opnåelse af konkrete resultater og fordele, først og fremmest når det gælder oliepriserne. Afhængigheden af denne energikilde er noget af det, der lægger en bremse på økonomien i landene i euroområdet og i nogle af dem i særlig alvorlig grad. Prisudsvingene er ikke kun forårsaget af de producerende landes monopolistiske politikker, men skyldes også spekulation og kurssvingninger i dollaren, som ikke længere er en valuta, der er stabil nok til at være pålidelig. Det er tid til at starte overvejelser om en strategi for angivelse af oliepriserne i euro i hvert fald ved transaktioner med ØMU-landene. EØSU erkender dog, at dette er forbundet med problemer, hvorfor det skal overvejes nøje. Om det lykkes afhænger under alle omstændigheder ikke udelukkende af euroens stilling, men tillige af Europas samlede forhandlingsstyrke.

har ... indtaget pladsen som ... næstvigtigste internationale valuta

konkrete resultater og fordele

oliepriserne

angivelse af oliepriserne i euro

4.5   Kommissionen kommer derefter ind på økonomisk styring, som i dag er mulig takket være arbejdet i Eurogruppen, der er blevet mere effektiv som følge af, at den har fået et fast formandskab. Det er imidlertid ikke nok med intern valutastyring for at sikre euroens stabilitet og position. De ovennævnte overvejelser understreger behovet for »ekstern styring«, som kun vil være mulig (se pkt. 4.2.2 og 4.4 ovenfor), hvis Eurogruppen og ECB er repræsenteret som institutioner i de internationale organisationer, særligt i Den Internationale Valutafond (IMF). Det er ikke længere acceptabelt, at de myndigheder, som overordnet set repræsenterer den fælles valuta, ikke har stemmeret.

økonomisk styring

fast formandskab

hvis Eurogruppen og ECB er repræsenteret som institutioner i de internationale organisationer

5.   ØMU’ens resterende udfordringer

ØMU’ens resterende udfordringer

5.1   Der er økonomisk tilbagegang i ØMU’en, ligesom det er tilfældet i USA og i andre europæiske lande uden for ØMU’en. Det er en situation, der er fælles for landene i den vestlige verden, og det ville være misvisende at give euroen den direkte eller indirekte skyld herfor. En grundigere analyse viser imidlertid, at der er »store og vedvarende forskelle på tværs af landene med hensyn til inflation og enhedslønomkostninger«. Kommissionen forklarer dette med allerede velkendte årsager som manglende tilpasningsevne i priserne og lønningerne, begrænset gennemførelse af strukturreformer, ikke fuld markedsintegration, og med at udvekslingen af tjenesteydelser på tværs af grænserne fortsat er underudviklet.

store og vedvarende forskelle på tværs af landene

5.1.1   EØSU mener, at udsigterne til indgreb inden for hvert af de ovennævnte områder i høj grad afhænger af medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter. Samtidig opfordrer EØSU Kommissionen til at iværksætte en undersøgelse af, hvorvidt det vil være muligt på sigt at integrere markederne for varer og tjenesteydelser i såvel euroområdet som i hele EU. Ser man bort fra principerklæringerne, er der en naturlig grænse for integrationen, som aldrig kan nedbrydes. På trods af det nødvendige harmoniseringsarbejde og bestræbelserne på at fjerne de konkurrence- og lovgivningsmæssige hindringer vil der altid være nogle sociale, skattemæssige, arbejdsmarkedsrelaterede og sproglige forskelle, der ikke kan udviskes.

hvorvidt det vil være muligt på sigt at integrere markederne for varer og tjenesteydelser

naturlig grænse for integrationen

5.1.2   Formålet med den ovenfor nævnte undersøgelse bør være at styre Kommissionens og medlemsstaternes arbejde i retning mod fastlæggelse af en politik, der er baseret på løbende vurdering af omkostningerne/fordelene ved harmonisering: gennemførelsen af det indre marked og konkurrenceevne må ikke være de eneste mål. Der bør tages hensyn til de sociale og økonomiske virkninger i det enkelte land og det pågældende lands tilpasningsevne.

løbende vurdering af omkostningerne/fordelene ved harmonisering

5.2   Bortset fra inflationen er de andre elementer, der bidrager til den beskedne økonomiske vækst, kun indirekte påvirket af den monetære politik og ligger derfor uden for Eurogruppens indgrebsbeføjelser. EØSU finder det derfor urimeligt at give euroen skylden for en økonomisk situation, som berører lande i euroområdet og lande uden for. I ingen af de sidstnævnte lande har offentligheden i øvrigt holdt den nationale valuta ansvarlig, hvorimod en stor del af offentligheden i euroområdet holder den fælles valuta ansvarlig.

kun indirekte påvirket af den monetære politik

økonomisk situation, som berører lande i euroområdet og lande uden for

5.3   I en generelt positiv og optimistisk redegørelse giver et af Kommissionens udsagn (5) anledning til bekymring: »Ud over indfrielsen af de oprindelige forventninger vil ØMU’ens politiske dagsorden for de næste ti år være præget af nye globale udfordringer, som vil have en forstærkende indvirkning på de svagheder ved ØMU’en, der er beskrevet ovenfor«. Snarere end »svagheder ved ØMU’en« bør man tale om de konkurrencemæssige udfordringer for landene i euroområdet: erstatning for sektorer i tilbagegang, forskning, innovation, menneskelig kapital samt stigende priser på fødevarer, energi og visse råmaterialer, hvortil føjer sig klimaændringerne, befolkningens aldring og immigration. Problemet er således først og fremmest af økonomisk og social karakter.

5

nye globale udfordringer, som vil have en forstærkende indvirkning på de svagheder ved ØMU’en

5.3.1   Alt dette resulterer i det, der med Kommissionens ord er »særligt påtrængende politiske udfordringer for euroområdet«. EØSU er enigt i Kommissionens analyse, men mener alligevel, at udsagnet kan tolkes sådan, at de ovenfor nævnte problemer rigtig nok har betydning for ØMU’s politikker, men at de skal løses på EU-niveau snarere end af Eurogruppen. Med andre ord er de politikker, der skal udvikles »europæiske«, mens Eurogruppens opgave bør begrænses til direkte (og samordnede) indgreb, der udelukkende har at gøre med monetære spørgsmål, der vedrører euroen.

særligt påtrængende politiske udfordringer for euroområdet

6.   En politisk dagsorden for de næste ti år

En politisk dagsorden for de næste ti år

6.1   Kommissionen fremlægger programmet under henvisning til følgende: »Selv om erfaringerne med de første ti år med ØMU’en som helhed er meget positive, afslører de dog en række mangler, som der må tages fat på«. Ud over at konsolidere den
  makroøkonomiske stabilitet vil det også være nødvendigt at »øge vækstpotentialet« og velfærden for borgerne, beskytte euroområdets interesser i den globale økonomi og sikre nye EU-medlemslande en »gnidningsløs tilpasning«.

konsolidere den

makroøkonomiske stabilitet

6.2   For at nå disse mål foreslår Kommissionen en treleddet dagsorden:

| — | en intern dagsorden, der bl.a. sigter mod øget finanspolitisk samordning og overvågning og en bedre integrering af strukturreformer i den overordnede politiske samordning inden for ØMU’en, |
| --- | --- |

—

en intern dagsorden, der bl.a. sigter mod øget finanspolitisk samordning og overvågning og en bedre integrering af strukturreformer i den overordnede politiske samordning inden for ØMU’en,

intern dagsorden

| — | en ekstern dagsorden, der sigter på at styrke euroområdets rolle i den globale økonomiske styring, |
| --- | --- |

—

en ekstern dagsorden, der sigter på at styrke euroområdets rolle i den globale økonomiske styring,

ekstern dagsorden

| — | en økonomisk styring, der er nødvendig for at kunne gennemføre disse to dagsordener. |
| --- | --- |

—

en økonomisk styring, der er nødvendig for at kunne gennemføre disse to dagsordener.

økonomisk styring

6.3   Hvad angår den interne politik, nævnes der i bund og grund ingen nye principper, men der sættes fokus på tidligere nævnte retningslinjer for en sund styring som f.eks. holdbarheden af de offentlige finanser og en kvalitativ forbedring heraf gennem en rationel anvendelse af udgifterne og skattesystemerne ved at kanalisere disse hen imod vækstfremmende og konkurrenceforbedrende aktiviteter. Derudover nævner Kommissionen behovet for »at udvide overvågningen til at omfatte makroøkonomiske uligevægte« såsom væksten i de løbende underskud og inflationsdivergenser. Kommissionen understreger, at integrationen, især den på finansmarkederne, har medvirket til at konsolidere ØMU, men at den også kan forstærke forskellene mellem de deltagende lande, hvis den ikke ledsages af passende politikker.

den interne politik

at udvide overvågningen til at omfatte makroøkonomiske uligevægte

6.3.1   EØSU er enigt i denne analyse, men gør opmærksom på, at man bør være realistisk eller med andre ord tage højde for det problematiske i at fastsætte principper, som kan håndhæves i praksis.

6.3.2   De offentlige udgifter er et afgørende element: Kommissionen anbefaler at fastsætte »hensigtsmæssigt udformede udgiftsregler, der tillader de automatiske stabilisatorer at virke inden for stabilitets- og vækstpagtens grænser, samtidig med at sammensætningen af de offentlige finanser tilpasses økonomiens strukturelle og cykliske behov«. Det er dog vanskeligt i praksis at gennemføre en sådan anbefaling i urolige perioder, hvis længde ikke kan forudsiges. Inflationstendenserne har haft stor indflydelse på indkomstfordelingen, lønningerne og investeringerne og i sidste ende konkurrenceevnen og de sociale sikringssystemer, men der er stor forskel på, i hvilken grad dette gør sig gældende i de enkelte ØMU-lande. Sammensætningen af det primære underskud varierer fra et land til et andet, handelsbalancen påvirkes i stadig højere grad af lavere energiudgifter, og der er store strukturelle forskelle mellem pensionssystemerne, som det er vanskeligt at rette op på i normale tider og endnu vanskeligere i unormale tider.

offentlige udgifter

Inflationstendenserne

konkurrenceevnen og de sociale sikringssystemer

6.3.3   Hvis man skal være realistisk, bør den tilstræbte konvergens betragtes som et mellem- og langsigtet mål; EØSU er enigt i, at der er »et klart behov for at udvide overvågningen til at omfatte makroøkonomiske uligevægte« ved at anvende eksisterende instrumenter, men advarer mod at tage det for givet, at de vil have en effekt på kort sigt.

konvergens

mellem- og langsigtet mål

at udvide overvågningen til at omfatte makroøkonomiske uligevægte

6.3.4   Hvad angår kandidatlandene til euroområdet, har Kommissionen til hensigt at foretage en bredere overvågning af deres økonomiske udvikling, navnlig for så vidt angår de lande, der deltager i valutakursmekanismen (ERM II). Også i dette tilfælde er det ikke et spørgsmål om at indføre nye elementer, men snarere om at forbedre effektiviteten af de eksisterende mekanismer. Der bør ikke herske tvivl om, at i henhold til tiltrædelsestraktaten er tiltrædelse ikke længere fakultativ, når et land opfylder kravene for optagelse i ØMU’en. Den nuværende krise kan desuden forhale opfyldelsen af målsætningerne et stykke tid. Det vigtigste mål om at indføre en fælles mønt i EU kan tale for en vis fleksibilitet i vurderingen af disse målsætninger eller en ajourføring af dem.

kandidatlandene til euroområdet

6.3.5   Hvad angår integration af markederne for varer, tjenesteydelser og arbejdskraft, bemærker Kommissionen, at der stadig findes lovgivningsmæssige hindringer og forskelle i resultatniveauet mellem de enkelte lande. Disse aspekter er i øvrigt ikke specifikke for ØMU-området og bør derfor ses som en del af det bredere EU-billede. Som påpeget i punkt 5.1.1 findes der naturlige grænser for integration, men også andre økonomiske og sociale begrænsninger i de enkelte lande. Disse grænser bør medtænkes fra sag til sag, og om nødvendigt accepteres.

integration af markederne for varer, tjenesteydelser og arbejdskraft

andre økonomiske og sociale begrænsninger

6.3.6   Hvad angår finansmarkederne, bemærker Kommissionen, at »Euroområdet drager komparativt stor nytte af at fremme den finansielle integration i EU« og at »der kræves en yderligere indsats for at øge effektiviteten og likviditeten på de finansielle markeder i euroområdet«. EØSU bemærker, at Den Europæiske Centralbanks politik på dette område er eksemplarisk og skaber tillid til, at man også i fremtiden vil kunne klare akutte kriser. Konsekvenserne af den amerikanske krise kunne have været meget værre, hvis ikke det havde været for en politik, der er baseret på beskyttelse af markedernes soliditet og likviditet. Hvad angår de overvågningsstrukturer, der hverken synes at have taget højde for eller forebygget flere store institutters fallit, afholder EØSU sig i øjeblikket fra at fælde dom i afventning af yderligere oplysninger, som markedet og den offentlige mening har ret til at anmode om.

finansmarkederne

en politik, der er baseret på beskyttelse af markedernes soliditet og likviditet.

6.3.6.1   EØSU bemærker under henvisning til det foregående punkt, at den amerikanske krise kan tilskrives utilstrækkelige markedsregler og -overvågning. Paradoksalt nok var de offentlige myndigheder nødt til at komme den frie markedsøkonomi par excellence til undsætning for at undgå en katastrofe, hvilket skete ved hjælp af statsstøtte og betydelige tilførsler af likviditet. Dette var et tab for økonomien, det nationale budget og de amerikanske borgere, men især for systemets troværdighed.

de offentlige myndigheder nødt til at komme den frie markedsøkonomi par excellence til undsætning

6.4   Hvad angår den eksterne politik, redegør Kommissionen for et program, der skal styrke euroområdets internationale rolle gennem en »strategi, der modsvarer dets valutas internationale status«. Kommissionen gentager desuden, at euroområdet kun bør »tale med én stemme« i alle internationale valutaforummer — et ønske, der allerede er blevet givet udtryk for ved mange lejligheder. EØSU understreger igen, at det bakker fuldt op om dagsordenen: det er en uacceptabel
  anomali — både operationelt, men især politisk set — at euroområdets styrende organer ikke kan deltage i de globale valutainstitutioner.

den eksterne politik

styrke euroområdets internationale rolle

tale med én stemme

uacceptabel

anomali

6.4.1   Kommissionen berører modstanden fra »andre lande«, som finder, at EU og euroområdet er overrepræsenteret i internationale organisationer (både med hensyn til antallet af medlemmer og stemmerettigheder). De få og tøvende oplysninger, der er tilgængelige, giver det indtryk, at der findes en sådan modstand, og at presset for at øge repræsentationen fra EU-landenes side — både ØMU-medlemmer og ikke-ØMU-medlemmer — hverken er stærkt eller koordineret. Eurogruppen bør tale med overbevisende stemme først og fremmest i Rådet.

Eurogruppen bør tale med overbevisende stemme først og fremmest i Rådet

6.4.2   For at begrænse modstanden fra tredjelande finder EØSU, at ØMU-landene kunne tage et vigtigt symbolsk skridt ved at give afkald på deres individuelle stemmerettigheder og ikke antallet af medlemmer, eftersom euroen som valuta styres af en enkelt myndighed, og kun denne bør have stemmeret. Også i denne sammenhæng har arbejdsmarkedets parter krav på oplysninger. Modviljen skyldes helt klart følsomme politiske spørgsmål, men manglen på oplysninger og gennemsigtighed bidrager hverken til at øge accepten af EU eller euroen.

et vigtigt symbolsk skridt ved at give afkald på deres individuelle stemmerettigheder

kun denne bør have stemmeret

6.5   Kommissionens dokument slutter af med det nok mest vægtige kapitel, hvad angår indhold og konsekvenser, nemlig »styringen af ØMU’en«. Der tales om »et stærkt engagement fra alle EU-medlemsstaters side i Økofin-Rådet«, hvad angår den økonomiske politik, om »i højere grad at integrere ØMU-spørgsmål« og en »mere konsekvent approach« inden for Økonfin-Rådets kompetenceområde — nemlig makroøkonomisk politik, de finansielle markeder og beskatning.

styringen af ØMU’en

6.5.1   En sådan approach kan forekomme selvindlysende. EØSU bemærker imidlertid, at der i Økofin-Rådets afgørelser kun sjældent refereres til ØMU’en som en part, der direkte eller indirekte berøres af disse afgørelser. Der er et gensidigt afhængighedsforhold mellem den økonomiske politik og den monetære politik. Euroen er ikke den eneste, men den vigtigste valuta i EU, ikke kun fordi den repræsenterer en hardcore af lande, men også på grund af de tiltrædelsesmuligheder, den frembyder for andre medlemsstater.

6.5.2   Kommissionen spiller en vigtig rolle i styringen af ØMU’en, ikke kun fordi den støtter op om en velfungerende ØMU, men også på grund af sine budgetmæssige og makroøkonomiske overvågningsfunktioner. Kommissionen sætter sig for at styrke og effektivisere sit arbejde og styrke sin rolle i internationale fora. Kommissionen vil få større og mere vidtgående beføjelser med den nye traktat, der giver Kommissionen mulighed for både at »træffe foranstaltninger«, der gælder ØMU-landenes budgetdisciplin og retningslinjer for den økonomiske politik, og føre tilsyn hermed. I den nye traktats artikel 121 fastsættes desuden, at Kommissionen kan rette advarsler til medlemsstater, hvis deres økonomiske politik afviger fra de overordnede retningslinjer.

nye traktat

træffe foranstaltninger

6.5.3   EØSU glæder sig over Kommissionens engagement og håber, at Kommissionen med den nye traktat vil kunne varetage sine — både traditionelle og nye — opgaver så effektivt som muligt og med den hermed forbundne anseelse. EØSU håber især, at alle økonomiske og monetære myndigheder tager ved lære af den amerikanske subprime-krise og foretager en grundig gennemgang af de politikker, der indtil videre har dannet grundlag for aktiviteterne på de finansielle markeder.

en grundig gennemgang af de politikker, der indtil videre har dannet grundlag for aktiviteterne på de finansielle markeder

6.5.4   Begivenhederne i USA har forårsaget en systemisk krise i hele verden. Europa har indtil videre været hårdt ramt, og yderligere eftervirkninger kan ikke udelukkes. Det ville i høj grad være nyttigt for det makroøkonomiske perspektiv, hvis der tillige foretages en historisk analyse af krisen fra et mikroøkonomisk perspektiv. Et sådant tosidet perspektiv ville kunne afsløre de dybereliggende årsager, som har været længe under udvikling.

systemisk krise

historisk analyse af krisen fra et mikroøkonomisk perspektiv

6.5.5   I USA er der altid blevet ydet realkreditlån svarende til 100 % af værdien af den faste ejendom, en værdi, der med de forbundne udgifter stiger betydeligt. Indtil for ca. 20 år siden støttede de fleste lande i Europa sig derimod til forsigtighedsprincippet og i nogle tilfælde banklovgivning, hvorefter der kun blev ydet lån, der svarede til 70-80 % af den samlede værdi. Årsagen hertil var indlysende: Et eventuelt fald i priserne på fast ejendom ville reducere værdien af sikkerheden.

ydet realkreditlån svarende til 100 %

70-80 % af den samlede værdi

6.5.6   Ansporet af liberaliseringen af markederne og navnlig den konkurrence, der blev udløst af markedsintegrationen, gik man også i Europa bort fra »70 %-reglen«, uden at det i øvrigt indtil videre har resulteret i alvorlige problemer. Det er imidlertid et faktum, at »100 %-reglen« er usund af forsigtighedsmæssige og markedsetiske årsager. Systemet med »lette lån« får alle og enhver til at erhverve fast ejendom. Hvis der senere hen tegner sig konturerne af en krise, udebliver betalingerne fra »svage« låntagere, som igen fører til en situation med for stor gældsætning generelt. Finansieringsinstituttet kommer i besiddelse af en belånt ejendom, hvis værdi ofte ikke dækker det finansierede beløb og vælger derfor at sælge, men ved at sætte den pågældende ejendom til salg er finansieringsinstituttet med til at presse priserne på markedet yderligere ned.

100 %-reglen« er usund af forsigtighedsmæssige og markedsetiske årsager

for stor gældsætning generelt

6.5.7   Sammenhængen mellem den økonomiske krise og krisen på markedet for fast ejendom er tydelig, men når det bliver almindelig praksis at anvende værdipapirisering, »pakker« og subprime-lån, har det virkninger for hele det finansielle marked og forårsager en systemisk krise af et omfang, der ikke hidtil er set. Endvidere er der berettiget bekymring for, at dette ikke er enden på historien. Husholdningernes meget store gældsætning i form af forbrugerkredit og kreditkort skaber frygt for, at en anden boble af uforudsigelige dimensioner vil briste.

Sammenhængen mellem den økonomiske krise og krisen på markedet for fast ejendom er tydelig

har det virkninger for hele det finansielle marked og forårsager en systemisk krise

6.5.8   I Europa har de politiske beslutningstagere og de monetære myndigheder gjort en indsats for at afværge en forværring af situationen med tilførsel af likviditet og opkøb af finansielle institutioner. Der er tale om en nødsituation, der indebærer statsstøtte, og som derfor står i modsætning til doktrinen om liberalisme uden regler og med lidt kontrol.

tilførsel af likviditet

opkøb af finansielle institutioner

statsstøtte

6.5.9   Det er ikke kun den aktuelle situation, der skal løses, det haster også med at undersøge krisens egentlige årsager. Der må være klare regler for udstedelse af realkreditlån og kreditkort, mere effektive tilsynsordninger, der også omfatter den komplekse og ikke særligt gennemsigtige ikke-banksektor, og det skal igen undersøges, hvorvidt en række meget lidt gennemsigtige produkter, hvis art og pålidelighed selv ikke eksperterne formår at udtale sig om, skal være tilgængelige på værdipapirmarkedet. Der er ikke tale om, at vi skal gå bort fra markedsøkonomien, men snarere om, at der skal fastlægges nogle regler herfor.

undersøge krisens egentlige årsager

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2008) 238 endelig

1

(2)  European Economy 2/2008, EMU@10, Successes and Challenges after 10 Years of Economic and Monetary Union, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender.

2

EMU@10, Successes and Challenges after 10 Years of Economic and Monetary Union

(3)  Se Meddelelse fra Kommissionen — EU's økonomi: Oversigt 2006 — Styrkelse af euroområdet: de vigtigste økonomisk-politiske opgaver, KOM(2006) 714 endelig.

3

EU's økonomi: Oversigt 2006 — Styrkelse af euroområdet: de vigtigste økonomisk-politiske opgaver

(4)  Se EØSU's udtalelse om EU's økonomi: Oversigt 2006 — Styrkelse af euroområdet: de vigtigste økonomisk-politiske opgaver, EUT C 10 af 15.1.2008, s. 88.

4

EU's økonomi: Oversigt 2006 — Styrkelse af euroområdet: de vigtigste økonomisk-politiske opgaver

(5)  KOM(2008) 238 endelig, ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union, afsnittet om ØMU’ens resterende udfordringer forstærkes af de seneste globale tendenser, sidst i afsnit 5.

5

ØMU@10: resultater og udfordringer efter 10 år med Den Økonomiske og Monetære Union, afsnittet om ØMU’ens resterende udfordringer forstærkes af de seneste globale tendenser

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/123 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/123

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Grønbog om territorial samhørighed: Territorial forskelligartethed skal være en styrke

KOM(2008) 616 endelig

2009/C 228/24

Kommissionen besluttede den 6. oktober 2008 under henvisning til artikel 262 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Grønbog om territorial samhørighed: Territorial forskelligartethed skal være en styrke«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Jan OLSSON til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 88 stemmer for, ingen imod og 11 hverken for eller imod.

1.   Baggrund

Baggrund

1.1   EU fik allerede fra første færd til opgave at sikre en harmonisk udvikling af økonomierne ved at formindske de regionale uligheder (1).

1

1.2   Denne opgave, som var blevet forsømt i den europæiske opbygnings første årtier, fik en vigtig placering med Jacques Delors’ reform i 1988 efter vedtagelsen af enhedsakten, der udtrykkeligt skabte den økonomiske og sociale samhørighedspolitik.

1.3   I Amsterdamtraktaten, som blev undertegnet i 1997, beskrives den sociale og territoriale samhørighed sammen med tjenesteydelser af almen økonomisk interesse som værende et udtryk for europæiske værdier (2).

2

1.3.1   Det præciseres i Amsterdamtraktaten: »Fællesskabet stræber navnlig efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for udviklingsefterslæbet i de mindst begunstigede områder eller øer, herunder landdistrikter«.

1.4   Hvis ratifikationsprocessen for Lissabontraktaten fuldføres, vil EU få tildelt et nyt mål: at fremme den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed (3).

3

1.5   Blandt de berørte områder lægges der særlig vægt på »landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, bl.a. de nordligste meget tyndt befolkede områder samt ø-områder, grænseoverskridende områder og bjergområder. « (4)

4

1.6   Den territoriale dagsorden vedtoges i maj 2007 på det uformelle møde af ministre med ansvar for byudvikling og territorial samhørighed. I dette dokument forpligter de 27 medlemsstater sig til at samarbejde indbyrdes, med Kommissionen og med de øvrige europæiske institutioner med henblik på »at fremme en polycentrisk territorial udvikling i EU for at sikre den bedst mulige anvendelse af de ressourcer, som er tilgængelige i Europas regioner« (5). De fastlægger også et arbejdsprogram frem til 2011.

at fremme en polycentrisk territorial udvikling i EU for at sikre den bedst mulige anvendelse af de ressourcer, som er tilgængelige i Europas regioner

5

2.   Generelle bemærkninger

Generelle bemærkninger

2.1   Kommissionen offentliggjorde den 6. oktober 2008 en »Grønbog om territorial samhørighed: Territorial forskelligartethed skal være en styrke« (6). I dette korte dokument lægger Kommissionen ud med at beskrive den økonomiske og sociale samhørighed ud fra en territorial synsvinkel. Dernæst kortlægges den europæiske territoriale mangfoldigheds aktiver og udfordringer på baggrund af de tre vigtigste politikstrategier - koncentration, forbindelse og samarbejde - hvortil kommer særlige geografiske karakteristika, f.eks. bjerge, øer og en lav befolkningstæthed. Det fremhæves, at den bedste fremgangsmåde til opfyldelse af målsætningen om territorial samhørighed er at forbedre samordningen af sektorpolitikkerne og samtidig sikre større udbredelse af partnerskaber på flere niveauer.

6

2.1.1   Høringen afsluttes med en liste med 15 spørgsmål inddelt i seks emner. EØSU opretholder spørgsmålenes rækkefølge. Det konstaterer imidlertid, at spørgsmålene systematisk indledes med en vending, der i visse tilfælde kan diskuteres.

2.1.2   Grønbogen giver EØSU mulighed for at gøre nærmere rede for sine tanker omkring den territoriale samhørighed med udgangspunkt i den særlige rolle, det har fået tildelt via traktaterne, og i sine medlemmers sammensætning og ekspertise.

2.1.3   For at berige debatten vil EØSU således bestræbe sig på at supplere snarere end at støtte det arbejde, der er gennemført af de andre fællesskabsinstanser.

2.1.4   Det bør bemærkes, at den territoriale dimension af fællesskabsindsatsen og sektorpolitikkerne og den økonomiske og sociale samhørighedspolitiks territoriale tilgang er blevet behandlet i flere EØSU-udtalelser, der udgør en uvurderlig inspirationskilde.

2.1.5   EØSU mener derfor, at den territoriale samhørighed bør være en fælles målsætning, som samtlige geografiske niveauer bidrager til under hensyntagen til nærhedsprincippet, men som kun kan opnås effektivt, hvis samtlige niveauer anlægger en koordineret og supplerende strategi.

2.2   EØSU har en væsentlig rolle at spille med hensyn til at fremme en større samhørighed og inddrage det organiserede civilsamfund i det europæiske projekt og i det foreliggende tilfælde med hensyn til at lette gennemførelsen af politikker og foranstaltninger, som fremmer den territoriale samhørighed. EØSU understreger, at deltagelsesdemokratiet, som anses for at være et af de demokratiske principper, som EU hviler på (7), er en absolut nødvendig forudsætning for at virkeliggøre dette.

deltagelsesdemokratiet

7

2.2.1   Tendensen mod en uddybning af de økonomiske og sociale forskelle, der ofte optræder kumulativt i nogle af territorierne, er et ikke uvæsentligt politisk risikoelement. Den kan bidrage til at forstærke borgernes mistillid til deres politiske ledere i almindelighed og den europæiske integrationsproces i særdeleshed.

2.2.2   Omvendt kan den territoriale samhørighed gøre det muligt at bevare eller udvikle den sociale kapital. Stærke relationer mellem medlemmerne af en gruppe eller et lokalsamfund, som sikrer dynamik og innovation på det sociale, økonomiske, politiske og kulturelle plan, afhænger i høj grad af harmoniske livsbetingelser og muligheder for udveksling med de øvrige områder.

udvikle den sociale kapital

2.3   EØSU lægger særlig vægt på en tilgang, der har sit udspring i borgerne, deres behov og forventninger. Borgernes levevilkår, navnlig de dårligst stilledes, bør være et centralt led i drøftelserne og et grundlæggende mål for den territoriale samhørighed. De sociale fremskridt understøttet af den økonomiske udvikling er udgangspunktet for at mindske eksisterende skævheder, dels mellem borgerne, dels mellem geografiske områder.

dårligst stilledes

2.4   Da det enkelte menneske og medborgerskab bør være et centralt omdrejningspunkt for fællesskabspolitikkerne og -foranstaltningerne, understreger EØSU, at chartret om grundlæggende rettigheder bør anvendes som et uundværligt instrument for den territoriale samhørighed.

det enkelte menneske og medborgerskab

2.4.1   EØSU mener, at den territoriale samhørighed bør støtte sig på en ny kontrakt med borgerne og det organiserede civilsamfund, der muliggør et samspil mellem participatoriske bottom-up-procedurer, og som også indbefatter den civile dialog og EU’s initiativer.

en ny kontrakt med borgerne og det organiserede civilsamfund

2.4.2   Udvalget går derfor ind for at anvende princippet »Think small first« med henblik på at udvikle sektorpolitikker, der tager udgangspunkt i borgernes og de mest lokale socioøkonomiske aktørers behov.

2.5   EØSU er fortaler for en europæisk social model, som er baseret på fælles europæiske værdier og mål, der indebærer økonomisk udvikling og sociale fremskridt. Socialpolitikken og den økonomiske politik er indbyrdes afhængige. De styrker hinanden gensidigt og kommer i de fleste tilfælde konkret til udtryk ude i regionerne.

fælles europæiske værdier og mål

2.5.1   EØSU minder om, at begrebet territorial samhørighed har været indskrevet i EU-traktaten i mere end 10 år i tilknytning til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til snarest muligt at gøre retlig og økonomisk status over iværksættelsen af denne bestemmelse siden Amsterdamtraktatens ikrafttræden.

retlig og økonomisk status

2.5.2   EØSU gør opmærksom på, at begrebet territorium ikke kun er geografisk. Det indeholder også en identitetsmæssig dimension. Territorial samhørighed er således forbundet med følelsen af et tilhørsforhold, herunder alle sider af den individuelle og kollektive tilværelse.

2.5.3   For nogle fremkalder begrebet territorium en positiv følelse, og det er kilde til stolthed, når der er tale om en landsby, en by eller en region med en rig historie eller med en bemærkelsesværdig naturarv eller med ry for kulturel eller økonomisk dynamik. For andre fremkalder begrebet territorium en negativ følelse, som er forbundet med en lang række mangler og handicap, en hensygnende økonomi, afsavn og social vold, f.eks. når der er tale om ugunstigt stillede bykvarterer.

2.5.4   Indsatsen til fordel for territorial samhørighed bør således både være multidimensionel og multidirektionel, idet den dels tager sigte på at fremme og støtte de positive aspekter, dels at udbedre eller forebygge de negative aspekter.

multidimensionel og multidirektionel

2.6   EØSU mener, at målsætningen om territorial samhørighed bør udmøntes konkret og gøres operationel, idet der opstilles en klar køreplan. Tidligere har teknikken med en »køreplan« altid vist sig meget effektiv. Det gælder f.eks. 92-målsætningen for det indre marked, Den Økonomiske og Monetære Unions etaper eller tiltrædelsesforhandlingerne med de central- og østeuropæiske lande. EØSU anbefaler derfor, at der ved høringens afslutning udarbejdes en tidsplan og forslag vedrørende interventionsinstrumenter og -metoder.

operationel

køreplan

2.6.1   I den forbindelse minder EØSU om, at det nuværende europæiske budget ikke er nok til at sikre økonomisk, social og territorial samhørighed i Europa (8). I øvrigt beklager udvalget, at tunge og indviklede procedurer gør adgangen til finansiering vanskelig for de endelige modtagere - borgerne og virksomhederne.

8

2.6.2   EØSU hilser grønbogen velkommen som et yderligere skridt på vejen hen mod europæisk integration og glæder sig over, at der er indledt en debat herom. EØSU erkender, at denne nye målsætning risikerer at møde materielle hindringer og politiske forbehold, men beklager, at grønbogen indeholder alt for få oplysninger om allerede eksisterende koordinerings- og samarbejdstiltag, og at den ikke går vidt nok, hvad angår forslag til aktionslinjer.

3.   Besvarelse af spørgsmål

Besvarelse af spørgsmål

3.1   Hvad er den mest passende definition af territorial samhørighed?

Hvad er den mest passende definition af territorial samhørighed?

| 3.1.1 | EØSU beklager, at Kommissionen i grønbogen ikke har redegjort for det arbejde, som allerede er gjort på dette område, eftersom den allerede har foreslået definitioner i sine samhørighedsrapporter. |
| --- | --- |

3.1.1

EØSU beklager, at Kommissionen i grønbogen ikke har redegjort for det arbejde, som allerede er gjort på dette område, eftersom den allerede har foreslået definitioner i sine samhørighedsrapporter.

| 3.1.2 | EØSU deler følgende synspunkter, som Kommissionen fremfører i sin tredje samhørighedsrapport: »I politisk henseende er målet at nå frem til en mere afbalanceret udvikling ved at nedbringe de eksisterende forskelle, ved at undgå territorial uligevægt og ved at skabe større sammenhæng mellem de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning, og regionalpolitikken. Ønsket er også at forbedre integrationen og at tilskynde til samarbejde mellem regionerne«, ... »trods visse regioners vanskeligheder er lige adgang til grundlæggende faciliteter, tjenester og viden – og til hvad der kaldes tjenesteydelser af almen økonomisk interesse – for alle, uanset hvor de bor, en afgørende faktor for territorial samhørighed«. |
| --- | --- |

3.1.2

EØSU deler følgende synspunkter, som Kommissionen fremfører i sin tredje samhørighedsrapport: »I politisk henseende er målet at nå frem til en mere afbalanceret udvikling ved at nedbringe de eksisterende forskelle, ved at undgå territorial uligevægt og ved at skabe større sammenhæng mellem de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning, og regionalpolitikken. Ønsket er også at forbedre integrationen og at tilskynde til samarbejde mellem regionerne«, ... »trods visse regioners vanskeligheder er lige adgang til grundlæggende faciliteter, tjenester og viden – og til hvad der kaldes tjenesteydelser af almen økonomisk interesse – for alle, uanset hvor de bor, en afgørende faktor for territorial samhørighed«.

| 3.1.3 | EØSU er desuden af den opfattelse, jf. tidligere udtalelser, at den territoriale samhørighed bør gøre det muligt at anlægge en samlet vision for det europæiske territorium (9). EØSU mener, at en afbalanceret og bæredygtig udvikling af EU’s territorier (10) bør tjene til at bringe konkurrencedygtigheden, den økonomiske og sociale samhørighed og den økonomiske formåen baseret på kundskaber (11) i harmoni med målsætningerne om solidaritet og social retfærdighed (12). |
| --- | --- |

3.1.3

EØSU er desuden af den opfattelse, jf. tidligere udtalelser, at den territoriale samhørighed bør gøre det muligt at anlægge en samlet vision for det europæiske territorium (9). EØSU mener, at en afbalanceret og bæredygtig udvikling af EU’s territorier (10) bør tjene til at bringe konkurrencedygtigheden, den økonomiske og sociale samhørighed og den økonomiske formåen baseret på kundskaber (11) i harmoni med målsætningerne om solidaritet og social retfærdighed (12).

9

10

11

12

| 3.1.4 | EØSU mener, at den territoriale samhørighed først accepteres af borgerne, når den antager en konkret betydning for dem, og når de deltager i definitionen og gennemførelsen af den. EØSU går ind for en definition af territorial samhørighed, der understreger »fordelene«, således, som de opfattes af borgerne og de socioøkonomiske aktører i marken, idet den territoriale samhørighed bør sikre lige muligheder og lige levevilkår for alle europæere - overalt. |
| --- | --- |

3.1.4

EØSU mener, at den territoriale samhørighed først accepteres af borgerne, når den antager en konkret betydning for dem, og når de deltager i definitionen og gennemførelsen af den. EØSU går ind for en definition af territorial samhørighed, der understreger »fordelene«, således, som de opfattes af borgerne og de socioøkonomiske aktører i marken, idet den territoriale samhørighed bør sikre lige muligheder og lige levevilkår for alle europæere - overalt.

den territoriale samhørighed bør sikre lige muligheder og lige levevilkår for alle europæere - overalt

3.2   Hvilke yderligere elementer kan territorial samhørighed tilføre EU’s nuværende tilgang til økonomisk og social samhørighed?

Hvilke yderligere elementer kan territorial samhørighed tilføre EU’s nuværende tilgang til økonomisk og social samhørighed?

| 3.2.1 | EØSU mener, at den territoriale samhørighed understreger nødvendigheden af at sikre synergi mellem den økonomiske og den sociale samhørighed. I den aktuelle situation, hvor den ene krise afløses af den anden - det være sig finansielt, økonomisk, fødevaremæssigt, på ejendomsmarkedet, klimamæssigt, ... - viser den territoriale samhørighed, at den udviklingsmodel, vi har anvendt i de seneste 50 år, ikke er holdbar. |
| --- | --- |

3.2.1

EØSU mener, at den territoriale samhørighed understreger nødvendigheden af at sikre synergi mellem den økonomiske og den sociale samhørighed. I den aktuelle situation, hvor den ene krise afløses af den anden - det være sig finansielt, økonomisk, fødevaremæssigt, på ejendomsmarkedet, klimamæssigt, ... - viser den territoriale samhørighed, at den udviklingsmodel, vi har anvendt i de seneste 50 år, ikke er holdbar.

| 3.2.2 | EØSU mener, at den sociale, økonomiske og territoriale dimension bør styrkes samtidig, idet man fremmer en mere bæredygtig udviklingsmodel. |
| --- | --- |

3.2.2

EØSU mener, at den sociale, økonomiske og territoriale dimension bør styrkes samtidig, idet man fremmer en mere bæredygtig udviklingsmodel.

sociale, økonomiske og territoriale dimension bør styrkes samtidig

| 3.2.3 | EØSU minder om, at Kommissionen i den tredje samhørighedsrapport foreslog tre indgangsvinkler for en territorial samhørighedspolitik, uden at den ene blev tillagt større vægt end de to øvrige: Den første var korrigerende og sigtede mod at »reducere de eksisterende forskelle«. Den anden var forebyggende med en »forbedring af sammenhængen i de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning«. Den tredje var tilskyndende med en »styrkelse af den territoriale integration og ansporing til samarbejde«. |
| --- | --- |

3.2.3

EØSU minder om, at Kommissionen i den tredje samhørighedsrapport foreslog tre indgangsvinkler for en territorial samhørighedspolitik, uden at den ene blev tillagt større vægt end de to øvrige: Den første var korrigerende og sigtede mod at »reducere de eksisterende forskelle«. Den anden var forebyggende med en »forbedring af sammenhængen i de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning«. Den tredje var tilskyndende med en »styrkelse af den territoriale integration og ansporing til samarbejde«.

reducere de eksisterende forskelle

forbedring af sammenhængen i de sektorpolitikker, der har en territorial indvirkning

styrkelse af den territoriale integration og ansporing til samarbejde

| 3.2.4 | EØSU finder denne trestrengede strategi rimelig, men vil dog gerne understrege, at den territoriale samhørighed under ingen omstændigheder må begrænse sig til at tilføje et indsatsområde til den aktuelle økonomiske og sociale samhørighedspolitik. Alle politikker bør underlægges en territorial strategi, der fastlægges på europæisk, nationalt, regionalt, ja selv lokalt plan (13). |
| --- | --- |

3.2.4

EØSU finder denne trestrengede strategi rimelig, men vil dog gerne understrege, at den territoriale samhørighed under ingen omstændigheder må begrænse sig til at tilføje et indsatsområde til den aktuelle økonomiske og sociale samhørighedspolitik. Alle politikker bør underlægges en territorial strategi, der fastlægges på europæisk, nationalt, regionalt, ja selv lokalt plan (13).

13

| 3.2.5 | Hvad angår EU’s strukturpolitikker (som defineret i grønbogen), støtter EØSU en bedre integration af fondene, der går langt videre end den nødvendige koordinering. |
| --- | --- |

3.2.5

Hvad angår EU’s strukturpolitikker (som defineret i grønbogen), støtter EØSU en bedre integration af fondene, der går langt videre end den nødvendige koordinering.

3.3   Territoriale tiltags omfang

Territoriale tiltags omfang

| 3.3.1 | EØSU undrer sig over, at Kommissionen kun fremlægger forvaltning på flere niveauer som en eventualitet eller en mulighed, idet det mener, at en sådan forvaltning er en nødvendighed, der har bevist sin effektivitet, og som gradvis har udviklet sit til et forvaltningsprincip i EU. |
| --- | --- |

3.3.1

EØSU undrer sig over, at Kommissionen kun fremlægger forvaltning på flere niveauer som en eventualitet eller en mulighed, idet det mener, at en sådan forvaltning er en nødvendighed, der har bevist sin effektivitet, og som gradvis har udviklet sit til et forvaltningsprincip i EU.

| 3.3.2 | EØSU støtter forslaget om en integreret tilgang, men mener - som tidligere anført - at dette bør udmønte sig konkret i præcise foranstaltninger, såsom integreringen af de fonde, som er knyttet til EU’s strukturpolitikker. Den understreger med beklagelse, at den nuværende praksis er meget bagud i forhold til tidligere programmeringsperioder. Mere byrdefulde regnskabs-, finans- og revisionsregler har ført til øget administrativ kontrol og mere komplicerede procedurer for de endelige støttemodtagere. |
| --- | --- |

3.3.2

EØSU støtter forslaget om en integreret tilgang, men mener - som tidligere anført - at dette bør udmønte sig konkret i præcise foranstaltninger, såsom integreringen af de fonde, som er knyttet til EU’s strukturpolitikker. Den understreger med beklagelse, at den nuværende praksis er meget bagud i forhold til tidligere programmeringsperioder. Mere byrdefulde regnskabs-, finans- og revisionsregler har ført til øget administrativ kontrol og mere komplicerede procedurer for de endelige støttemodtagere.

3.4   Kan EU spille en rolle med hensyn til at fremme territorial samhørighed? Hvordan kan denne rolle fastlægges under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet?

Kan EU spille en rolle med hensyn til at fremme territorial samhørighed? Hvordan kan denne rolle fastlægges under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet?

| 3.4.1 | EØSU mener, at hovedopgaven ved en effektiv iværksættelse af den territoriale samhørighed først og fremmest består i inden en gradvis overgang til en integreret forvaltning af komplekse situationer at kortlægge egnede forvaltningssystemer, der tager højde for følgende elementer:






  — | de forskellige territoriale niveauer, der er omfattet af interventionerne og beslutningstagningen |
| --- | --- | --- |

3.4.1

EØSU mener, at hovedopgaven ved en effektiv iværksættelse af den territoriale samhørighed først og fremmest består i inden en gradvis overgang til en integreret forvaltning af komplekse situationer at kortlægge egnede forvaltningssystemer, der tager højde for følgende elementer:

—

de forskellige territoriale niveauer, der er omfattet af interventionerne og beslutningstagningen

| — | de forskellige beslutningscentre, som har egne særtræk og prioriterede mål. |
| --- | --- |

—

de forskellige beslutningscentre, som har egne særtræk og prioriterede mål.

| 3.4.2 | En bottom-up-tilgang baseret på engagerede borgere fremmer integreringen af fællesskabspolitikkerne og de nationale politikker, navnlig fordi det organiserede civilsamfund normalt har en holistisk tilgang til politikker og foranstaltninger til forskel fra de myndigheder, som er ansvarlige for sektorpolitikkerne på nationalt og europæisk plan. Denne tilgang er i fuld overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i alle dets former. |
| --- | --- |

3.4.2

En bottom-up-tilgang baseret på engagerede borgere fremmer integreringen af fællesskabspolitikkerne og de nationale politikker, navnlig fordi det organiserede civilsamfund normalt har en holistisk tilgang til politikker og foranstaltninger til forskel fra de myndigheder, som er ansvarlige for sektorpolitikkerne på nationalt og europæisk plan. Denne tilgang er i fuld overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i alle dets former.

| 3.4.3 | EØSU gentager sit krav om en præcis tidsplan for mål og foranstaltninger på kort, mellemlangt og langt sigt (14), der også tager højde for frister og foranstaltninger, som institutionerne og interesseparterne allerede har iværksat eller planlagt, navnlig på europæisk og nationalt plan. |
| --- | --- |

3.4.3

EØSU gentager sit krav om en præcis tidsplan for mål og foranstaltninger på kort, mellemlangt og langt sigt (14), der også tager højde for frister og foranstaltninger, som institutionerne og interesseparterne allerede har iværksat eller planlagt, navnlig på europæisk og nationalt plan.

14

3.5   I hvor stort omfang skal de politiske indgrebs geografiske dækning variere som funktion af de problemer, som skal løses?

I hvor stort omfang skal de politiske indgrebs geografiske dækning variere som funktion af de problemer, som skal løses?

| 3.5.1 | For EØSU er en yderst konkret og prioriteret omsætning af den territoriale samhørighed en garanti for adgang til socialydelser af almen interesse (SGEI) og tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (SSIG)
   (15) for alle europæiske borgere uanset bopæl eller arbejde. Der er netop tale om et område, som kræver en tæt koordinering af politikkerne og en ydedygtig forvaltning på flere niveauer. Den aktuelle situation er langt fra tilfredsstillende, navnlig for de svageste territorier og deres indbyggere eller økonomiske og sociale aktører. |
| --- | --- |

3.5.1

For EØSU er en yderst konkret og prioriteret omsætning af den territoriale samhørighed en garanti for adgang til socialydelser af almen interesse (SGEI) og tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (SSIG)
   (15) for alle europæiske borgere uanset bopæl eller arbejde. Der er netop tale om et område, som kræver en tæt koordinering af politikkerne og en ydedygtig forvaltning på flere niveauer. Den aktuelle situation er langt fra tilfredsstillende, navnlig for de svageste territorier og deres indbyggere eller økonomiske og sociale aktører.

garanti for adgang til socialydelser af almen interesse (SGEI) og tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (SSIG)

15

| 3.5.2 | EØSU gentager sit krav om, at der på fællesskabsplan udarbejdes »fælles regler for alle tjenesteydelser af almen interesse (økonomiske og ikke-økonomiske), herunder sociale tjenesteydelser, som bør samles i et i henhold til den fælles beslutningsprocedure vedtaget rammedirektiv, der kan skabe en grundlæggende EU-lovgivning, som er tilpasset disse ydelsers særlige kendetegn« (16). |
| --- | --- |

3.5.2

EØSU gentager sit krav om, at der på fællesskabsplan udarbejdes »fælles regler for alle tjenesteydelser af almen interesse (økonomiske og ikke-økonomiske), herunder sociale tjenesteydelser, som bør samles i et i henhold til den fælles beslutningsprocedure vedtaget rammedirektiv, der kan skabe en grundlæggende EU-lovgivning, som er tilpasset disse ydelsers særlige kendetegn« (16).

16

3.6   Er der behov for særlige foranstaltninger i områder med særlige geografiske forhold? I bekræftende fald, hvilke foranstaltninger?

Er der behov for særlige foranstaltninger i områder med særlige geografiske forhold? I bekræftende fald, hvilke foranstaltninger?

| 3.6.1 | Med henblik på indførelsen af »reelt lige muligheder mellem territorierne« slår EØSU til lyd for iværksættelsen af en særlig politik for regioner med varige handicap, herunder regioner i den yderste periferi, baseret på principperne om kontinuitet (langsigtede foranstaltninger), positiv særbehandling (hvad angår budgetmidler og visse undtagelser fra de fælles regler) og proportionalitet (foranstaltningens omfang og virkning må tilpasses det konkrete tilfælde) for at tage højde for de forskellige situationer (17). |
| --- | --- |

3.6.1

Med henblik på indførelsen af »reelt lige muligheder mellem territorierne« slår EØSU til lyd for iværksættelsen af en særlig politik for regioner med varige handicap, herunder regioner i den yderste periferi, baseret på principperne om kontinuitet (langsigtede foranstaltninger), positiv særbehandling (hvad angår budgetmidler og visse undtagelser fra de fælles regler) og proportionalitet (foranstaltningens omfang og virkning må tilpasses det konkrete tilfælde) for at tage højde for de forskellige situationer (17).

reelt lige muligheder mellem territorierne

17

| 3.6.2 | I disse regioner, som kræver en supplerende indsats til udformning og udvikling af finansielle projekter bør EU ikke træde i stedet for de lokale og regionale socioøkonomiske partnere, men i stedet kraftigt opfordre til samarbejde. |
| --- | --- |

3.6.2

I disse regioner, som kræver en supplerende indsats til udformning og udvikling af finansielle projekter bør EU ikke træde i stedet for de lokale og regionale socioøkonomiske partnere, men i stedet kraftigt opfordre til samarbejde.

3.7   Bedre samarbejde

Bedre samarbejde

| 3.7.1 | EØSU mener, at samarbejde er en af grundstenene i den europæiske sociale model og udgør et uundværligt integrationsværktøj. |
| --- | --- |

3.7.1

EØSU mener, at samarbejde er en af grundstenene i den europæiske sociale model og udgør et uundværligt integrationsværktøj.

| 3.7.2 | EØSU mener, at det territoriale samarbejde møder hindringer på grund af modvillighed mod at samarbejde og dele kompetence hos de offentlige myndigheder på de forskellige niveauer. EU bør fremme en samarbejdskultur i regionerne ved at lette og forenkle anvendelsen af eksisterende værktøjer som f.eks. partnerskabet. |
| --- | --- |

3.7.2

EØSU mener, at det territoriale samarbejde møder hindringer på grund af modvillighed mod at samarbejde og dele kompetence hos de offentlige myndigheder på de forskellige niveauer. EU bør fremme en samarbejdskultur i regionerne ved at lette og forenkle anvendelsen af eksisterende værktøjer som f.eks. partnerskabet.

| 3.7.3 | EØSU erkender, at de to første indsatsområder under målsætningen om territorialt samarbejde - grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde - har givet resultater. Det understreger imidlertid vigtigheden af det interregionale samarbejde - som Kommissionen har glemt at komme ind på i grønbogen. Dette samarbejde udgør et glimrende instrument for udveksling af god praksis mellem territorier, der ikke grænser op til hinanden, men som deler samme mål. |
| --- | --- |

3.7.3

EØSU erkender, at de to første indsatsområder under målsætningen om territorialt samarbejde - grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde - har givet resultater. Det understreger imidlertid vigtigheden af det interregionale samarbejde - som Kommissionen har glemt at komme ind på i grønbogen. Dette samarbejde udgør et glimrende instrument for udveksling af god praksis mellem territorier, der ikke grænser op til hinanden, men som deler samme mål.

3.8   Hvilken rolle bør Kommissionen spille med hensyn til at fremme og støtte territorialt samarbejde?

Hvilken rolle bør Kommissionen spille med hensyn til at fremme og støtte territorialt samarbejde?

| 3.8.1 | EØSU mener, at den territoriale samhørighed bør give de aktører og borgere, som bor i de dårligst udviklede regioner, mulighed for at føre deres egen udviklingsstrategi og ikke blot placere sig i en afhængighedssituation, hvor de afventer eventuel økonomisk støtte. For at anspore dem til at udnytte deres aktiver og udvikle deres projekter bør de gives adgang til særlige netværk for innovation og udveksling af god praksis med andre aktører i regioner, der står over for tilsvarende geografiske, klimatiske eller demografiske udfordringer. |
| --- | --- |

3.8.1

EØSU mener, at den territoriale samhørighed bør give de aktører og borgere, som bor i de dårligst udviklede regioner, mulighed for at føre deres egen udviklingsstrategi og ikke blot placere sig i en afhængighedssituation, hvor de afventer eventuel økonomisk støtte. For at anspore dem til at udnytte deres aktiver og udvikle deres projekter bør de gives adgang til særlige netværk for innovation og udveksling af god praksis med andre aktører i regioner, der står over for tilsvarende geografiske, klimatiske eller demografiske udfordringer.

| 3.8.2 | EØSU anmoder derfor Kommissionen om at lægge større vægt på territorial, social og politisk innovation i det interregionale samarbejdsinitiativ Interreg IV C, at styrke samarbejdet under Feaderprogrammets indsatsområde 4, der er helliget Leaderprogrammet, og at træffe foranstaltninger til at lette anvendelsen af de disponible midler. |
| --- | --- |

3.8.2

EØSU anmoder derfor Kommissionen om at lægge større vægt på territorial, social og politisk innovation i det interregionale samarbejdsinitiativ Interreg IV C, at styrke samarbejdet under Feaderprogrammets indsatsområde 4, der er helliget Leaderprogrammet, og at træffe foranstaltninger til at lette anvendelsen af de disponible midler.

3.9   Er der behov for nye former for territorialt samarbejde?

Er der behov for nye former for territorialt samarbejde?

| 3.9.1 | EØSU slår til lyd for (gen)indførelse af fællesskabsinitiativerne straks efter midtvejsevalueringen af strukturpolitikkerne. Afskaffelsen af programmer, der har vist sig effektive, f.eks. Urban, Equal, Interprise m.fl., har udgjort et tab for det territoriale temaorienterede samarbejde og for den sociale fornyelse, da denne rolle ikke er blevet videreført ved »mainstreamingen« af fondene eller andetsteds. |
| --- | --- |

3.9.1

EØSU slår til lyd for (gen)indførelse af fællesskabsinitiativerne straks efter midtvejsevalueringen af strukturpolitikkerne. Afskaffelsen af programmer, der har vist sig effektive, f.eks. Urban, Equal, Interprise m.fl., har udgjort et tab for det territoriale temaorienterede samarbejde og for den sociale fornyelse, da denne rolle ikke er blevet videreført ved »mainstreamingen« af fondene eller andetsteds.

| 3.9.2 | EØSU understreger, at de traditionelle former for territorialt samarbejde må tilpasses for visse regioner, der befinder sig i en særlig geografisk situation i kraft af deres nærhed til andre globalt vigtige regioner. Det gælder f.eks. regionerne i den yderste periferi i Det Caribiske Hav eller i Det Indiske Ocean og regionerne ved EU’s grænse mod øst. |
| --- | --- |

3.9.2

EØSU understreger, at de traditionelle former for territorialt samarbejde må tilpasses for visse regioner, der befinder sig i en særlig geografisk situation i kraft af deres nærhed til andre globalt vigtige regioner. Det gælder f.eks. regionerne i den yderste periferi i Det Caribiske Hav eller i Det Indiske Ocean og regionerne ved EU’s grænse mod øst.

3.10   Er der behov for at udvikle nye lovgivnings- og forvaltningsredskaber for at fremme samarbejde, herunder langs de ydre grænser?

Er der behov for at udvikle nye lovgivnings- og forvaltningsredskaber for at fremme samarbejde, herunder langs de ydre grænser?

| 3.10.1 | EØSU går helhjertet ind for oprettelsen af de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS). Det slår til lyd for, at de nationale retlige rammer tilpasses, således at sådanne grupper kan fungere i hele EU. Da grupperne er af ny dato, mener EØSU, at det er alt for tidligt at gøre status over dem og at påtænke yderligere nye instrumenter. Dette kunne ske som led i ovennævnte køreplan. |
| --- | --- |

3.10.1

EØSU går helhjertet ind for oprettelsen af de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS). Det slår til lyd for, at de nationale retlige rammer tilpasses, således at sådanne grupper kan fungere i hele EU. Da grupperne er af ny dato, mener EØSU, at det er alt for tidligt at gøre status over dem og at påtænke yderligere nye instrumenter. Dette kunne ske som led i ovennævnte køreplan.

3.11   Bedre koordinering

Bedre koordinering

| 3.11.1 | EØSU mener, at forbedringen af den territoriale samhørighed forudsætter en
  strategisk
  tilgang til udviklingen af territorierne via en større sammenhæng i interventionerne, for ingen politik kan alene afbøde alle de territoriale skævheder, der er skabt af sektorpolitikkerne og kræfternes frie spil under den nuværende udviklingsmodel. |
| --- | --- |

3.11.1

EØSU mener, at forbedringen af den territoriale samhørighed forudsætter en
  strategisk
  tilgang til udviklingen af territorierne via en større sammenhæng i interventionerne, for ingen politik kan alene afbøde alle de territoriale skævheder, der er skabt af sektorpolitikkerne og kræfternes frie spil under den nuværende udviklingsmodel.

strategisk

3.12   Hvordan kan koordineringen mellem territoriale politikker og sektorpolitikker forbedres?

Hvordan kan koordineringen mellem territoriale politikker og sektorpolitikker forbedres?

| 3.12.1 | EØSU understreger, at alle europæiske politikker bør fremme målsætningen om social samhørighed samt en mere afbalanceret økonomisk udvikling i territorierne (18). |
| --- | --- |

3.12.1

EØSU understreger, at alle europæiske politikker bør fremme målsætningen om social samhørighed samt en mere afbalanceret økonomisk udvikling i territorierne (18).

18

| 3.12.2 | Den territoriale samhørighed kræver, at der foretages en forudgående afvejning, hvad angår alle sektorpolitikker og de forskellige forvaltningsniveauer, fra det lokale til europæisk plan. |
| --- | --- |

3.12.2

Den territoriale samhørighed kræver, at der foretages en forudgående afvejning, hvad angår alle sektorpolitikker og de forskellige forvaltningsniveauer, fra det lokale til europæisk plan.

3.13   Inden for hvilke sektorpolitikker bør der tages mere hensyn til virkningerne for landområderne ved udformningen af indgreb? Hvilken form for redskaber kan udvikles til dette formål?

Inden for hvilke sektorpolitikker bør der tages mere hensyn til virkningerne for landområderne ved udformningen af indgreb? Hvilken form for redskaber kan udvikles til dette formål?

| 3.13.1 | EØSU mener i lighed Europa-Parlamentet, at en integreret tilgang til fællesskabspolitikkerne er nødvendig, og at den territoriale dimension især bør inkorporeres i transport-, miljø-, landbrugs-, energi-, konkurrence- og forskningspolitikken. |
| --- | --- |

3.13.1

EØSU mener i lighed Europa-Parlamentet, at en integreret tilgang til fællesskabspolitikkerne er nødvendig, og at den territoriale dimension især bør inkorporeres i transport-, miljø-, landbrugs-, energi-, konkurrence- og forskningspolitikken.

| 3.13.2 | EØSU anbefaler, at udfordringerne i den territoriale samhørighed indgår i drøftelserne om den fremtidige fælles landbrugspolitik, da denne politik i økonomisk, social, miljømæssig og landskabsmæssig henseende i høj grad præger de europæiske regioner. |
| --- | --- |

3.13.2

EØSU anbefaler, at udfordringerne i den territoriale samhørighed indgår i drøftelserne om den fremtidige fælles landbrugspolitik, da denne politik i økonomisk, social, miljømæssig og landskabsmæssig henseende i høj grad præger de europæiske regioner.

| 3.13.3 | EU’s lovgivning, politikker og programmer bør analyseres ud fra de følger, de har for den territoriale samhørighed. Kommissionen har et særligt ansvar i forbindelse med denne konsekvensanalyse, der nøje bør inddrage alle berørte aktører. Der bør fastlægges kvalitetskriterier for den nødvendige analyse og evaluering (19). |
| --- | --- |

3.13.3

EU’s lovgivning, politikker og programmer bør analyseres ud fra de følger, de har for den territoriale samhørighed. Kommissionen har et særligt ansvar i forbindelse med denne konsekvensanalyse, der nøje bør inddrage alle berørte aktører. Der bør fastlægges kvalitetskriterier for den nødvendige analyse og evaluering (19).

19

3.14   Hvordan kan de territoriale politikkers sammenhæng styrkes?

Hvordan kan de territoriale politikkers sammenhæng styrkes?

| 3.14.1 | EØSU anbefaler en styrkelse af denne sammenhæng og foreslår, at Ministerrådet anvender en åben koordinationsmetode
   (20) på den territoriale samhørighed med præcise retningslinjer efterfulgt af benchmarking, peerevalueringer, udveksling af god praksis, indikatorer samt inddragelse af alle berørte aktører. EØSU anbefaler, at forvaltning på flere niveauer og tværsektoriel koordinering anerkendes som retningslinjer for denne metode, når den iværksættes. |
| --- | --- |

3.14.1

EØSU anbefaler en styrkelse af denne sammenhæng og foreslår, at Ministerrådet anvender en åben koordinationsmetode
   (20) på den territoriale samhørighed med præcise retningslinjer efterfulgt af benchmarking, peerevalueringer, udveksling af god praksis, indikatorer samt inddragelse af alle berørte aktører. EØSU anbefaler, at forvaltning på flere niveauer og tværsektoriel koordinering anerkendes som retningslinjer for denne metode, når den iværksættes.

anvender en åben koordinationsmetode

20

| 3.14.2 | Indførelse af den åbne koordinationsmetode kunne også indgå i ovennævnte køreplan. |
| --- | --- |

3.14.2

Indførelse af den åbne koordinationsmetode kunne også indgå i ovennævnte køreplan.

3.15   Hvordan kan fællesskabspolitikker og nationale politikker kombineres bedre med henblik på at bidrage til den territoriale samhørighed?

Hvordan kan fællesskabspolitikker og nationale politikker kombineres bedre med henblik på at bidrage til den territoriale samhørighed?

| 3.15.1 | EØSU understreger de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort på de uformelle møder af ministre med ansvar for byudvikling og territorial samhørighed i Leipzig, på Azorerne og i Marseille. EØSU går ind for at iværksætte en frivillig koordinering af de nationale politikker og integrering af sektorpolitikkerne i overensstemmelse med forpligtelserne i den territoriale dagsorden og at anspore de regionale og lokale myndigheder til at udmønte denne strategi i praksis på deres respektive forvaltningsniveauer. Udvalget minder om, at kultur- og naturarven for det europæiske territorium udgør en betydelig udfordring, som kræver en samordnet tilgang, også selv om der ikke foreligger eksplicitte kompetencer. |
| --- | --- |

3.15.1

EØSU understreger de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort på de uformelle møder af ministre med ansvar for byudvikling og territorial samhørighed i Leipzig, på Azorerne og i Marseille. EØSU går ind for at iværksætte en frivillig koordinering af de nationale politikker og integrering af sektorpolitikkerne i overensstemmelse med forpligtelserne i den territoriale dagsorden og at anspore de regionale og lokale myndigheder til at udmønte denne strategi i praksis på deres respektive forvaltningsniveauer. Udvalget minder om, at kultur- og naturarven for det europæiske territorium udgør en betydelig udfordring, som kræver en samordnet tilgang, også selv om der ikke foreligger eksplicitte kompetencer.

3.16   Nye territoriale partnerskaber

Nye territoriale partnerskaber

| 3.16.1 | EØSU mener, at en bredere deltagelse af de implicerede aktører - ved udarbejdelsen og iværksættelsen af politikkerne - er en nødvendig betingelse for territorial samhørighed. |
| --- | --- |

3.16.1

EØSU mener, at en bredere deltagelse af de implicerede aktører - ved udarbejdelsen og iværksættelsen af politikkerne - er en nødvendig betingelse for territorial samhørighed.

bredere deltagelse af de implicerede aktører

| 3.16.2 | Den sociale dialog bør være en af grundpillerne i den territoriale styring. For at styrke arbejdsmarkedsparternes inddragelse anbefaler EØSU, at Kommissionen sætter fokus på og fremmer den sociale dialog på regionalt plan |
| --- | --- |

3.16.2

Den sociale dialog bør være en af grundpillerne i den territoriale styring. For at styrke arbejdsmarkedsparternes inddragelse anbefaler EØSU, at Kommissionen sætter fokus på og fremmer den sociale dialog på regionalt plan

sociale dialog

| 3.16.3 | EØSU konstaterer med tilfredshed, at de ansvarlige ministre i det første handlingsprogram (21) har understreget deres »overbevisning om, at forvaltning på flere niveauer udgør et grundlæggende redskab til sikring af et afbalanceret territorium i EU« og har udtalt, at de ønsker »at mødes med et panel af de berørte aktører og lokale og regionale myndigheder med henblik på at drøfte iværksættelsen af de prioriteter, som er udstukket i den territoriale dagsorden«. |
| --- | --- |

3.16.3

EØSU konstaterer med tilfredshed, at de ansvarlige ministre i det første handlingsprogram (21) har understreget deres »overbevisning om, at forvaltning på flere niveauer udgør et grundlæggende redskab til sikring af et afbalanceret territorium i EU« og har udtalt, at de ønsker »at mødes med et panel af de berørte aktører og lokale og regionale myndigheder med henblik på at drøfte iværksættelsen af de prioriteter, som er udstukket i den territoriale dagsorden«.

21

3.17   Kræver indsatsen for at opnå territorial samhørighed, at nye interessenter - som f.eks. repræsentanter for den sociale sektor, lokale berørte parter, frivillige organisationer og ngo’er – deltager i udformningen af politikker?

Kræver indsatsen for at opnå territorial samhørighed, at nye interessenter - som f.eks. repræsentanter for den sociale sektor, lokale berørte parter, frivillige organisationer og ngo’er – deltager i udformningen af politikker?

| 3.17.1 | De territoriale udviklingspagter frembyder en interessant tilgang, for så vidt som de forskellige situationer og konkrete udfordringer kræver mobilisering af instrumenter og andre kompetencer, navnlig hos alle interesseparter, herunder først og fremmest arbejdsmarkedets parter, socialøkonomien og de ngo’er, der arbejder inden for det sociale område, miljø, lokaludvikling, ligestilling mellem mænd og kvinder og livslang uddannelse. |
| --- | --- |

3.17.1

De territoriale udviklingspagter frembyder en interessant tilgang, for så vidt som de forskellige situationer og konkrete udfordringer kræver mobilisering af instrumenter og andre kompetencer, navnlig hos alle interesseparter, herunder først og fremmest arbejdsmarkedets parter, socialøkonomien og de ngo’er, der arbejder inden for det sociale område, miljø, lokaludvikling, ligestilling mellem mænd og kvinder og livslang uddannelse.

| 3.17.2 | I lyset af de omstruktureringer, som den finansielle og økonomiske krise har nødvendiggjort, er det endnu vigtigere, faktisk presserende nødvendigt, at indføre sådanne pagter i de pågældende områder. |
| --- | --- |

3.17.2

I lyset af de omstruktureringer, som den finansielle og økonomiske krise har nødvendiggjort, er det endnu vigtigere, faktisk presserende nødvendigt, at indføre sådanne pagter i de pågældende områder.

| 3.17.3 | EØSU støtter Regionsudvalgets idé om, at partnerskaberne mellem på den ene side de lokale og regionale myndigheder og på den anden de socialøkonomiske organisationer kan udgøre et vigtigt instrument for en effektiv socioøkonomisk udvikling af landsbyer, byer og regioner samt andre territoriale niveauer og for fremme af den territoriale samhørighed. Denne partnerskabstilgang bør udvides til alle nye berørte aktører i civilsamfundet. |
| --- | --- |

3.17.3

EØSU støtter Regionsudvalgets idé om, at partnerskaberne mellem på den ene side de lokale og regionale myndigheder og på den anden de socialøkonomiske organisationer kan udgøre et vigtigt instrument for en effektiv socioøkonomisk udvikling af landsbyer, byer og regioner samt andre territoriale niveauer og for fremme af den territoriale samhørighed. Denne partnerskabstilgang bør udvides til alle nye berørte aktører i civilsamfundet.

| 3.17.4 | EØSU gør opmærksom på betydningen af socialøkonomien, der omfatter 10 % af de europæiske virksomheder, og på dens rolle for samhørighed og bæredygtig udvikling, for så vidt som den sikrer beskæftigelsen i regionen, tilfører landdistrikterne dynamik, skaber social kapital og bidrager til den sektorspecifikke og territoriale omstrukturering (22). |
| --- | --- |

3.17.4

EØSU gør opmærksom på betydningen af socialøkonomien, der omfatter 10 % af de europæiske virksomheder, og på dens rolle for samhørighed og bæredygtig udvikling, for så vidt som den sikrer beskæftigelsen i regionen, tilfører landdistrikterne dynamik, skaber social kapital og bidrager til den sektorspecifikke og territoriale omstrukturering (22).

22

3.18   Hvordan kan den ønskede deltagelse opnås?

Hvordan kan den ønskede deltagelse opnås?

| 3.18.1 | EØSU mener, at velstrukturerede høringer kan afføde frugtbare partnerskaber med ikke-statslige aktører og arbejdsmarkedets parter i alle den territoriale samhørigheds faser (udvikling, opfølgning og evaluering) (23). |
| --- | --- |

3.18.1

EØSU mener, at velstrukturerede høringer kan afføde frugtbare partnerskaber med ikke-statslige aktører og arbejdsmarkedets parter i alle den territoriale samhørigheds faser (udvikling, opfølgning og evaluering) (23).

23

| 3.18.2 | God forvaltning på flere niveauer indebærer også partnerskaber med det organiserede civilsamfund på det regionale og lokale plan. Gennem deres virke kan disse organisationer bidrage til udviklingen af en participatorisk civilsamfundsmodel ved udformningen og iværksættelsen af de politikker, som styrker den territoriale samhørighed (24). |
| --- | --- |

3.18.2

God forvaltning på flere niveauer indebærer også partnerskaber med det organiserede civilsamfund på det regionale og lokale plan. Gennem deres virke kan disse organisationer bidrage til udviklingen af en participatorisk civilsamfundsmodel ved udformningen og iværksættelsen af de politikker, som styrker den territoriale samhørighed (24).

24

| 3.18.3 | Man bør følgelig gøre det muligt for det organiserede civilsamfund på det regionale og lokale plan at deltage på ansvarlig og gennemsigtig vis i udformningen og iværksættelsen af politikker og foranstaltninger til gennemførelse af den territoriale samhørighed (25). |
| --- | --- |

3.18.3

Man bør følgelig gøre det muligt for det organiserede civilsamfund på det regionale og lokale plan at deltage på ansvarlig og gennemsigtig vis i udformningen og iværksættelsen af politikker og foranstaltninger til gennemførelse af den territoriale samhørighed (25).

25

3.19   Forbedring af forståelsen af den territoriale samhørighed

Forbedring af forståelsen af den territoriale samhørighed

| 3.19.1 | Med henblik på at forbedre forståelsen af den territoriale samhørighed blandt borgerne understreger EØSU vigtigheden af at iværksætte en løbende debat på alle niveauer for at tackle fremtidige udfordringer og foretage strategiske valg i forbindelse med gennemførelsen af den territoriale samhørighed. Målet med denne debat bør være at bidrage til at skabe en ny konsensus omkring den territoriale samhørighed baseret på en fælles indsats fra alle berørte parters side, navnlig civilsamfundsorganisationerne. |
| --- | --- |

3.19.1

Med henblik på at forbedre forståelsen af den territoriale samhørighed blandt borgerne understreger EØSU vigtigheden af at iværksætte en løbende debat på alle niveauer for at tackle fremtidige udfordringer og foretage strategiske valg i forbindelse med gennemførelsen af den territoriale samhørighed. Målet med denne debat bør være at bidrage til at skabe en ny konsensus omkring den territoriale samhørighed baseret på en fælles indsats fra alle berørte parters side, navnlig civilsamfundsorganisationerne.

løbende debat

3.20   Hvilke kvantitative/kvalitative indikatorer bør udvikles på EU-plan med henblik på at overvåge den territoriale samhørigheds kendetegn og udvikling?

Hvilke kvantitative/kvalitative indikatorer bør udvikles på EU-plan med henblik på at overvåge den territoriale samhørigheds kendetegn og udvikling?

| 3.20.1 | EØSU mener, at der bør opstilles nye »velværeindikatorer«, der ikke længere er tæt forbundet med BNI/BNP, men som gør det muligt at påvise fremskridt med hensyn til livskvaliteten på de forskellige territoriale niveauer (26). |
| --- | --- |

3.20.1

EØSU mener, at der bør opstilles nye »velværeindikatorer«, der ikke længere er tæt forbundet med BNI/BNP, men som gør det muligt at påvise fremskridt med hensyn til livskvaliteten på de forskellige territoriale niveauer (26).

26

| 3.20.2 | EØSU mener, at det haster med at opstille en ny række evalueringskriterier for at tegne et nyt kort over europæisk samhørighed og bestemme, hvilke fællesskabsregioner der er støtteberettigede, da BNP pr. indbygger som eneste kriterium er kilde til forskelsbehandling ved iværksættelsen af strukturpolitikkerne. Kvalifikationsniveauerne for de menneskelige ressourcer, indtægtsmæssige forskelle, infrastrukturunderskud, herunder mulighederne for adgang til tjenesteydelser af almen interesse og omfanget af den sociale beskyttelse, afstanden til den europæiske økonomis vækstcentre, den demografiske struktur osv. er alt sammen vigtige faktorer, som der bør tages hensyn til (27). Eurostat, ESPON og tilsvarende nationale instanser bør arbejde på at udvikle mere komplette og præcise statistiske redskaber. Disse evalueringskriterier og statistiske værktøjer vil tjene som grundlag for indikatorerne i ovennævnte åbne koordinationsmetode. |
| --- | --- |

3.20.2

EØSU mener, at det haster med at opstille en ny række evalueringskriterier for at tegne et nyt kort over europæisk samhørighed og bestemme, hvilke fællesskabsregioner der er støtteberettigede, da BNP pr. indbygger som eneste kriterium er kilde til forskelsbehandling ved iværksættelsen af strukturpolitikkerne. Kvalifikationsniveauerne for de menneskelige ressourcer, indtægtsmæssige forskelle, infrastrukturunderskud, herunder mulighederne for adgang til tjenesteydelser af almen interesse og omfanget af den sociale beskyttelse, afstanden til den europæiske økonomis vækstcentre, den demografiske struktur osv. er alt sammen vigtige faktorer, som der bør tages hensyn til (27). Eurostat, ESPON og tilsvarende nationale instanser bør arbejde på at udvikle mere komplette og præcise statistiske redskaber. Disse evalueringskriterier og statistiske værktøjer vil tjene som grundlag for indikatorerne i ovennævnte åbne koordinationsmetode.

27

| 3.20.3 | Der bør også tages hensyn til metoder og formidles eksempler på god praksis, som er udviklet af regionerne selv (28). |
| --- | --- |

3.20.3

Der bør også tages hensyn til metoder og formidles eksempler på god praksis, som er udviklet af regionerne selv (28).

28

Bruxelles, den 25. marts 2009

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

Mario SEPI

---

(1)  Romtraktatens præambel.

1

(2)  Fremtidig artikel 14 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2

(3)  Fremtidig artikel 3, stk. 3, i EU-traktaten.

3

(4)  Fremtidig artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

4

(5)  Hen imod et mere konkurrencedygtigt og bæredygtigt Europa med forskelligartede regioner: En territorial dagsorden for EU. Uformelt møde af ministre med ansvar for byudvikling og territorial samhørighed, Leipzig, 25. maj 2007.

5

Hen imod et mere konkurrencedygtigt og bæredygtigt Europa med forskelligartede regioner: En territorial dagsorden for EU

(6)  KOM(2008) 616 endelig.

6

(7)  Fremtidig artikel 11 i EU-traktaten.

7

(8)  EØSU’s udtalelse om »Fjerde rapport om den økonomiske og sociale samhørighed«, EUT C 120 af 16.5.2008, s. 73, punkt 2.1.

8

Fjerde rapport om den økonomiske og sociale samhørighed

(9)  EØSU’s udtalelse om »EU’s territoriale dagsorden«, EUT C 168 af 20.7.2007, s. 16.

9

(10)  EØSU’s udtalelse om »Den fælles landbrugspolitiks anden søjle: perspektiverne for tilpasning af politikken for udvikling af landdistrikterne (Opfølgning af konferencen i Salzburg) «, EUT C 302 af 7.12.2004, s. 53, punkt 2.4.

10

(11)  EØSU’s udtalelse om »Industrielle ændringer og økonomisk, social og territorial samhørighed«, EUT C 302 af 7.12.2004, s. 41, punkt 1.3.

11

(12)  EØSU’s udtalelse om »Det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspektiv« (EFFU), EFT C 407 af 28.12.1998, punkt 2.5.

12

(13)  EØSU’s udtalelse om »EU’s territoriale dagsorden«, EUT C 168 af 20.7.2007, s. 16.

13

EU’s territoriale dagsorden

(14)  EØSU’s udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om en temastrategi for bymiljøet«, EUT C 318 af 23.12.2006, s. 86, punkt 2.3.7.

14

(15)  SGEI = Services of General Economic Interest, SSIG = Social Services of General Interest.

15

(16)  EØSU’s udtalelse om »Fjerde rapport om den økonomiske og sociale samhørighed«, EUT C 120 af 16.5.2008, s. 73, punkt 3.4.

16

(17)  EØSU’s udtalelse om »Bedre integration af regioner med vedvarende naturbetingede og strukturelle handicap«, EFT C 221 af 8.9.2005, s. 141.

17

(18)  EØSU’s udtalelse om »EU’s territoriale dagsorden«, EUT C 168 af 20.7.2007, s. 16, punkt 7.2.

18

(19)  EØSU’s udtalelse om »For et nyt europæisk socialt handlingsprogram«, EUT C 27 af 3.2.2009, s. 99.

19

(20)  EØSU’s udtalelse om »EU’s territoriale dagsorden«, EUT C 168 af 20.7.2007, s. 16.

20

EU’s territoriale dagsorden

(21)  »Det første handlingsprogram for gennemførelsen af Den Europæiske Unions territoriale dagsorden«, 23. november 2007.

21

(22)  Jf. Europa-Parlamentets betænkning om socialøkonomien (ordfører: Patrizia Toia, 2008/2250 (INI)) og rapport om »Den Kooperative Sektor i Den Europæiske Union« offentliggjort af EØSU i 2007.

22

(23)  EØSU’s udtalelse om »Et partnerskab til gennemførelse af strukturfondene«, EUT C 10 af 14.1.2004, s. 2. Udtalelse om »Forvaltning og partnerskab på nationalt, regionalt og projektplan inden for regionalpolitik«, EUT C ...., punkt 1.9 og 1.10. (ECO/228).

23

Et partnerskab til gennemførelse af strukturfondene

(24)  EØSU’s udtalelse om »Styreformer og partnerskab på nationalt og regionalt niveau og et grundlag for projekter inden for regionalpolitikken«, EUT C ..., punkt 1.2. (ECO/228).

24

(25)  Begrebet RST (socialt ansvarlige regioner) indført af REVES (netværket af byer og regioner for socialøkonomi) er et eksempel på en sådan aktiv deltagelse.

25

(26)  EØSU’s udtalelse om »For et nyt europæisk socialt handlingsprogram«, EUT C 27 af 3.2.2009, s. 99, pkt. 7.11.1.

26

(27)  EØSU’s udtalelse om »Strukturpolitikkernes virkninger og følger for samhørigheden i Den Europæiske Union«, EUT C 93 af 27.4.2007, s. 6, punkt 1.3.

27

(28)  F.eks. begrebet RST (socialt ansvarlige regioner) indført af REVES (netværket af byer og regioner for socialøkonomi).

28

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/130 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/130

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/79/EØF, direktiv 92/80/EØF og direktiv 95/59/EF for så vidt angår punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak

KOM(2008) 459 endelig — 2008/0150 (CNS)

2009/C 228/25

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 11. september 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 93 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 92/79/EØF, direktiv 92/80/EØF og direktiv 95/59/EF for så vidt angår punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak«

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Martin CHREN til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 32 stemmer for og 2 imod:

1.   Konklusioner

Konklusioner

| 1.1 | Skønt de første punktafgifter på tobak havde et rent skattepolitisk formål, ændres deres rolle i disse tider, og de bliver i stadig større grad et redskab for offentlige politikker på sundheds- og socialområdet. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er tilfreds med, at Kommissionen i sine punktafgiftspolitikker ikke kun har set på de rent skattemæssige virkninger af tobaksprodukter. Denne nye politiske tilgang fokuserer især på at realisere de sundhedspolitiske mål, som indgår i rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, der officielt blev vedtaget af EU i 2005 og derfor blev bindende for EU's fremtidige politikplanlægning. |
| --- | --- |

1.1

Skønt de første punktafgifter på tobak havde et rent skattepolitisk formål, ændres deres rolle i disse tider, og de bliver i stadig større grad et redskab for offentlige politikker på sundheds- og socialområdet. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er tilfreds med, at Kommissionen i sine punktafgiftspolitikker ikke kun har set på de rent skattemæssige virkninger af tobaksprodukter. Denne nye politiske tilgang fokuserer især på at realisere de sundhedspolitiske mål, som indgår i rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, der officielt blev vedtaget af EU i 2005 og derfor blev bindende for EU's fremtidige politikplanlægning.

| 1.2 | Det bør imidlertid noteres, at andre politiske målsætninger for en revidering af tobaksafgifter, herunder den primære målsætning om et velfungerende indre marked som nævnt i artikel 4 i direktivet om tobakspunktafgifter ikke bør glemmes eller forkastes. EØSU mener således, at den hårdeste opgave for de politiske beslutningstagere på dette område er at opnå den optimale balance mellem forskellige økonomiske, sociale, sikkerhedsmæssige, økonomiske og skattepolitiske hensyn. Der skal tages højde for forskellige aspekter og forskellige værdier. |
| --- | --- |

1.2

Det bør imidlertid noteres, at andre politiske målsætninger for en revidering af tobaksafgifter, herunder den primære målsætning om et velfungerende indre marked som nævnt i artikel 4 i direktivet om tobakspunktafgifter ikke bør glemmes eller forkastes. EØSU mener således, at den hårdeste opgave for de politiske beslutningstagere på dette område er at opnå den optimale balance mellem forskellige økonomiske, sociale, sikkerhedsmæssige, økonomiske og skattepolitiske hensyn. Der skal tages højde for forskellige aspekter og forskellige værdier.

| 1.3 | Kommissionens forslag om gradvist at bringe mindstesatserne for finskåren tobak på linje med satsen for cigaretter og stramme op på definitionen af cigaretter, cigarer og pibetobak for at undgå manipulering med tobaksproduktnavne, så den laveste punktafgift kan anvendes, er prisværdigt. |
| --- | --- |

1.3

Kommissionens forslag om gradvist at bringe mindstesatserne for finskåren tobak på linje med satsen for cigaretter og stramme op på definitionen af cigaretter, cigarer og pibetobak for at undgå manipulering med tobaksproduktnavne, så den laveste punktafgift kan anvendes, er prisværdigt.

| 1.4 | EØSU støtter Kommissionens tilgang, som giver medlemsstaterne større frihed til selv at træffe beslutninger i henhold til egne politiske mål, f.eks. fastlægge et bredere anvendelsesområde for den specifikke del af skattebyrden, der opkræves for cigaretter, eller indføre mere generøse regler for fastsættelse af en nedre afgiftsgrænse for cigaretter. |
| --- | --- |

1.4

EØSU støtter Kommissionens tilgang, som giver medlemsstaterne større frihed til selv at træffe beslutninger i henhold til egne politiske mål, f.eks. fastlægge et bredere anvendelsesområde for den specifikke del af skattebyrden, der opkræves for cigaretter, eller indføre mere generøse regler for fastsættelse af en nedre afgiftsgrænse for cigaretter.

| 1.5 | EØSU henstiller, at den foreslåede minimumspunktafgift på 90 euro sænkes eller at fireårsperioden udvides til 8 år (1. januar 2018). I betragtning af forskellige traditioner og sociale forskelle medlemsstaterne imellem bør det noteres, at i visse lande, især i dem, som kun for kort tid siden blev optaget i EU, kunne forhøjelsen af minimumspunktafgifterne fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 stk. cigaretter have en række negative konsekvenser. Visse af disse lande havde endnu ikke nået det niveau for minimumspunktafgifter, som kræves i de nuværende direktiver. Minimumspunktafgiften på 90 euro for alle detailsalgspriser udgør en stigning på 41 % over en periode på 4 år og er mindst 300 % højere end den forventede stigning på forbrugerpriser i EU. Der er en chance for, at et så vidtgående skridt i ubetydelig grad ville mindske forbruget, reducere en potentiel skatteindtægt, mindske forbrugernes købekraft, styrke smugleri og ulovlige aktiviteter samt øge inflationen. |
| --- | --- |

1.5

EØSU henstiller, at den foreslåede minimumspunktafgift på 90 euro sænkes eller at fireårsperioden udvides til 8 år (1. januar 2018). I betragtning af forskellige traditioner og sociale forskelle medlemsstaterne imellem bør det noteres, at i visse lande, især i dem, som kun for kort tid siden blev optaget i EU, kunne forhøjelsen af minimumspunktafgifterne fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 stk. cigaretter have en række negative konsekvenser. Visse af disse lande havde endnu ikke nået det niveau for minimumspunktafgifter, som kræves i de nuværende direktiver. Minimumspunktafgiften på 90 euro for alle detailsalgspriser udgør en stigning på 41 % over en periode på 4 år og er mindst 300 % højere end den forventede stigning på forbrugerpriser i EU. Der er en chance for, at et så vidtgående skridt i ubetydelig grad ville mindske forbruget, reducere en potentiel skatteindtægt, mindske forbrugernes købekraft, styrke smugleri og ulovlige aktiviteter samt øge inflationen.

| 1.6 | Det skal noteres, at få af de foreslåede tiltag vil føre til en tættere harmonisering af skatter i EU. Det er højst sandsynligt, at de absolutte og relative forskelle mellem medlemsstaternes skatter ikke vil forsvinde med de foreslåede tiltag. |
| --- | --- |

1.6

Det skal noteres, at få af de foreslåede tiltag vil føre til en tættere harmonisering af skatter i EU. Det er højst sandsynligt, at de absolutte og relative forskelle mellem medlemsstaternes skatter ikke vil forsvinde med de foreslåede tiltag.

| 1.7 | Den historiske baggrund for det proportionale krav er for eksempel harmoniseringen af punktafgifter i EU, skønt denne ikke har ført til nogen harmonisering tidligere og udmærket kan tænkes at få den modsatte effekt. Den foreslåede forhøjelse af minimumspunktgiften fra 57 % til 63 % vil øge forskellene mellem punktafgifterne i absolutte tal og kan have en alvorlig inflationsmæssig effekt, som fremgår af Kommissionens konsekvensanalyserapport. I betragtning af denne proportionale minimumsafgifts problematiske virkninger bør ikke kun den forslåede forhøjelse, men også baggrunden for hele dens eksistens analyseres seriøst igen og genovervejes. |
| --- | --- |

1.7

Den historiske baggrund for det proportionale krav er for eksempel harmoniseringen af punktafgifter i EU, skønt denne ikke har ført til nogen harmonisering tidligere og udmærket kan tænkes at få den modsatte effekt. Den foreslåede forhøjelse af minimumspunktgiften fra 57 % til 63 % vil øge forskellene mellem punktafgifterne i absolutte tal og kan have en alvorlig inflationsmæssig effekt, som fremgår af Kommissionens konsekvensanalyserapport. I betragtning af denne proportionale minimumsafgifts problematiske virkninger bør ikke kun den forslåede forhøjelse, men også baggrunden for hele dens eksistens analyseres seriøst igen og genovervejes.

| 1.8 | At den mest efterspurgte prisklasse erstattes med vejede gennemsnitlige priser som benchmark for proportional minimumsafgift fører næppe til større gennemsigtighed på markedet, dels bliver statens skatteindtægter hverken mere forudsigelige, dels bliver cigaretmarkedet ikke mere harmoniseret. Det rejser derfor spørgsmålet, om Kommissionens forslag ikke kan forenkles yderligere. |
| --- | --- |

1.8

At den mest efterspurgte prisklasse erstattes med vejede gennemsnitlige priser som benchmark for proportional minimumsafgift fører næppe til større gennemsigtighed på markedet, dels bliver statens skatteindtægter hverken mere forudsigelige, dels bliver cigaretmarkedet ikke mere harmoniseret. Det rejser derfor spørgsmålet, om Kommissionens forslag ikke kan forenkles yderligere.

| 1.9 | Spørgsmålet om, hvilken type beskatning af tobaksprodukter der er bedst, forbliver ubesvaret. Betoningen af proportional beskatning kan have en positiv virkning på bekæmpelsen af det sorte marked, men denne effekt afhænger af forskellige faktorer og er derfor ikke utvetydig. Præferencen for en rent specifik beskatning kan gøre det lettere at opnå højere skatteindtægter og føre til en højere minimumsbeskatningsgrænse, der kan bidrage til en opfyldelse af de sundhedspolitiske mål og en tilnærmelse af afgifterne i det indre marked. |
| --- | --- |

1.9

Spørgsmålet om, hvilken type beskatning af tobaksprodukter der er bedst, forbliver ubesvaret. Betoningen af proportional beskatning kan have en positiv virkning på bekæmpelsen af det sorte marked, men denne effekt afhænger af forskellige faktorer og er derfor ikke utvetydig. Præferencen for en rent specifik beskatning kan gøre det lettere at opnå højere skatteindtægter og føre til en højere minimumsbeskatningsgrænse, der kan bidrage til en opfyldelse af de sundhedspolitiske mål og en tilnærmelse af afgifterne i det indre marked.

| 1.10 | Kravet om en obligatorisk minimumspunktafgiftsincidens (på henholdsvis 38 % og 42 %) for al finskåren tobak i stedet for den nuværende minimumsbeskatning, der enten er fastsat som en procentdel af detailsalgsprisen eller som en fastsat rate pr. kilo, vil føre til en obligatorisk værdipunktafgiftsstruktur og føre til en afskaffelse af den nuværende strukturfrihed for finskåren tobak, og kan derfor ikke anbefales. |
| --- | --- |

1.10

Kravet om en obligatorisk minimumspunktafgiftsincidens (på henholdsvis 38 % og 42 %) for al finskåren tobak i stedet for den nuværende minimumsbeskatning, der enten er fastsat som en procentdel af detailsalgsprisen eller som en fastsat rate pr. kilo, vil føre til en obligatorisk værdipunktafgiftsstruktur og føre til en afskaffelse af den nuværende strukturfrihed for finskåren tobak, og kan derfor ikke anbefales.

| 1.11 | Sammenkædningen af afgifter og sundhedspolitik er i stort omfang betinget af sammenkædningen af indtægter fra tobakspunktafgifter og aktiviteter med henblik på bekæmpelse af de negative konsekvenser af tobaksrygning. Når man ser på den samlede finansiering af sådanne aktiviteter i dag, står det imidlertid klart, at de fleste indtægter fra tobakspunktafgiften anvendes til aktiviteter og politikker uden nogen forbindelse til sådanne sundhedspolitiske mål. Det er derfor helt tydeligt, at skattemæssige mål fortsæt er hovedformålet med punktafgifterne på tobaksprodukter. |
| --- | --- |

1.11

Sammenkædningen af afgifter og sundhedspolitik er i stort omfang betinget af sammenkædningen af indtægter fra tobakspunktafgifter og aktiviteter med henblik på bekæmpelse af de negative konsekvenser af tobaksrygning. Når man ser på den samlede finansiering af sådanne aktiviteter i dag, står det imidlertid klart, at de fleste indtægter fra tobakspunktafgiften anvendes til aktiviteter og politikker uden nogen forbindelse til sådanne sundhedspolitiske mål. Det er derfor helt tydeligt, at skattemæssige mål fortsæt er hovedformålet med punktafgifterne på tobaksprodukter.

2.   Indledning

Indledning

| 2.1 | I henhold til tobakspunktafgiftsdirektiverne er Europa-Kommissionen pålagt hvert fjerde år at gennemgå det indre markeds tilfredsstillende funktion, punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere målsætninger. EU-reglerne om tobak skal sikre det indre markeds tilfredsstillende funktion, samtidig med at de skal være i overensstemmelse med EU's målsætning om at bekæmpe tobaksrygning. |
| --- | --- |

2.1

I henhold til tobakspunktafgiftsdirektiverne er Europa-Kommissionen pålagt hvert fjerde år at gennemgå det indre markeds tilfredsstillende funktion, punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere målsætninger. EU-reglerne om tobak skal sikre det indre markeds tilfredsstillende funktion, samtidig med at de skal være i overensstemmelse med EU's målsætning om at bekæmpe tobaksrygning.

| 2.2 | Nærværende gennemgang er den fjerde i rækken og indeholder flere væsentlige ændringer af den gældende fællesskabslovgivning med henblik på at modernisere de nuværende regler og sikre lige konkurrencevilkår for virksomhederne. Reformen omfatter flere forslag: |
| --- | --- |

2.2

Nærværende gennemgang er den fjerde i rækken og indeholder flere væsentlige ændringer af den gældende fællesskabslovgivning med henblik på at modernisere de nuværende regler og sikre lige konkurrencevilkår for virksomhederne. Reformen omfatter flere forslag:

| 2.3 | Selv om punktafgifter primært er et instrument til at skabe indtægter på nationalt niveau, skal der ved fastlæggelsen af politikker på dette område tages hensyn til traktatens bredere målsætninger (1). Desuden er beskyttelsen af folkesundheden en væsentlig faktor i denne gennemgang i betragtning af, at Det Europæiske Fællesskab den 30. juni 2005 blev part i Verdenssundhedsorganisationen, WHO's rammekonvention om tobakskontrol, og at flere medlemsstater kræver en bedre sundhedsbeskyttelse og dermed højere europæiske minimumspunktafgifter for tobak. |
| --- | --- |

2.3

Selv om punktafgifter primært er et instrument til at skabe indtægter på nationalt niveau, skal der ved fastlæggelsen af politikker på dette område tages hensyn til traktatens bredere målsætninger (1). Desuden er beskyttelsen af folkesundheden en væsentlig faktor i denne gennemgang i betragtning af, at Det Europæiske Fællesskab den 30. juni 2005 blev part i Verdenssundhedsorganisationen, WHO's rammekonvention om tobakskontrol, og at flere medlemsstater kræver en bedre sundhedsbeskyttelse og dermed højere europæiske minimumspunktafgifter for tobak.

1

| 2.4 | Kommissionen foreslår, at der fastsættes en specifik minimumsafgift og en nedre afgiftsgrænse for alle cigaretter, der sælges i EU, hvilket vil gøre det muligt at tage sundhedsmæssige hensyn inden for alle cigaretkategorier. Minimumsreglerne skærpes med henblik på at bidrage til en nedbringelse af tobaksforbruget over de kommende fem år, navnlig ved at forhindre, at medlemsstaternes politikker for tobakskontrol undergraves af betydeligt lavere afgiftsniveauer i andre medlemsstater. Desuden sikrer forslaget medlemsstaterne større fleksibilitet til at anvende specifikke afgifter og lægge minimumspunktafgifter på cigaretter med henblik på at realisere sundhedspolitiske mål. Endelig bringes minimumsafgiftssatserne og afgiftsstrukturen for finskåren tobak til rulning af cigaretter på linje med afgiftssatserne og –strukturen for cigaretter for at modvirke substitution mellem cigaretter og finskåren tobak. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen foreslår, at der fastsættes en specifik minimumsafgift og en nedre afgiftsgrænse for alle cigaretter, der sælges i EU, hvilket vil gøre det muligt at tage sundhedsmæssige hensyn inden for alle cigaretkategorier. Minimumsreglerne skærpes med henblik på at bidrage til en nedbringelse af tobaksforbruget over de kommende fem år, navnlig ved at forhindre, at medlemsstaternes politikker for tobakskontrol undergraves af betydeligt lavere afgiftsniveauer i andre medlemsstater. Desuden sikrer forslaget medlemsstaterne større fleksibilitet til at anvende specifikke afgifter og lægge minimumspunktafgifter på cigaretter med henblik på at realisere sundhedspolitiske mål. Endelig bringes minimumsafgiftssatserne og afgiftsstrukturen for finskåren tobak til rulning af cigaretter på linje med afgiftssatserne og –strukturen for cigaretter for at modvirke substitution mellem cigaretter og finskåren tobak.

3.   Resumé af Kommissionens forslag

Resumé af Kommissionens forslag

| 3.1 | Den mest efterspurgte prisklasse skal erstattes med gennemsnitlig detailsalgspris som benchmark for den proportionale minimumsafgift. Kommissionen anfører, at anvendelse af den mest efterspurgte prisklasse som udgangspunkt for minimumssatser ikke er i tråd med målene for det indre marked, eftersom det medfører en opdeling af medlemsstaternes tobaksmarkeder. |
| --- | --- |

3.1

Den mest efterspurgte prisklasse skal erstattes med gennemsnitlig detailsalgspris som benchmark for den proportionale minimumsafgift. Kommissionen anfører, at anvendelse af den mest efterspurgte prisklasse som udgangspunkt for minimumssatser ikke er i tråd med målene for det indre marked, eftersom det medfører en opdeling af medlemsstaternes tobaksmarkeder.

| 3.2 | Minimumspunktafgiften for cigaretter skal hæves i overensstemmelse med prisharmoniseringen på det indre marked og af sundhedshensyn. Det foreslås at hæve minimumspunktafgiften den 1. januar 2014 fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 stk. cigaretter og den proportionale minimumsafgift fra 57 % til 63 % af den gennemsnitlige detailsalgspris. Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 122 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog undtaget fra 63 %-reglen. Lande med overgangsperioder til at nå det nuværende minimumsniveau for beskatning af cigaretter kan også bruge en overgangsperiode på 1 eller 2 år til også at opfylde disse nye højere krav. |
| --- | --- |

3.2

Minimumspunktafgiften for cigaretter skal hæves i overensstemmelse med prisharmoniseringen på det indre marked og af sundhedshensyn. Det foreslås at hæve minimumspunktafgiften den 1. januar 2014 fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 stk. cigaretter og den proportionale minimumsafgift fra 57 % til 63 % af den gennemsnitlige detailsalgspris. Medlemsstater, som opkræver en punktafgift på mindst 122 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter på grundlag af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris, er dog undtaget fra 63 %-reglen. Lande med overgangsperioder til at nå det nuværende minimumsniveau for beskatning af cigaretter kan også bruge en overgangsperiode på 1 eller 2 år til også at opfylde disse nye højere krav.

| 3.3 | Anvendelse af minimumspunktafgiftskravet, der er opstillet i EU-direktivet, vil ikke kun gælde for cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse (som fastlagt i dag), men for alle cigaretter solgt i landet. Ifølge Kommissionen vil det også fastsætte en nedre afgiftsgrænse for cigaretter, der sælges i EU, hvilket vil gøre det muligt at tage de fornødne hensyn til det indre marked og sundhedspolitikken inden for alle cigaretkategorier. |
| --- | --- |

3.3

Anvendelse af minimumspunktafgiftskravet, der er opstillet i EU-direktivet, vil ikke kun gælde for cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse (som fastlagt i dag), men for alle cigaretter solgt i landet. Ifølge Kommissionen vil det også fastsætte en nedre afgiftsgrænse for cigaretter, der sælges i EU, hvilket vil gøre det muligt at tage de fornødne hensyn til det indre marked og sundhedspolitikken inden for alle cigaretkategorier.

| 3.4 | Medlemsstaterne skal have lov til at udvide spændet for specifikke punktafgifters andel af den samlede skattebyrde fra 5 % – 55 % til 10 % – 75 %, så punktafgiftsstrukturen bliver mere fleksibel. |
| --- | --- |

3.4

Medlemsstaterne skal have lov til at udvide spændet for specifikke punktafgifters andel af den samlede skattebyrde fra 5 % – 55 % til 10 % – 75 %, så punktafgiftsstrukturen bliver mere fleksibel.

| 3.5 | Minimumsafgiftssatserne for finskåren tobak til rulning af cigaretter skal gradvist bringes på linje med afgiftssatsen for cigaretter Det valgte beskatningsforhold mellem finskåren tobak og cigaretter er på 2:3. Minimumspunktafgiften for finskåren tobak bør således være 43 euro pr. kilo, og den proportionale minimumsafgift bør udgøre 38 % af den vejede gennemsnitspris. Anvendelsen af førnævnte 2:3-forhold på de foreslåede forhøjelser for cigaretter fra 1. januar 2014 vil medføre en forhøjelse af minimumsafgiftssatserne for finskåren tobak til 60 EUR og 42 %. Med dette forslag vil den nuværende valgfri anvendelse af enten en proportional sats eller en specifik minimumsskat for finskåren tobak også blive afskaffet, hvilket vil føre til en obligatorisk værdipunktafgiftsstruktur for denne type tobaksprodukt. |
| --- | --- |

3.5

Minimumsafgiftssatserne for finskåren tobak til rulning af cigaretter skal gradvist bringes på linje med afgiftssatsen for cigaretter Det valgte beskatningsforhold mellem finskåren tobak og cigaretter er på 2:3. Minimumspunktafgiften for finskåren tobak bør således være 43 euro pr. kilo, og den proportionale minimumsafgift bør udgøre 38 % af den vejede gennemsnitspris. Anvendelsen af førnævnte 2:3-forhold på de foreslåede forhøjelser for cigaretter fra 1. januar 2014 vil medføre en forhøjelse af minimumsafgiftssatserne for finskåren tobak til 60 EUR og 42 %. Med dette forslag vil den nuværende valgfri anvendelse af enten en proportional sats eller en specifik minimumsskat for finskåren tobak også blive afskaffet, hvilket vil føre til en obligatorisk værdipunktafgiftsstruktur for denne type tobaksprodukt.

| 3.6 | Der skal foretages en inflationskorrektion af minimumsafgifterne for cigarer, cigarillos og røgtobak. Det er nødvendigt af hensyn til inflationen i perioden 2003 til 2007, som ifølge oplysninger fra Eurostat om den årlige ændring i det harmoniserede forbrugerprisindeks har ligget på 8 %. Det foreslås at øge minimumsafgiften til 12 euro for cigarer og cigarillos og 22 euro for anden røgtobak. |
| --- | --- |

3.6

Der skal foretages en inflationskorrektion af minimumsafgifterne for cigarer, cigarillos og røgtobak. Det er nødvendigt af hensyn til inflationen i perioden 2003 til 2007, som ifølge oplysninger fra Eurostat om den årlige ændring i det harmoniserede forbrugerprisindeks har ligget på 8 %. Det foreslås at øge minimumsafgiften til 12 euro for cigarer og cigarillos og 22 euro for anden røgtobak.

| 3.7 | Definitionen af cigaretter, cigarer og pibetobak skal ændres og strammes op, så man undgår manipulering med tobaksproduktnavne med henblik på at anvende den laveste punktafgift. |
| --- | --- |

3.7

Definitionen af cigaretter, cigarer og pibetobak skal ændres og strammes op, så man undgår manipulering med tobaksproduktnavne med henblik på at anvende den laveste punktafgift.

| 3.8 | Kommissionen hævder, at der i forhold til det indre marked og ud fra et budget- og sundhedsmæssigt synspunkt er klare fordele ved specifikke afgifter og minimumsafgifter. Af den grund foreslår Kommissionen, at de medlemsstater, som lægger større vægt på specifikke punktafgifter eller på minimumsafgifter, skal sikres større fleksibilitet. |
| --- | --- |

3.8

Kommissionen hævder, at der i forhold til det indre marked og ud fra et budget- og sundhedsmæssigt synspunkt er klare fordele ved specifikke afgifter og minimumsafgifter. Af den grund foreslår Kommissionen, at de medlemsstater, som lægger større vægt på specifikke punktafgifter eller på minimumsafgifter, skal sikres større fleksibilitet.

| 3.9 | Kommissionen undersøger regelmæssigt medlemsstaternes punktafgiftsstruktur og –satser og bruger oplysninger om mængden af og priserne på de tobaksvarer, der overgår til forbrug i medlemsstaterne. Med henblik på at sikre en effektiv og hensigtsmæssig indsamling af disse oplysninger fra alle medlemsstaterne foreslås det at indføre nye regler for fremsendelse af oplysninger samt en ny definition af de nødvendige statistiske data. |
| --- | --- |

3.9

Kommissionen undersøger regelmæssigt medlemsstaternes punktafgiftsstruktur og –satser og bruger oplysninger om mængden af og priserne på de tobaksvarer, der overgår til forbrug i medlemsstaterne. Med henblik på at sikre en effektiv og hensigtsmæssig indsamling af disse oplysninger fra alle medlemsstaterne foreslås det at indføre nye regler for fremsendelse af oplysninger samt en ny definition af de nødvendige statistiske data.

4.   Forskellige holdninger til punktafgiftssatser

Forskellige holdninger til punktafgiftssatser

4.1   I de 150 år siden den første cigaret blev introduceret på markedet i London i 1861, har tobak og tobaksprodukter været genstand for omfattende lovbestemmelser og beskatning. Indførelsen af punktafgifter var en milepæl på dette område. Skønt hovedformålet med de første punktafgifter på tobak havde en rent skattemæssig karakter, ændres deres funktion i disse tider, og de bliver i stadig større grad et redskab for offentlige politikker på sundheds- og socialområdet.

4.2   Denne situation åbner op for en mængde etiske, økonomiske og andre spørgsmål. Et af de mest hyppige er spørgsmålet om den mest passende form for beskatning, især i forbindelse med EU's indre marked. Det rejser spørgsmålene om, hvordan indtægterne fra tobaksbeskatning skal bruges, og hvorvidt sundhedsmæssige og sociale mål bedst kan realiseres gennem skattepolitiske tiltag.

4.3   Europa har i over 30 år forsøgt at harmonisere punktafgifterne for tobak. Målet med denne proces var at harmonisere skattestrukturen samt skattesatserne. EØSU går klart ind for harmonisering på dette område, men finder det beklageligt, at en reel konvergens aldrig har fundet sted. Nationale traditioner og langvarige historiske forskelle mellem de nationale skattesystemer er de vigtigste årsager til de vedvarende forskelle mellem bestemte medlemsstater.

4.4   Tre typer punktafgiftsstrukturer kan i dag anvendes for tobak og tobaksprodukter – en specifik afgift, en værdiafgift eller en blandet afgift. Medlemsstaterne er i dag forpligtet til at bruge den blandede struktur for cigaretter og kan selv vælge, hvilke af disse tre typer tobakspunktafgifter de skal anvende på andre tobaksprodukter.

4.4.1   Værdiafgiftssatsen er fastsat som en procentdel af detailsalgsprisen for det bestemte tobaksprodukt. Af skattemæssige grunde, i en situation med høj inflation, er værdiafgiftssatsen den mest effektive for staten, da skatteindtægterne automatisk stiger med hver forhøjelse af tobaksproduktets pris. Værdiafgiftssatsen kan imidlertid også afskrække producenterne fra at forbedre produkternes kvalitet, hvis det indebærer højere priser og dermed også højere skatter.

4.4.2   Den specifikke afgiftssats er fastsat som et fast beløb pr. kilo eller pr. stk. (hvad angår cigarer og cigarillos). Den specifikke afgiftssats er det mest effektive redskab til at mindske forbruget af tobaksprodukter. Der er imidlertid også ulemper herved. Tobaksproducenterne har ingen indflydelse på punktafgiften baseret på den specifikke sats, ligesom tobaksprodukternes kvalitet eller pris ikke påvirker statens skatteindtægter.

4.4.3   Den blandede struktur er en kombination af den specifikke afgift og værdiafgiften. Medlemsstaterne er forpligtet til at bruge en sådan afgiftssats i forbindelse med cigaretter. En minimumspunktafgift kan imidlertid også fastsættes – dens betydning vokser så med stigningen i værdiafgiftens andel af den samlede kombinerede skattesats.

4.4.4   Foruden punktafgifterne bliver tobaksprodukter i EU også beskattet med moms. Ifølge lovgivningen skal den grundlæggende momssats anvendes for alle tobaksprodukter i alle medlemsstater.

4.5   Alle beslægtede faktorer bør tages med i overvejelserne, når der skal træffes en beslutning om punktafgiftsstrukturen. Når der skal vælges mellem præferencen for den ene eller anden type beskatning, bør der tages hensyn til forbrugernes, regeringers og producenters holdninger. Der findes ikke nogen optimal skattestruktur for alle, da den optimale kombination af den specifikke afgift og værdiafgiftssats afhænger af de politiske mål for hvert enkelt land eller regering.

Table 1:   Comparison of Specific and Ad Valorem Taxes on Tobacco Market Participants

| Participant/Concern | Impact | Specific Tax | Ad Valorem Tax |
| --- | --- | --- | --- |
| Consumer: Quality and Variety | Provide an incentive for higher quality and greater variety of products | Yes (upgrading effect). | No. |
| Effect of tax increase on price. | Higher prices (overshifting). | Lower prices (undershifting). |
| Government: Revenue and Administration | Maintain revenue value under high inflation. | No (should be adjusted by CPI). | Yes. |
| Minimise evasion/avoidance and realise expected revenues. | Manufacturer can manipulate cigarette length or pack size to reduce tax payment. | May need to set minimum price to counter abusive transfer pricing. |
| Administration and Enforcement. | Easy. | Must define the base for ad valorem in a way that minimises the industry’s ability to avoid taxes. |
| Domestic Producer: Profits and Marketshare | Protect domestic brands against international brands. | No. | Yes (the higher the price, the higher the absolute amount of tax paid per unit since tax is a percentage of price). |
| Source: The World Bank, www.worldbank.org/tobacco/pdf/Taxes.pdf. |

Participant/Concern

Impact

Specific Tax

Ad Valorem Tax

Consumer: Quality and Variety

Consumer: Quality and Variety

Provide an incentive for higher quality and greater variety of products

Yes (upgrading effect).

No.

Effect of tax increase on price.

Higher prices (overshifting).

Lower prices (undershifting).

Government: Revenue and Administration

Government: Revenue and Administration

Maintain revenue value under high inflation.

No (should be adjusted by CPI).

Yes.

Minimise evasion/avoidance and realise expected revenues.

Manufacturer can manipulate cigarette length or pack size to reduce tax payment.

May need to set minimum price to counter abusive transfer pricing.

Administration and Enforcement.

Easy.

Must define the base for ad valorem in a way that minimises the industry’s ability to avoid taxes.

Domestic Producer: Profits and Marketshare

Domestic Producer: Profits and Marketshare

Protect domestic brands against international brands.

No.

Yes (the higher the price, the higher the absolute amount of tax paid per unit since tax is a percentage of price).

Source: The World Bank, www.worldbank.org/tobacco/pdf/Taxes.pdf.

Source

5.   Forskellige holdninger til punktafgiftsgrundlaget

Forskellige holdninger til punktafgiftsgrundlaget

| 5.1 | For at harmonisere EU's medlemsstaters skattepolitikker blev den såkaldte »Mest efterspurgte prisklasse« valgt som udregningsmekanisme for minimumsafgiften for tobaksprodukter. |
| --- | --- |

5.1

For at harmonisere EU's medlemsstaters skattepolitikker blev den såkaldte »Mest efterspurgte prisklasse« valgt som udregningsmekanisme for minimumsafgiften for tobaksprodukter.

| 5.2 | Det er imidlertid usikkert, om den mest efterspurgte prisklasse er et effektivt redskab. Blandt de mest almindelige forbehold mod at bruge den mest efterspurgte prisklasse kan nævnes:






  — | Der findes ingen sammenhængende eller harmoniserede regler for at definere den mest efterspurgte prisklasse, hvilket fører til større forskelle medlemsstaterne imellem (jf. Figur 1 og Tabel 1). |
| --- | --- | --- |

5.2

Det er imidlertid usikkert, om den mest efterspurgte prisklasse er et effektivt redskab. Blandt de mest almindelige forbehold mod at bruge den mest efterspurgte prisklasse kan nævnes:

—

Der findes ingen sammenhængende eller harmoniserede regler for at definere den mest efterspurgte prisklasse, hvilket fører til større forskelle medlemsstaterne imellem (jf. Figur 1 og Tabel 1).

| — | Siden situationen for 30 år siden, da den mest efterspurgte prisklasse blev indført, har markedssituationen ændret sig, og mangfoldigheden af produkter er øget betydeligt. |
| --- | --- |

—

Siden situationen for 30 år siden, da den mest efterspurgte prisklasse blev indført, har markedssituationen ændret sig, og mangfoldigheden af produkter er øget betydeligt.

| — | De dominerende producenter har magten til at øge deres konkurrenters skattebyrde ved at ændre prisen på deres produkter med henblik på at ændre den mest efterspurgte prisklasse. |
| --- | --- |

—

De dominerende producenter har magten til at øge deres konkurrenters skattebyrde ved at ændre prisen på deres produkter med henblik på at ændre den mest efterspurgte prisklasse.

| — | Den mest efterspurgte prisklasses priser kan ændre sig fra år til år, hvilket komplicerer vurderingen af kommende skatteindtægter osv. |
| --- | --- |

—

Den mest efterspurgte prisklasses priser kan ændre sig fra år til år, hvilket komplicerer vurderingen af kommende skatteindtægter osv.

| 5.3 | Af alle ovennævnte årsager foreslår Kommissionen at erstatte den mest efterspurgte prisklasse med en gennemsnitlig detailsalgspris som benchmark for en proportional minimumsafgift. Som følge af denne ændring vil minimumspunktafgiftskravet, der er opstillet i EU-direktivet, ikke kun gælde for cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse (som fastlagt i dag), men til alle cigaretter solgt i landet. Den vejede gennemsnitspris for produktet udregnes ved at dividere antallet af og prisen på solgte cigaretter med det samlede antal solgte cigaretter. Effekten af punktafgiftens størrelse kan derfor være dobbelt. Hvis forholdsvis dyre cigaretter er mere populære i et bestemt land, vil minimumspunktafgiften udregnet ved at bruge den vejede gennemsnitspris som benchmark være mindre end en minimumspunktafgift, der er udregnet ved at bruge den mest efterspurgte prisklasse. Og vice versa: Hvis relativt billigere cigaretter er mere populære, vil punktafgiften beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitspris være større end en afgift, der er beregnet på grundlag af den mest efterspurgte prisklasse. Hvis de mest populære cigaretter ligger på mellemniveauet i priskategorien, vil punktafgiften være den samme med begge metoder. |
| --- | --- |

5.3

Af alle ovennævnte årsager foreslår Kommissionen at erstatte den mest efterspurgte prisklasse med en gennemsnitlig detailsalgspris som benchmark for en proportional minimumsafgift. Som følge af denne ændring vil minimumspunktafgiftskravet, der er opstillet i EU-direktivet, ikke kun gælde for cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse (som fastlagt i dag), men til alle cigaretter solgt i landet. Den vejede gennemsnitspris for produktet udregnes ved at dividere antallet af og prisen på solgte cigaretter med det samlede antal solgte cigaretter. Effekten af punktafgiftens størrelse kan derfor være dobbelt. Hvis forholdsvis dyre cigaretter er mere populære i et bestemt land, vil minimumspunktafgiften udregnet ved at bruge den vejede gennemsnitspris som benchmark være mindre end en minimumspunktafgift, der er udregnet ved at bruge den mest efterspurgte prisklasse. Og vice versa: Hvis relativt billigere cigaretter er mere populære, vil punktafgiften beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitspris være større end en afgift, der er beregnet på grundlag af den mest efterspurgte prisklasse. Hvis de mest populære cigaretter ligger på mellemniveauet i priskategorien, vil punktafgiften være den samme med begge metoder.

| 5.4 | For statens skatteplanlægning er både den mest efterspurgte prisklasse og den vejede gennemsnitspris temmelig komplicerede, da de ændrer sig fra år til år og er svære at forudsige. Så længe der ikke findes en klar og ensartet metode for at udregne den vejede gennemsnitspris, er der en fare for, at det bliver en anden kompliceret, ikke-gennemsigtig foranstaltning. Spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionens forslag ikke kan forenkles yderligere, bliver således relevant.
  Picture 1:
  Different prices of the MPPC across Europe (as of January 1, 2008) |
| --- | --- |

5.4

For statens skatteplanlægning er både den mest efterspurgte prisklasse og den vejede gennemsnitspris temmelig komplicerede, da de ændrer sig fra år til år og er svære at forudsige. Så længe der ikke findes en klar og ensartet metode for at udregne den vejede gennemsnitspris, er der en fare for, at det bliver en anden kompliceret, ikke-gennemsigtig foranstaltning. Spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionens forslag ikke kan forenkles yderligere, bliver således relevant.

Picture 1:

Different prices of the MPPC across Europe (as of January 1, 2008)

Image

6.   Mulige virkninger og politikker, der skal overvejes

Mulige virkninger og politikker, der skal overvejes

6.1   Sundhedspolitiske mål

Sundhedspolitiske mål

| 6.1.1 | Verdenssundhedsorganisationen WHO offentliggjorde efter sine medlemslandes møde i 2003 rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, som beskriver potentielle måder, hvorpå forbruget af tobaksprodukter kan nedbringes. Rammekonventionen blev officielt vedtaget af EU den 30. juni 2005, og Kommissionen indarbejdede den i den lovgivning, der skal gælde for alle medlemsstater. |
| --- | --- |

6.1.1

Verdenssundhedsorganisationen WHO offentliggjorde efter sine medlemslandes møde i 2003 rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, som beskriver potentielle måder, hvorpå forbruget af tobaksprodukter kan nedbringes. Rammekonventionen blev officielt vedtaget af EU den 30. juni 2005, og Kommissionen indarbejdede den i den lovgivning, der skal gælde for alle medlemsstater.

| 6.1.2 | EU-strategien for bekæmpelse af tobaksforbrug beskrives i Kommissionens dokument »Tobacco or Health in the European Union«. Her anses tobakspunktafgiften for at være det vigtigste redskab i kampen mod tobaksforbrug. Dokumentet fastslår klart og tydeligt, at de sundhedspolitiske mål bør gå forud for de skattepolitiske mål, hvad tobakspunktafgiften angår. Blandt andre foranstaltninger foreslår Kommissionen også at fjerne tobak for forbrugerprisindekset. |
| --- | --- |

6.1.2

EU-strategien for bekæmpelse af tobaksforbrug beskrives i Kommissionens dokument »Tobacco or Health in the European Union«. Her anses tobakspunktafgiften for at være det vigtigste redskab i kampen mod tobaksforbrug. Dokumentet fastslår klart og tydeligt, at de sundhedspolitiske mål bør gå forud for de skattepolitiske mål, hvad tobakspunktafgiften angår. Blandt andre foranstaltninger foreslår Kommissionen også at fjerne tobak for forbrugerprisindekset.

| 6.1.3 | Kommissionen foreslår en gradvis, men skarp stigning i tobakspunktafgiftssatserne med vægten lagt på harmonisering af punktafgiftssatserne i medlemsstaterne. Hvad finskåren tobak angår, foreslås der en skarp stigning i beskatningen heraf, da håndrullede cigaretter i dag er ved at opnå en betydelig markedsandel. Kommissionen understreger, at medlemsstaterne bør lægge vægt på kontrollen af smugleri og andre ulovlige aktiviteter forbundet med tobaksprodukter. |
| --- | --- |

6.1.3

Kommissionen foreslår en gradvis, men skarp stigning i tobakspunktafgiftssatserne med vægten lagt på harmonisering af punktafgiftssatserne i medlemsstaterne. Hvad finskåren tobak angår, foreslås der en skarp stigning i beskatningen heraf, da håndrullede cigaretter i dag er ved at opnå en betydelig markedsandel. Kommissionen understreger, at medlemsstaterne bør lægge vægt på kontrollen af smugleri og andre ulovlige aktiviteter forbundet med tobaksprodukter.

| 6.1.4 | Omkostningerne ved tobaksproduktion i EU anslås til ca. 100 mia. euro. Omkring 650 000 europæiske borgere skønnes at dø hver år som følge af tobaksrygning, og ca. 13 millioner skønnes at lide af kroniske sygdomme forbundet med rygning. |
| --- | --- |

6.1.4

Omkostningerne ved tobaksproduktion i EU anslås til ca. 100 mia. euro. Omkring 650 000 europæiske borgere skønnes at dø hver år som følge af tobaksrygning, og ca. 13 millioner skønnes at lide af kroniske sygdomme forbundet med rygning.

| 6.1.5 | Et andet aspekt bør påpeges, når det gælder tobaksafgifter – nemlig forskellen i beskatning af cigaretter og røgtobak, som i stor udstrækning påvirker forbrugernes adfærd. Ifølge WHO-undersøgelser (2), der har set på dette spørgsmål, vil rygere, indtil alle tobaksprodukter beskattes ens, blot udskifte en type tobaksprodukt med en anden. WHO anbefaler derfor, at alle tobaksprodukter – cigaretter, tobak, cigarer og andre produkter – beskattes med tilsvarende afgiftssatser. |
| --- | --- |

6.1.5

Et andet aspekt bør påpeges, når det gælder tobaksafgifter – nemlig forskellen i beskatning af cigaretter og røgtobak, som i stor udstrækning påvirker forbrugernes adfærd. Ifølge WHO-undersøgelser (2), der har set på dette spørgsmål, vil rygere, indtil alle tobaksprodukter beskattes ens, blot udskifte en type tobaksprodukt med en anden. WHO anbefaler derfor, at alle tobaksprodukter – cigaretter, tobak, cigarer og andre produkter – beskattes med tilsvarende afgiftssatser.

2

| 6.1.6 | I tillæg til en afgiftsforhøjelse har visse lande også indført minimumspriser for cigaretter, da afgiftsstigningerne ikke altid førte til de ønskede prisstigninger, der kunne mindske tobaksforbruget. For øjeblikket har fire lande (Italien, Irland, Østrig og Frankrig; desuden tilbydes en valgmulighed i den portugisiske lovgivning) indført sådanne prisforvaltninger, og alle fire bliver af Kommissionen sagsøgt for dette ved EU-domstolen, da Kommissionen opfatter sådan lovgivning som en krænkelse af den prisfrihed, der er garanteret under EU's skattedirektiver og traktat. En anden fælles praksis blandt EU-landenes regeringer er tiltag for at regulere antallet af cigaretter i en cigaretpakke. Fra og med 1. maj 2006 har 17 lande i EU fastsat bestemmelser om minimumsantallet af cigaretter i en pakke. I de fleste af landene blev disse bestemmelser vedtaget inden for de seneste fem år. Vi ser således, at medlemsstaterne supplerer deres skatterammer med tiltag vedrørende pris og minimumsindhold i cigaretpakker som ekstrainstrumenter til at opnå den rette balance mellem skattepolitiske og folkesundhedspolitiske målsætninger. Denne gennemgang åbner mulighed for, at sådanne nationale tiltag nu kan reguleres på EU-niveau med henblik på fremskynde EU-harmonisering.
  Chart 1:
  Comparison of excise duty on cigarettes (min. EUR 64 per 1 000) and hand rolled cigarettes (fine cut, min. EUR 24 per 1 000 hand rolled cigarettes) as of 1 January 2007 (3) |
| --- | --- |

6.1.6

I tillæg til en afgiftsforhøjelse har visse lande også indført minimumspriser for cigaretter, da afgiftsstigningerne ikke altid førte til de ønskede prisstigninger, der kunne mindske tobaksforbruget. For øjeblikket har fire lande (Italien, Irland, Østrig og Frankrig; desuden tilbydes en valgmulighed i den portugisiske lovgivning) indført sådanne prisforvaltninger, og alle fire bliver af Kommissionen sagsøgt for dette ved EU-domstolen, da Kommissionen opfatter sådan lovgivning som en krænkelse af den prisfrihed, der er garanteret under EU's skattedirektiver og traktat. En anden fælles praksis blandt EU-landenes regeringer er tiltag for at regulere antallet af cigaretter i en cigaretpakke. Fra og med 1. maj 2006 har 17 lande i EU fastsat bestemmelser om minimumsantallet af cigaretter i en pakke. I de fleste af landene blev disse bestemmelser vedtaget inden for de seneste fem år. Vi ser således, at medlemsstaterne supplerer deres skatterammer med tiltag vedrørende pris og minimumsindhold i cigaretpakker som ekstrainstrumenter til at opnå den rette balance mellem skattepolitiske og folkesundhedspolitiske målsætninger. Denne gennemgang åbner mulighed for, at sådanne nationale tiltag nu kan reguleres på EU-niveau med henblik på fremskynde EU-harmonisering.

Chart 1:

Comparison of excise duty on cigarettes (min. EUR 64 per 1 000) and hand rolled cigarettes (fine cut, min. EUR 24 per 1 000 hand rolled cigarettes) as of 1 January 2007 (3)

3

Image

6.2   Socialpolitiske mål

Socialpolitiske mål

| 6.2.1 | Kommissionen anslår, at en stigning på 25 % i cigaretafgifter er nødvendig for at reducere cigaretforbruget med 10 % i de 22 medlemsstater på baggrund af erfaringerne fra tidligere år. Disse virkninger kan imidlertid variere i betragtning af de forskellige beskatningsniveauer i medlemsstaterne. Virkningerne i bestemte lande kan være forskellige, især når det gælder de nye medlemsstater. |
| --- | --- |

6.2.1

Kommissionen anslår, at en stigning på 25 % i cigaretafgifter er nødvendig for at reducere cigaretforbruget med 10 % i de 22 medlemsstater på baggrund af erfaringerne fra tidligere år. Disse virkninger kan imidlertid variere i betragtning af de forskellige beskatningsniveauer i medlemsstaterne. Virkningerne i bestemte lande kan være forskellige, især når det gælder de nye medlemsstater.

| 6.2.2 | Cigaretprisstigninger som følge af højere punktafgifter vil reducere forbrugernes købekraft. Denne virkning kan være kraftigere i de fattigere lande, især i visse af de nye EU-medlemsstater. Jævnført med de ældre EU-medlemsstater er levestandarden i visse central- og østeuropæiske lande fortsat lav og indbyggerne bruger en større del af deres indkomst på fødevarer. Selv om cigaretpriserne i de lande er meget lavere end i de gamle EU-medlemsstater, er såvel cigaretter som andre produkter ikke billigere, når man ser på købekraften. Desuden er det mere almindeligt, at en større del af indkomsten i lande med lavere levestandard bruges på alkohol og tobaksprodukter. Højere priser vil således have en større indvirkning på forbrugerne i EU's nye medlemsstater sammenlignet med forbrugerne i EU-medlemsstater med højere levestandard. |
| --- | --- |

6.2.2

Cigaretprisstigninger som følge af højere punktafgifter vil reducere forbrugernes købekraft. Denne virkning kan være kraftigere i de fattigere lande, især i visse af de nye EU-medlemsstater. Jævnført med de ældre EU-medlemsstater er levestandarden i visse central- og østeuropæiske lande fortsat lav og indbyggerne bruger en større del af deres indkomst på fødevarer. Selv om cigaretpriserne i de lande er meget lavere end i de gamle EU-medlemsstater, er såvel cigaretter som andre produkter ikke billigere, når man ser på købekraften. Desuden er det mere almindeligt, at en større del af indkomsten i lande med lavere levestandard bruges på alkohol og tobaksprodukter. Højere priser vil således have en større indvirkning på forbrugerne i EU's nye medlemsstater sammenlignet med forbrugerne i EU-medlemsstater med højere levestandard.

| 6.2.3 | Cigaretefterspørgslen er relativt uelastisk. Det betyder, at en stigning i cigaretpriserne ikke forårsager et større fald i forbruget. Forbrugerne kan derfor reagere på to måder, når cigaretpriserne stiger. Visse kan blive tvunget til at bruge færre penge på andre varer, så deres købekraft vil falde. Andre vil begynde at købe enten billige cigaretter og tobaksprodukter (en situation, der kaldes »downgrading«) eller købe cigaretter fra ulovlige salgskanaler. |
| --- | --- |

6.2.3

Cigaretefterspørgslen er relativt uelastisk. Det betyder, at en stigning i cigaretpriserne ikke forårsager et større fald i forbruget. Forbrugerne kan derfor reagere på to måder, når cigaretpriserne stiger. Visse kan blive tvunget til at bruge færre penge på andre varer, så deres købekraft vil falde. Andre vil begynde at købe enten billige cigaretter og tobaksprodukter (en situation, der kaldes »downgrading«) eller købe cigaretter fra ulovlige salgskanaler.

| 6.2.4 | Ifølge medicinsk forskning forsvinder indkomstrelaterede forskelle ikke nødvendigvis, selv om rygningen måske generelt aftager som følge af de højere cigaretpriser. Faktisk viser forskning, offentliggjort i American Journal of Public Health, at forskellene i rygning mellem forskellige indkomstgrupper er vokset med den højere pris pr. cigaretpakke, hvor andelen af rygere med lave indkomster voksede. Forskningen konkluderer, at øgede cigaretpriser kan påtvinge fattige rygere en uforholdsmæssig stor byrde (4). |
| --- | --- |

6.2.4

Ifølge medicinsk forskning forsvinder indkomstrelaterede forskelle ikke nødvendigvis, selv om rygningen måske generelt aftager som følge af de højere cigaretpriser. Faktisk viser forskning, offentliggjort i American Journal of Public Health, at forskellene i rygning mellem forskellige indkomstgrupper er vokset med den højere pris pr. cigaretpakke, hvor andelen af rygere med lave indkomster voksede. Forskningen konkluderer, at øgede cigaretpriser kan påtvinge fattige rygere en uforholdsmæssig stor byrde (4).

4

| 6.2.5 | Den foreslåede minimumspunktafgift på 90 euro for alle detailsalgspriser udgør en stigning på 41 % over en periode på 4 år og er mindst 300 % højere end den forventede stigning i forbrugerpriserne i EU. En så stor forhøjelse af punktafgiften vil øge inflationen. En skarp stigning i punktafgiften for cigaretter kan øge cigaretpriserne og derved bidrage til en stigning i forbrugerprisindekset. Når cigaretpriser udelukkes fra det harmoniserede forbrugerprisindeks (som foreslået i undersøgelsen »Tobacco or Health in the European Union«), vil denne virkning blive retligt fjernet, men kan dog fortsat have en konkret social virkning, da det vil medføre et forkert udregnet inflationsindeks, som kan påvirke løntilpasningen negativt. |
| --- | --- |

6.2.5

Den foreslåede minimumspunktafgift på 90 euro for alle detailsalgspriser udgør en stigning på 41 % over en periode på 4 år og er mindst 300 % højere end den forventede stigning i forbrugerpriserne i EU. En så stor forhøjelse af punktafgiften vil øge inflationen. En skarp stigning i punktafgiften for cigaretter kan øge cigaretpriserne og derved bidrage til en stigning i forbrugerprisindekset. Når cigaretpriser udelukkes fra det harmoniserede forbrugerprisindeks (som foreslået i undersøgelsen »Tobacco or Health in the European Union«), vil denne virkning blive retligt fjernet, men kan dog fortsat have en konkret social virkning, da det vil medføre et forkert udregnet inflationsindeks, som kan påvirke løntilpasningen negativt.

6.3   Skattepolitiske mål

Skattepolitiske mål

| 6.3.1 | I betragtning af indtægterne fra tobakspunktafgiften og hvordan disse indtægter anvendes, står det klart, at i virkeligheden er det vigtigste mål med punktafgiften at finansiere de nationale regeringers almene budget. |
| --- | --- |

6.3.1

I betragtning af indtægterne fra tobakspunktafgiften og hvordan disse indtægter anvendes, står det klart, at i virkeligheden er det vigtigste mål med punktafgiften at finansiere de nationale regeringers almene budget.

| 6.3.2 | Forbindelsen mellem skatter og sundhedspolitik er i stort omfang betinget af sammenkoblingen af indtægter fra tobakspunktafgifter og aktiviteter med henblik på bekæmpelse af de negative konsekvenser af tobaksforbrug. I betragtning af den samlede finansiering af sådanne aktiviteter i dag står det imidlertid klart, at de fleste indtægter fra tobakspunktafgifterne anvendes til aktiviteter og politikker uden nogen forbindelse til sådanne sundhedspolitiske mål. |
| --- | --- |

6.3.2

Forbindelsen mellem skatter og sundhedspolitik er i stort omfang betinget af sammenkoblingen af indtægter fra tobakspunktafgifter og aktiviteter med henblik på bekæmpelse af de negative konsekvenser af tobaksforbrug. I betragtning af den samlede finansiering af sådanne aktiviteter i dag står det imidlertid klart, at de fleste indtægter fra tobakspunktafgifterne anvendes til aktiviteter og politikker uden nogen forbindelse til sådanne sundhedspolitiske mål.

| 6.3.3 | Det er derfor helt tydeligt, at skattemæssige mål fortsæt er hovedformålet med punktafgifterne på tobaksprodukter. Hvordan de skattepolitiske mål kan nås, kompliceres imidlertid af eksistensen af offentlig sygeforsikring. Hvis sygeforsikringsordningerne og især sygeforsikringspræmierne afspejler de risici, der er forbundet med rygning, så tvinges rygerne til at bære omkostningerne ved deres rygevaner. Det vil grundlæggende tilfredsstille hovedparten af internationale organisationers og nationale regeringers antitobaks- og antirygningskampagner. |
| --- | --- |

6.3.3

Det er derfor helt tydeligt, at skattemæssige mål fortsæt er hovedformålet med punktafgifterne på tobaksprodukter. Hvordan de skattepolitiske mål kan nås, kompliceres imidlertid af eksistensen af offentlig sygeforsikring. Hvis sygeforsikringsordningerne og især sygeforsikringspræmierne afspejler de risici, der er forbundet med rygning, så tvinges rygerne til at bære omkostningerne ved deres rygevaner. Det vil grundlæggende tilfredsstille hovedparten af internationale organisationers og nationale regeringers antitobaks- og antirygningskampagner.

| 6.3.4 | Det bør noteres, når man overvejer de skattemæssige aspekter af tobaksafgifter, at en forhøjelse af punktafgifterne kan, men ikke nødvendigvis vil øge budgetindtægterne. Som følge af eventuelt øget smugleri og ulovlig handel samt fordi billigere cigaretter eventuelt bliver populære, vil en forhøjelse af punktafgifterne muligvis ikke øge budgetindtægterne, men have den modsatte effekt. Når punktafgifterne stiger, efterfulgt af en vækst i det ulovlige marked, kan et fald i budgetindtægterne som følge af det voksende ulovlige marked måske i realiteten blive større end den stigning, som de højere punktafgifter medfører. |
| --- | --- |

6.3.4

Det bør noteres, når man overvejer de skattemæssige aspekter af tobaksafgifter, at en forhøjelse af punktafgifterne kan, men ikke nødvendigvis vil øge budgetindtægterne. Som følge af eventuelt øget smugleri og ulovlig handel samt fordi billigere cigaretter eventuelt bliver populære, vil en forhøjelse af punktafgifterne muligvis ikke øge budgetindtægterne, men have den modsatte effekt. Når punktafgifterne stiger, efterfulgt af en vækst i det ulovlige marked, kan et fald i budgetindtægterne som følge af det voksende ulovlige marked måske i realiteten blive større end den stigning, som de højere punktafgifter medfører.

6.4   Sikkerhedspolitiske mål (ulovlig handel)

Sikkerhedspolitiske mål (ulovlig handel)

| 6.4.1 | Skattemyndighederne bekæmper løbende skatteunddragelse. De to vigtigste ulovlige aktiviteter i forbindelse med tobaksprodukter er varemærkeforfalskning og smugling. |
| --- | --- |

6.4.1

Skattemyndighederne bekæmper løbende skatteunddragelse. De to vigtigste ulovlige aktiviteter i forbindelse med tobaksprodukter er varemærkeforfalskning og smugling.

| 6.4.2 | Fra en økonoms synsvinkel vil en forhøjelse af punktafgiften øge incitamentet for cigaretsmugleri og det ulovlige marked. Smugleri er en økonomisk aktivitet, som styres af efterspørgsel og forsyning. En forhøjelse af punktafgiften øger prisforskellen mellem lovlige cigaretter og smuglercigaretter, og derfor stiger efterspørgslen efter smuglercigaretter. Når efterspørgslen efter cigaretterne stiger, stiger priserne på smuglercigaretter, hvilket gør smugleriet mere rentabelt og fører til øget smugleri. Det gælder for såvel den ulovlige cigarethandel inden for EU's grænser som for smugleriet fra andre lande. Især i de nye medlemsstater er pris og andre faktorer gode forudsætninger for en udvidelse af smugleriet fra landene uden for Fællesmarkedet: Priserne i nabolandene mod øst bliver forholdsvis billigere, de nye medlemsstater har færre grænsekontrolresurser, og somme tider er omfanget af ulovlige økonomiske aktiviteter betydeligt. Ifølge en opinionsundersøgelse udført i Litauen i 2008 (5) bliver smugleriet af helt op til 38,9 % af udspurgte anset for berettiget i en eller anden udstrækning. Når man undersøger betingelserne for udviklingen af et ulovligt marked, er det ikke kun vigtigt at overveje, hvor stor den sorte økonomi er i EU, men også den sorte økonomis størrelse i den potentielle kilde til smugleriet – nemlig nabostaterne. |
| --- | --- |

6.4.2

Fra en økonoms synsvinkel vil en forhøjelse af punktafgiften øge incitamentet for cigaretsmugleri og det ulovlige marked. Smugleri er en økonomisk aktivitet, som styres af efterspørgsel og forsyning. En forhøjelse af punktafgiften øger prisforskellen mellem lovlige cigaretter og smuglercigaretter, og derfor stiger efterspørgslen efter smuglercigaretter. Når efterspørgslen efter cigaretterne stiger, stiger priserne på smuglercigaretter, hvilket gør smugleriet mere rentabelt og fører til øget smugleri. Det gælder for såvel den ulovlige cigarethandel inden for EU's grænser som for smugleriet fra andre lande. Især i de nye medlemsstater er pris og andre faktorer gode forudsætninger for en udvidelse af smugleriet fra landene uden for Fællesmarkedet: Priserne i nabolandene mod øst bliver forholdsvis billigere, de nye medlemsstater har færre grænsekontrolresurser, og somme tider er omfanget af ulovlige økonomiske aktiviteter betydeligt. Ifølge en opinionsundersøgelse udført i Litauen i 2008 (5) bliver smugleriet af helt op til 38,9 % af udspurgte anset for berettiget i en eller anden udstrækning. Når man undersøger betingelserne for udviklingen af et ulovligt marked, er det ikke kun vigtigt at overveje, hvor stor den sorte økonomi er i EU, men også den sorte økonomis størrelse i den potentielle kilde til smugleriet – nemlig nabostaterne.

5

| 6.4.3 | Ovennævnte situation kan beskrives med Litauen som eksempel. I et forsøg på at harmonisere skattesystemet med EU er tobakspunktafgiften blevet forhøjet markant mellem 2002 og 2004 i Litauen (mellem 2001 og 2004 steg punktafgiftsbyrden med 121 %). Det har ført til en dramatisk stigning i cigaretpriserne. Gennem forhøjelsen af punktafgifterne blev tobaksmarkedet ændret grundlæggende. Salget af lovlige cigaretter faldt, mens smugleriet og det ulovlige marked voksede i omfang. Mængden af beslaglagte smuglerprodukter steg næsten 13 gange mellem 2001 og 2004. I 2004 var det lovlige og det ulovlige markeds markedsandele (talt i solgte enheder) næsten lige store. |
| --- | --- |

6.4.3

Ovennævnte situation kan beskrives med Litauen som eksempel. I et forsøg på at harmonisere skattesystemet med EU er tobakspunktafgiften blevet forhøjet markant mellem 2002 og 2004 i Litauen (mellem 2001 og 2004 steg punktafgiftsbyrden med 121 %). Det har ført til en dramatisk stigning i cigaretpriserne. Gennem forhøjelsen af punktafgifterne blev tobaksmarkedet ændret grundlæggende. Salget af lovlige cigaretter faldt, mens smugleriet og det ulovlige marked voksede i omfang. Mængden af beslaglagte smuglerprodukter steg næsten 13 gange mellem 2001 og 2004. I 2004 var det lovlige og det ulovlige markeds markedsandele (talt i solgte enheder) næsten lige store.

| 6.4.4 | Når man skal evaluere punktafgifternes effektivitet, er det afgørende at overveje ændringer af det samlede cigaretforbrug (dvs. både det lovlige og det ulovlige forbrug). De internationale erfaringer viser, at aggressiv beskatning og efterfølgende prisstigninger har en tendens til at sænke det lovlige fald snarere end at ændre det samlede forbrug, og denne virkning skyldes en udvidelse af det ulovlige marked. Det var også, hvad der skete i Litauen: Da punktafgifterne blev hævet i 2002-2004, faldt bruttoforbruget, men denne ændring var ikke så stor som faldet i det lovlige cigaretsalg. |
| --- | --- |

6.4.4

Når man skal evaluere punktafgifternes effektivitet, er det afgørende at overveje ændringer af det samlede cigaretforbrug (dvs. både det lovlige og det ulovlige forbrug). De internationale erfaringer viser, at aggressiv beskatning og efterfølgende prisstigninger har en tendens til at sænke det lovlige fald snarere end at ændre det samlede forbrug, og denne virkning skyldes en udvidelse af det ulovlige marked. Det var også, hvad der skete i Litauen: Da punktafgifterne blev hævet i 2002-2004, faldt bruttoforbruget, men denne ændring var ikke så stor som faldet i det lovlige cigaretsalg.

| 6.4.5 | Den kendsgerning, at de store pris- og afgiftsforskelle faktisk er en af hovedårsagerne bag det omfattende smugleri, især af cigaretter, fra visse nabolande ind i EU, blev vedgået af EU-kommissionsmedlem Laszlo Kovacs i Europa-Parlamentet i september 2008. Det ville derfor være uklogt at vedtage beslutninger og stigninger i EU's minimumspunktafgiftskrav, som vil gøre dette problem endnu større. |
| --- | --- |

6.4.5

Den kendsgerning, at de store pris- og afgiftsforskelle faktisk er en af hovedårsagerne bag det omfattende smugleri, især af cigaretter, fra visse nabolande ind i EU, blev vedgået af EU-kommissionsmedlem Laszlo Kovacs i Europa-Parlamentet i september 2008. Det ville derfor være uklogt at vedtage beslutninger og stigninger i EU's minimumspunktafgiftskrav, som vil gøre dette problem endnu større.

6.5   Mål for det indre marked (harmonisering)

Mål for det indre marked (harmonisering)

| 6.5.1 | Trods tredive års harmonisering af tobakspunktafgifterne i EU er forskellene i beskatningen af tobaksprodukter i EU – i betragtning af både skattestruktur og den samlede skattebyrde – fortsat store. |
| --- | --- |

6.5.1

Trods tredive års harmonisering af tobakspunktafgifterne i EU er forskellene i beskatningen af tobaksprodukter i EU – i betragtning af både skattestruktur og den samlede skattebyrde – fortsat store.

| 6.5.2 | Mens visse lande vælger sundhedspolitikken som deres førsteprioritet, er traditioner og den sociale situation fortsat årsag til store afvigelser inden for den samlede tobaksbeskatning. Forskellen i indtægterne fra punktafgifter på tværs af EU spænder fra 242 euro pr. 1 000 cigaretter i Storbritannien til 19 euro pr. 1 000 cigaretter i Letland (oplysninger pr. 1. januar 2007). Det kan muligvis være hovedårsagen til, at den ulovlige handel inden for EU (hvad angår cigaretvolumen) anslås at være dobbelt så stor som smugleriet fra andre lande. |
| --- | --- |

6.5.2

Mens visse lande vælger sundhedspolitikken som deres førsteprioritet, er traditioner og den sociale situation fortsat årsag til store afvigelser inden for den samlede tobaksbeskatning. Forskellen i indtægterne fra punktafgifter på tværs af EU spænder fra 242 euro pr. 1 000 cigaretter i Storbritannien til 19 euro pr. 1 000 cigaretter i Letland (oplysninger pr. 1. januar 2007). Det kan muligvis være hovedårsagen til, at den ulovlige handel inden for EU (hvad angår cigaretvolumen) anslås at være dobbelt så stor som smugleriet fra andre lande.

| 6.5.3 | Det skal noteres, at få af de foreslåede tiltag vil føre til en tættere harmonisering af skatter i EU. Det er højst sandsynligt, at de absolutte og relative forskelle mellem medlemsstaternes beskatningsniveauer ikke vil forsvinde givet de foreslåede tiltag. |
| --- | --- |

6.5.3

Det skal noteres, at få af de foreslåede tiltag vil føre til en tættere harmonisering af skatter i EU. Det er højst sandsynligt, at de absolutte og relative forskelle mellem medlemsstaternes beskatningsniveauer ikke vil forsvinde givet de foreslåede tiltag.

| 6.5.4 | For eksempel er den historiske baggrund for den proportionale afgift harmonisering af punktafgifter i EU, skønt denne ikke har ført til nogen harmonisering tidligere og udmærket kan tænkes at have den modsatte effekt. Slovenien og Italien har for eksempel den samme punktafgiftsincidens på den mest efterspurgte prisklasse på ca. 58 %, men indtægterne fra punktafgifter på den mest efterspurgte prisklasse for Italien er 80 % højere end for Slovenien, 102,38 euro mod 57,6 euro pr. 1 000 cigaretter. Den foreslåede forhøjelse af punktgiftsincidensen fra 57 % til 63 % vil øge forskellene mellem punktafgifterne i absolutte tal og kan have en alvorlig inflationsmæssig effekt, som fremgår af Kommissionens konsekvensanalyserapport. I betragtning af de problematiske virkninger af denne proportionale minimumsafgift bør ikke kun den forslåede forhøjelse, men baggrunden for selve dens eksistens analyseres seriøst igen og tages op til ny overvejelse. |
| --- | --- |

6.5.4

For eksempel er den historiske baggrund for den proportionale afgift harmonisering af punktafgifter i EU, skønt denne ikke har ført til nogen harmonisering tidligere og udmærket kan tænkes at have den modsatte effekt. Slovenien og Italien har for eksempel den samme punktafgiftsincidens på den mest efterspurgte prisklasse på ca. 58 %, men indtægterne fra punktafgifter på den mest efterspurgte prisklasse for Italien er 80 % højere end for Slovenien, 102,38 euro mod 57,6 euro pr. 1 000 cigaretter. Den foreslåede forhøjelse af punktgiftsincidensen fra 57 % til 63 % vil øge forskellene mellem punktafgifterne i absolutte tal og kan have en alvorlig inflationsmæssig effekt, som fremgår af Kommissionens konsekvensanalyserapport. I betragtning af de problematiske virkninger af denne proportionale minimumsafgift bør ikke kun den forslåede forhøjelse, men baggrunden for selve dens eksistens analyseres seriøst igen og tages op til ny overvejelse.

| 6.5.5 | Selv den foreslåede forhøjelse af minimumspunktafgiften på cigaretter fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 styk vil kun føre til harmonisering, hvis landene med højere skatter ikke hæver afgifterne yderligere. Fra dette synspunkt kan det være interessant at overveje et afgiftsloft, som supplerer den eksisterende minimumsafgiftssats. |
| --- | --- |

6.5.5

Selv den foreslåede forhøjelse af minimumspunktafgiften på cigaretter fra 64 euro til 90 euro pr. 1 000 styk vil kun føre til harmonisering, hvis landene med højere skatter ikke hæver afgifterne yderligere. Fra dette synspunkt kan det være interessant at overveje et afgiftsloft, som supplerer den eksisterende minimumsafgiftssats.

| 6.5.6 | I lyset af den kendsgerning, at adskillige medlemsstater indtil nu ikke har været i stand til at justere minimumssatsen på 64 euro pr. 1 000 cigaretter, selv for den mest efterspurgte prisklasse, bør den foreslåede forhøjelse til 90 euro undersøges igen og af mange årsager enten reduceres, eller også bør der fastlægges en længere periode for at overholde stigningen per 1. januar 2018.
  Chart 2:
  Excise tax yield in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)



  Chart 3:
  Minimum Excise Tax in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)



  Chart 4:
  Total excise tax in EU countries as of January 1, 2008 (percentage of the MPPC, minimum set to 5 %)



  Chart 5:
  Specific ratio in EU countries as of January 1, 2008 (percentage specific to total tax on MPPC; set to 5 – 55 %) |
| --- | --- |

6.5.6

I lyset af den kendsgerning, at adskillige medlemsstater indtil nu ikke har været i stand til at justere minimumssatsen på 64 euro pr. 1 000 cigaretter, selv for den mest efterspurgte prisklasse, bør den foreslåede forhøjelse til 90 euro undersøges igen og af mange årsager enten reduceres, eller også bør der fastlægges en længere periode for at overholde stigningen per 1. januar 2018.

Chart 2:

Excise tax yield in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Image

Chart 3:

Minimum Excise Tax in EU countries as of January 1, 2008 (EUR per 1 000 cigarettes)

Image

Chart 4:

Total excise tax in EU countries as of January 1, 2008 (percentage of the MPPC, minimum set to 5 %)

Image

Chart 5:

Specific ratio in EU countries as of January 1, 2008 (percentage specific to total tax on MPPC; set to 5 – 55 %)

Image

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  I henhold til EF-traktatens artikel 152 skal der sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter.

1

(2)  World Health Organisation, Guidelines for Controlling and Monitoring The Tobacco Epidemic, 1998.

2

(3)  1 piece of hand rolled cigarette = 0.75 g.

3

(4)  Franks et al.: Cigarette Prices, Smoking, and the Poor: Implications of Recent Trends, published in the American Journal of Public Health, oktober 2007, Bd. 97, Nr. 10

4

(5)  http://wwwfreema.org/index.php/research/opinion_poll_public_perceptions_of_smuggling/4656.

5

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/141 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/141

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om resultaterne af forhandlingerne vedrørende de samhørighedspolitiske strategier og programmer for programmeringsperioden 2007-2013

KOM(2008) 301 endelig

2009/C 228/26

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 14. maj2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 93 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om resultaterne af forhandlingerne vedrørende de samhørighedspolitiske strategier og programmer for programmeringsperioden 2007-2013«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Carmelo CEDRONE til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24. - 25. marts 2009, mødet den 25. marts 2009, følgende udtalelse med 40 stemmer for, ingen imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Lissabonstrategien: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er positivt stemt over for en kobling mellem strukturfondene og Lissabonstrategien, og navnlig finansieringen af en række politikker under strategien, men på de betingelser, som er anført i punkt 5.1.2. Det bør imidlertid undgås, at Lissabonstrategien ender med ikke at have nogen selvstændig finansieringskilde. |
| --- | --- |

1.1

Lissabonstrategien: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er positivt stemt over for en kobling mellem strukturfondene og Lissabonstrategien, og navnlig finansieringen af en række politikker under strategien, men på de betingelser, som er anført i punkt 5.1.2. Det bør imidlertid undgås, at Lissabonstrategien ender med ikke at have nogen selvstændig finansieringskilde.

Lissabonstrategien:

| 1.2 | Frister: Der er vigtigt at gøre alt for at overholde fristerne for gennemførelsen af programmerne, så man undgår overlapninger og forsinkelser, der i sidste ende gør det umuligt at opfylde de fastsatte mål. Der bør desuden tages hensyn til de forskellige frister for fællesskabsprogrammerne. |
| --- | --- |

1.2

Frister: Der er vigtigt at gøre alt for at overholde fristerne for gennemførelsen af programmerne, så man undgår overlapninger og forsinkelser, der i sidste ende gør det umuligt at opfylde de fastsatte mål. Der bør desuden tages hensyn til de forskellige frister for fællesskabsprogrammerne.

Frister:

| 1.3 | Frister og instrumenter: Det bør vurderes, om det er hensigtsmæssigt at standardisere fristerne, ved at forlænge dem til 10 år. I den forbindelse minder EØSU endnu en gang om, at det er nødvendigt med henblik på en fælles og koordineret anvendelse af de instrumenter, som kan anvendes på de forskellige niveauer af de enkelte aktører, at præcisere de nævnte problemer og hindringer nærmere (retsgrundlag, tematisk specialisering, geografiske områder, gennemførelsesforanstaltninger), og navnlig hvorvidt projekterne er tværnationale eller ej, hvorvidt fristerne for igangsætning er indbyrdes afstemt, hvorledes de økonomiske tilskud anvendes og tildeles, samt mulighederne for at opdele et samlet projekt i en række underprojekter. |
| --- | --- |

1.3

Frister og instrumenter: Det bør vurderes, om det er hensigtsmæssigt at standardisere fristerne, ved at forlænge dem til 10 år. I den forbindelse minder EØSU endnu en gang om, at det er nødvendigt med henblik på en fælles og koordineret anvendelse af de instrumenter, som kan anvendes på de forskellige niveauer af de enkelte aktører, at præcisere de nævnte problemer og hindringer nærmere (retsgrundlag, tematisk specialisering, geografiske områder, gennemførelsesforanstaltninger), og navnlig hvorvidt projekterne er tværnationale eller ej, hvorvidt fristerne for igangsætning er indbyrdes afstemt, hvorledes de økonomiske tilskud anvendes og tildeles, samt mulighederne for at opdele et samlet projekt i en række underprojekter.

Frister og instrumenter

| 1.4 | Parametre: Der bør fastlægges flere parametre end BNP, således at man har en mere objektiv evalueringsramme, hvad angår de territoriale behov (punkt 5.9). |
| --- | --- |

1.4

Parametre: Der bør fastlægges flere parametre end BNP, således at man har en mere objektiv evalueringsramme, hvad angår de territoriale behov (punkt 5.9).

Parametre:

| 1.5 | Integreret tilgang: EØSU finder det nødvendigt at vurdere EU's finansielle overslag – med det sigte at øge fondenes økonomiske midler – og at lægge større vægt på medfinansiering fra medlemsstaterne og andre europæiske institutioner. Disse beløb forekommer i dag uforholdsmæssigt små i forhold til de milliarder af euro, der er afsat til redning af bankerne. EØSU finder det absolut nødvendigt at styrke den integrerede tilgang, der bør være obligatorisk, og at genindføre en strategisk tilgang til samhørighedspolitikken. |
| --- | --- |

1.5

Integreret tilgang: EØSU finder det nødvendigt at vurdere EU's finansielle overslag – med det sigte at øge fondenes økonomiske midler – og at lægge større vægt på medfinansiering fra medlemsstaterne og andre europæiske institutioner. Disse beløb forekommer i dag uforholdsmæssigt små i forhold til de milliarder af euro, der er afsat til redning af bankerne. EØSU finder det absolut nødvendigt at styrke den integrerede tilgang, der bør være obligatorisk, og at genindføre en strategisk tilgang til samhørighedspolitikken.

Integreret tilgang

| 1.6 | Samordning: EØSU anbefaler en bedre samordning mellem de samhørighedspolitiske strategier og programmer og EU's rammeprogrammer for forskning og udvikling (RP7) og programmet for innovation og konkurrenceevne (CIP) samt en styrkelse af strategiernes og programmernes tværnationale og internationale netværksmekanismer med henblik på at fremme konkurrenceevne, innovation og beskæftigelse. Det er absolut nødvendigt at etablere permanente grænseflader mellem de samhørighedspolitiske og de forsknings- og innovationspolitiske mål og procedurer. |
| --- | --- |

1.6

Samordning: EØSU anbefaler en bedre samordning mellem de samhørighedspolitiske strategier og programmer og EU's rammeprogrammer for forskning og udvikling (RP7) og programmet for innovation og konkurrenceevne (CIP) samt en styrkelse af strategiernes og programmernes tværnationale og internationale netværksmekanismer med henblik på at fremme konkurrenceevne, innovation og beskæftigelse. Det er absolut nødvendigt at etablere permanente grænseflader mellem de samhørighedspolitiske og de forsknings- og innovationspolitiske mål og procedurer.

Samordning:

| 1.7 | Resultater: EØSU mener, at ikke kun den finansielle kontrol, men også kvaliteten af de opnåede resultater fra og med perioden 2000-2006 bør vises større opmærksomhed, specielt hvad angår den vækst og beskæftigelse, som iværksættelsen af programmerne skaber. |
| --- | --- |

1.7

Resultater: EØSU mener, at ikke kun den finansielle kontrol, men også kvaliteten af de opnåede resultater fra og med perioden 2000-2006 bør vises større opmærksomhed, specielt hvad angår den vækst og beskæftigelse, som iværksættelsen af programmerne skaber.

Resultater

| 1.8 | Evaluering: Med henblik på yderligere at forbedre samhørighedspolitikkens effektivitet og funktion finder EØSU det hensigtsmæssigt at foretage en nærmere udvælgelse af interventionerne for at opnå bedre udviklingsfremmende resultater i marken og at styrke opfølgnings- og evalueringsprocessen, navnlig gennem oprettelse af uafhængige og supranationale ad hoc-udvalg dér, hvor sådanne endnu ikke findes. Kontrol- og evalueringsmekanismerne i de forskellige faser, som kendetegner samhørighedspolitikken, bør være gennemsigtige og tilgængelige for de pågældende økonomiske og sociale aktører. |
| --- | --- |

1.8

Evaluering: Med henblik på yderligere at forbedre samhørighedspolitikkens effektivitet og funktion finder EØSU det hensigtsmæssigt at foretage en nærmere udvælgelse af interventionerne for at opnå bedre udviklingsfremmende resultater i marken og at styrke opfølgnings- og evalueringsprocessen, navnlig gennem oprettelse af uafhængige og supranationale ad hoc-udvalg dér, hvor sådanne endnu ikke findes. Kontrol- og evalueringsmekanismerne i de forskellige faser, som kendetegner samhørighedspolitikken, bør være gennemsigtige og tilgængelige for de pågældende økonomiske og sociale aktører.

Evaluering

| 1.9 | Åbenhed og kommunikation: EØSU mener, at det er yderst vigtigt at sikre åbenhed omkring fondene og at informere og oplyse den lokale offentlighed om beslutninger og resultater. Det er den måde, hvorpå man bedst kan sikre synlighed og bringe borgerne tættere på EU. Åbenhed bør være et prioriteret mål for EU i alle samhørighedspolitikkens faser. |
| --- | --- |

1.9

Åbenhed og kommunikation: EØSU mener, at det er yderst vigtigt at sikre åbenhed omkring fondene og at informere og oplyse den lokale offentlighed om beslutninger og resultater. Det er den måde, hvorpå man bedst kan sikre synlighed og bringe borgerne tættere på EU. Åbenhed bør være et prioriteret mål for EU i alle samhørighedspolitikkens faser.

Åbenhed og kommunikation

| 1.10 | Enhed: Det er absolut nødvendigt at bevare en entydig vision, en sammenhæng mellem fondenes forskellige faser: forberedelse, iværksættelse, anvendelse, overvågning, opfølgning og evaluering. |
| --- | --- |

1.10

Enhed: Det er absolut nødvendigt at bevare en entydig vision, en sammenhæng mellem fondenes forskellige faser: forberedelse, iværksættelse, anvendelse, overvågning, opfølgning og evaluering.

Enhed

| 1.11 | Forenkling: Det bør alvorligt overvejes at forenkle procedurerne, som ofte er årsag til forsinkelser og manglende gennemførelse af programmerne, idet opmærksomheden rettes mod evalueringen af resultaterne ved hjælp af klare og effektive systemer, og det overvejes at indføre sanktioner over for dem, der ikke respekterer metode, indhold og frister, f.eks. ved i første række ikke at tilbageføre ikke-anvendte tilskud til medlemsstaterne, eftersom fællesskabsbudgettet er begrænset. |
| --- | --- |

1.11

Forenkling: Det bør alvorligt overvejes at forenkle procedurerne, som ofte er årsag til forsinkelser og manglende gennemførelse af programmerne, idet opmærksomheden rettes mod evalueringen af resultaterne ved hjælp af klare og effektive systemer, og det overvejes at indføre sanktioner over for dem, der ikke respekterer metode, indhold og frister, f.eks. ved i første række ikke at tilbageføre ikke-anvendte tilskud til medlemsstaterne, eftersom fællesskabsbudgettet er begrænset.

Forenkling

sanktioner

| 1.12 | Multiplikatoreffekt: Samhørighedspolitikken bør sammen med EU's og medlemsstaternes økonomiske politik ikke begrænse sig til at fordele ressourcer, men bør søge at skabe en multiplikatoreffekt på det territoriale plan og tiltrække andre investeringer med henblik på at fremme udvikling, konkurrenceevne og beskæftigelse ved gennem en ekspertisestrategi at fremme forskning og innovation og i første række sigte mod at forbedre de »offentlige goder« (vand, affaldshåndtering, ældreomsorg, uddannelse, vuggestuer m.v.) med henblik på at gøre de pågældende regioner mere tiltrækkende. |
| --- | --- |

1.12

Multiplikatoreffekt: Samhørighedspolitikken bør sammen med EU's og medlemsstaternes økonomiske politik ikke begrænse sig til at fordele ressourcer, men bør søge at skabe en multiplikatoreffekt på det territoriale plan og tiltrække andre investeringer med henblik på at fremme udvikling, konkurrenceevne og beskæftigelse ved gennem en ekspertisestrategi at fremme forskning og innovation og i første række sigte mod at forbedre de »offentlige goder« (vand, affaldshåndtering, ældreomsorg, uddannelse, vuggestuer m.v.) med henblik på at gøre de pågældende regioner mere tiltrækkende.

Multiplikatoreffekt

| 1.13 | Som følge af den internationale finanskrise og dens følger og i lyset af den plan, som Det Europæiske Råd godkendte den 11. - 12. december 2008 med henblik på at imødegå den økonomiske recession, herunder forslagene om at ændre forskellige forordninger vedrørende fællesskabsfondene mener EØSU, at tidspunktet er kommet for en gennemgribende revision af de mekanismer, der regulerer ressourcerne til samhørighedspolitikken, således at disse kan målrettes mod vækst og genopretning af EU's økonomiske politik. |
| --- | --- |

1.13

Som følge af den internationale finanskrise og dens følger og i lyset af den plan, som Det Europæiske Råd godkendte den 11. - 12. december 2008 med henblik på at imødegå den økonomiske recession, herunder forslagene om at ændre forskellige forordninger vedrørende fællesskabsfondene mener EØSU, at tidspunktet er kommet for en gennemgribende revision af de mekanismer, der regulerer ressourcerne til samhørighedspolitikken, således at disse kan målrettes mod vækst og genopretning af EU's økonomiske politik.

| 1.14 | Finansieringsteknik: Det bør undgås at sprede støtten. Det er nødvendigt at gennemføre en gennemgribende ændring af fondenes finansieringsteknik, navnlig ved at sikre videreførelse af kreditfaciliteter til især SMV (1) og lokale myndigheder, gennem valg af bedre egnede politikker med tilføjelse af bidrag fra Den Europæiske Investeringsfond (EIF) og EIB. |
| --- | --- |

1.14

Finansieringsteknik: Det bør undgås at sprede støtten. Det er nødvendigt at gennemføre en gennemgribende ændring af fondenes finansieringsteknik, navnlig ved at sikre videreførelse af kreditfaciliteter til især SMV (1) og lokale myndigheder, gennem valg af bedre egnede politikker med tilføjelse af bidrag fra Den Europæiske Investeringsfond (EIF) og EIB.

Finansieringsteknik

1

| 1.15 | Klientelisme: Kommissionen bør indføre instrumenter, som kan fjerne de forskellige former for klientelisme, der præger samhørighedspolitikken. Det er især nødvendigt at fjerne eller i det mindste reducere de forskellige former for underleverance for at undgå sløseri og misbrug. |
| --- | --- |

1.15

Klientelisme: Kommissionen bør indføre instrumenter, som kan fjerne de forskellige former for klientelisme, der præger samhørighedspolitikken. Det er især nødvendigt at fjerne eller i det mindste reducere de forskellige former for underleverance for at undgå sløseri og misbrug.

Klientelisme

| 1.16 | Social og samhørighedspolitik: Det er desuden nødvendigt igen at sætte socialpolitikken i centrum for samhørighedspolitikken som et af dennes hovedmål, så meget mere som den økonomiske og sociale krise, der har fulgt i kølvandet på den finansielle krise, nu har alvorlige følger for de svageste befolkningsgrupper. |
| --- | --- |

1.16

Social og samhørighedspolitik: Det er desuden nødvendigt igen at sætte socialpolitikken i centrum for samhørighedspolitikken som et af dennes hovedmål, så meget mere som den økonomiske og sociale krise, der har fulgt i kølvandet på den finansielle krise, nu har alvorlige følger for de svageste befolkningsgrupper.

Social og samhørighedspolitik

| 1.17 | Arbejdsmarked: Samhørighedspolitikken bør fremme en øget integrering af det europæiske arbejdsmarked, især hvad angår kvinderne, bl.a. gennem indførelse af nye former for arbejdsmarkedsrelationer, der styrker vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.17

Arbejdsmarked: Samhørighedspolitikken bør fremme en øget integrering af det europæiske arbejdsmarked, især hvad angår kvinderne, bl.a. gennem indførelse af nye former for arbejdsmarkedsrelationer, der styrker vækst og beskæftigelse.

Arbejdsmarked

| 1.18 | God praksis: Kommissionen bør fremme udbredelsen af de programmer, som har gjort det muligt at opnå de bedste resultater i de forskellige europæiske regioner. Det vil heller ikke være uden nytte også at sprede kendskabet til de programmer, der ikke har haft de forventede virkninger, for at undgå at gentage dem. |
| --- | --- |

1.18

God praksis: Kommissionen bør fremme udbredelsen af de programmer, som har gjort det muligt at opnå de bedste resultater i de forskellige europæiske regioner. Det vil heller ikke være uden nytte også at sprede kendskabet til de programmer, der ikke har haft de forventede virkninger, for at undgå at gentage dem.

God praksis

| 1.19 | Små og mellemstore virksomheder: Små og mellemstore virksomheder, herunder socialøkonomiske virksomheder, bør altid være i centrum for samhørighedspolitikken som hovedmodtagere med henblik på udvikling og øget konkurrenceevne. De små og mellemstore virksomheder udgør i realiteten nøglen til vækst og beskæftigelse. Det er derfor afgørende vigtigt at lette disses adgang til kredit under den nuværende recession. |
| --- | --- |

1.19

Små og mellemstore virksomheder: Små og mellemstore virksomheder, herunder socialøkonomiske virksomheder, bør altid være i centrum for samhørighedspolitikken som hovedmodtagere med henblik på udvikling og øget konkurrenceevne. De små og mellemstore virksomheder udgør i realiteten nøglen til vækst og beskæftigelse. Det er derfor afgørende vigtigt at lette disses adgang til kredit under den nuværende recession.

Små og mellemstore virksomheder

| 1.20 | Partnerskab: Kommissionen bør udvise spørgsmålet om socialt partnerskab større opmærksomhed. Sidstnævnte må ikke begrænse sig til en rent formel fortolkning af forordningens artikel 11, men bør afspejle substansen i partnerskabskonceptet, der er kernen i den europæiske sociale kultur. Partnerskabet bør ikke praktiseres som en koncession, som en ren og skær formalitet, men bør snarere tage form af et reelt samråd om procedurer samt indhold, gennemførelse og evaluering af programmerne samt åbenheden omkring disse. |
| --- | --- |

1.20

Partnerskab: Kommissionen bør udvise spørgsmålet om socialt partnerskab større opmærksomhed. Sidstnævnte må ikke begrænse sig til en rent formel fortolkning af forordningens artikel 11, men bør afspejle substansen i partnerskabskonceptet, der er kernen i den europæiske sociale kultur. Partnerskabet bør ikke praktiseres som en koncession, som en ren og skær formalitet, men bør snarere tage form af et reelt samråd om procedurer samt indhold, gennemførelse og evaluering af programmerne samt åbenheden omkring disse.

Partnerskab

| 1.21 | Det politiske Europa: Der resterer en enkelt anbefaling i tilslutning til de ovennævnte, som imidlertid er den vigtigste: Kommissionen, medlemsstaterne, regionerne og arbejdsmarkedets parter kan og bør stadig gøre mere for at forbedre samhørighedspolitikken. De bør ikke spare anstrengelserne for at nå dette resultat. |
| --- | --- |

1.21

Det politiske Europa: Der resterer en enkelt anbefaling i tilslutning til de ovennævnte, som imidlertid er den vigtigste: Kommissionen, medlemsstaterne, regionerne og arbejdsmarkedets parter kan og bør stadig gøre mere for at forbedre samhørighedspolitikken. De bør ikke spare anstrengelserne for at nå dette resultat.

Det politiske Europa

| 1.22 | EØSU bør hjælpe EU med at træffe fremtidsorienterede beslutninger og fastlægge de retlige og politiske instrumenter, som er nødvendige for at blive udrustet med beslutningskompetence omkring bestemte politikker med henblik på at effektivisere indsatsen og gøre op med illusionen om at være forskånet for alt og fortsat at kunne indtage rollen som blot og bar tilskuer. |
| --- | --- |

1.22

EØSU bør hjælpe EU med at træffe fremtidsorienterede beslutninger og fastlægge de retlige og politiske instrumenter, som er nødvendige for at blive udrustet med beslutningskompetence omkring bestemte politikker med henblik på at effektivisere indsatsen og gøre op med illusionen om at være forskånet for alt og fortsat at kunne indtage rollen som blot og bar tilskuer.

EØSU

2.   Forslag

Forslag

| 2.1 | Udstede regler til forbedring af institutionel »governance« og indføre procedurer, der letter etableringen af effektive partnerskaber med henblik på samrådet med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet, samt fastlægge kriterier for samrådsprocedurer, navnlig på basis af de eksisterende erfaringer, med det sigte at drøfte og forhandle om programmer, indhold, procedurer osv. |
| --- | --- |

2.1

Udstede regler til forbedring af institutionel »governance« og indføre procedurer, der letter etableringen af effektive partnerskaber med henblik på samrådet med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet, samt fastlægge kriterier for samrådsprocedurer, navnlig på basis af de eksisterende erfaringer, med det sigte at drøfte og forhandle om programmer, indhold, procedurer osv.

governance

| 2.2 | Indføre nye evalueringskriterier for at hjælpe operatørerne i sektoren, således at der gennem ad hoc-udvalg sikres en mere objektiv evaluering af interventionernes resultater og kvalitet, idet disse kriterier gælder for alle lande, og at effektivitet gøres til et instrument til måling af samhørighedspolitikkens virkninger. |
| --- | --- |

2.2

Indføre nye evalueringskriterier for at hjælpe operatørerne i sektoren, således at der gennem ad hoc-udvalg sikres en mere objektiv evaluering af interventionernes resultater og kvalitet, idet disse kriterier gælder for alle lande, og at effektivitet gøres til et instrument til måling af samhørighedspolitikkens virkninger.

effektivitet

| 2.3 | Derfor fremme en fælles europæisk uddannelse for samhørighedspolitiske strateger, der er i stand til at intervenere med samme metode i alle faser af fondenes anvendelse. Man bør desuden udvide anvendelsen af mekanismerne for teknisk bistand, såsom Jaspers, til alle konvergensregioner og alle berørte instanser. |
| --- | --- |

2.3

Derfor fremme en fælles europæisk uddannelse for samhørighedspolitiske strateger, der er i stand til at intervenere med samme metode i alle faser af fondenes anvendelse. Man bør desuden udvide anvendelsen af mekanismerne for teknisk bistand, såsom Jaspers, til alle konvergensregioner og alle berørte instanser.

| 2.4 | Forenkle og smidiggøre procedurerne for alle fondens etaper, således som EØSU har opfordret til flere gange, men næsten altid forgæves. |
| --- | --- |

2.4

Forenkle og smidiggøre procedurerne for alle fondens etaper, således som EØSU har opfordret til flere gange, men næsten altid forgæves.

| 2.5 | Indføre sanktioner for ikke-opfyldelse og/eller utilfredsstillende resultater for at undgå spild, gentagelse af fejl og forskellige former for klientelisme. |
| --- | --- |

2.5

Indføre sanktioner for ikke-opfyldelse og/eller utilfredsstillende resultater for at undgå spild, gentagelse af fejl og forskellige former for klientelisme.

| 2.6 | Iværksætte en sikkerhedsmekanisme for de fattigste og mindst strukturerede regioner for at udnytte de ressourcer, der tilføres dem, bedst muligt. |
| --- | --- |

2.6

Iværksætte en sikkerhedsmekanisme for de fattigste og mindst strukturerede regioner for at udnytte de ressourcer, der tilføres dem, bedst muligt.

| 2.7 | Fremme et mere inklusivt borgerskab og større økonomisk og social samhørighed for alle ved hjælp af samhørighedspolitikken med bidrag fra de nationale politikker. |
| --- | --- |

2.7

Fremme et mere inklusivt borgerskab og større økonomisk og social samhørighed for alle ved hjælp af samhørighedspolitikken med bidrag fra de nationale politikker.

| 2.8 | EØSU anmoder om, at der indføres en sondring mellem det institutionelle partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne og regionerne på den ene side og arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet på den anden. Sidstnævnte skal praktiseres aktivt på alle niveauer: europæisk, nationalt og regionalt med reel - dvs. ikke bare formel - inddragelse af parterne. |
| --- | --- |

2.8

EØSU anmoder om, at der indføres en sondring mellem det institutionelle partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne og regionerne på den ene side og arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet på den anden. Sidstnævnte skal praktiseres aktivt på alle niveauer: europæisk, nationalt og regionalt med reel - dvs. ikke bare formel - inddragelse af parterne.

| 2.9 | Oprette et udvalg (en arbejdsgruppe) bestående af repræsentanter for de forskellige EU-institutioner (Kommissionen, Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget) til at overveje og foreslå en radikal revision af de mekanismer, som regulerer samhørighedspolitikken i dag. |
| --- | --- |

2.9

Oprette et udvalg (en arbejdsgruppe) bestående af repræsentanter for de forskellige EU-institutioner (Kommissionen, Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget) til at overveje og foreslå en radikal revision af de mekanismer, som regulerer samhørighedspolitikken i dag.

3.   Baggrund

Baggrund

| 3.1 | Princippet om social samhørighed er en af hjørnestenene i EU's politikker – traktatens artikel 158 – som i Lissabontraktaten er blevet udvidet til at omfatte de territoriale politikker. Der er tale om en slags sammensmeltning mellem økonomisk samhørighed og social samhørighed, der udgør selve kernen i EU's grundlag. Et ofte glemt princip, som bør anvendes på alle situationer overalt og i alle politikker. Samhørighed og politisk solidaritet bør kendetegne alle EU's aktiviteter, hvilket ofte ikke er tilfælde, således som de seneste begivenheder i tilknytning til den finansielle krise har vist. |
| --- | --- |

3.1

Princippet om social samhørighed er en af hjørnestenene i EU's politikker – traktatens artikel 158 – som i Lissabontraktaten er blevet udvidet til at omfatte de territoriale politikker. Der er tale om en slags sammensmeltning mellem økonomisk samhørighed og social samhørighed, der udgør selve kernen i EU's grundlag. Et ofte glemt princip, som bør anvendes på alle situationer overalt og i alle politikker. Samhørighed og politisk solidaritet bør kendetegne alle EU's aktiviteter, hvilket ofte ikke er tilfælde, således som de seneste begivenheder i tilknytning til den finansielle krise har vist.

| 3.2 | Samhørighedspolitikken – således som den foreligger – fremstår fortsat som en ren og skær udligningspolitik og ikke som en merværdi til den økonomiske politik, den monetære politik og det indre marked, der kan slå bro over kløften mellem regionerne og landene og ikke giver næring til en ødelæggende konkurrence. |
| --- | --- |

3.2

Samhørighedspolitikken – således som den foreligger – fremstår fortsat som en ren og skær udligningspolitik og ikke som en merværdi til den økonomiske politik, den monetære politik og det indre marked, der kan slå bro over kløften mellem regionerne og landene og ikke giver næring til en ødelæggende konkurrence.

| 3.3 | Samhørighedspolitikkens begrænsninger, som klart fremgår af læsningen af meddelelsen, skyldes ikke alene det begrænsede budget, men også den manglende integration mellem samhørighedspolitikken og de øvrige økonomiske politikker, der stadig styres af medlemsstaterne, og hvor EU's indsat generelt ikke består i andet end at samordne EU's og de enkelte medlemslandes politikker. Meddelelsen er præget af sådanne svagheder, der desværre er indbygget i beslutningssystemet og dermed i selve Kommissionens beslutningsevne. |
| --- | --- |

3.3

Samhørighedspolitikkens begrænsninger, som klart fremgår af læsningen af meddelelsen, skyldes ikke alene det begrænsede budget, men også den manglende integration mellem samhørighedspolitikken og de øvrige økonomiske politikker, der stadig styres af medlemsstaterne, og hvor EU's indsat generelt ikke består i andet end at samordne EU's og de enkelte medlemslandes politikker. Meddelelsen er præget af sådanne svagheder, der desværre er indbygget i beslutningssystemet og dermed i selve Kommissionens beslutningsevne.

| 3.4 | Kommissionen nøjes i dag med at spille rollen som »vogter« og at påse, at procedurerne fungerer, og repræsentere de formelle aspekter (slet og ret »overensstemmelse med traktaten«), mens den i stedet burde påtage sig rollen som en mere målrettet vejleder, der er mere indstillet på at opnå konkrete og effektive resultater, og være i stand til at genskabe samhørighedspolitikkens originale ånd, hvor Kommissionen varetog en vejledende funktion med henblik på at højne professionalismen hos dem, der skulle anvende midlerne. |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen nøjes i dag med at spille rollen som »vogter« og at påse, at procedurerne fungerer, og repræsentere de formelle aspekter (slet og ret »overensstemmelse med traktaten«), mens den i stedet burde påtage sig rollen som en mere målrettet vejleder, der er mere indstillet på at opnå konkrete og effektive resultater, og være i stand til at genskabe samhørighedspolitikkens originale ånd, hvor Kommissionen varetog en vejledende funktion med henblik på at højne professionalismen hos dem, der skulle anvende midlerne.

| 3.5 | Meddelelsen har i denne forbindelse sammen med den femte samhørighedsrapport en symbolsk betydning. EØSU bør følgelig bestræbe sig på atter at tilføre samhørigheden en strategisk tilgang og formulere konkrete forslag, men bør især sætte alt i værk for at disse bliver godtaget. |
| --- | --- |

3.5

Meddelelsen har i denne forbindelse sammen med den femte samhørighedsrapport en symbolsk betydning. EØSU bør følgelig bestræbe sig på atter at tilføre samhørigheden en strategisk tilgang og formulere konkrete forslag, men bør især sætte alt i værk for at disse bliver godtaget.

| 3.6 | Denne udtalelse sigter ikke mod at inddrage alle samhørighedens aspekter, således som det allerede er gjort ved talrige lejligheder. Den begrænser sig til grundlæggende bemærkninger og til fremsættelse af en række operationelle forslag. |
| --- | --- |

3.6

Denne udtalelse sigter ikke mod at inddrage alle samhørighedens aspekter, således som det allerede er gjort ved talrige lejligheder. Den begrænser sig til grundlæggende bemærkninger og til fremsættelse af en række operationelle forslag.

4.   Meddelelse fra Kommissionen: resumé

Meddelelse fra Kommissionen: resumé

| 4.1 | Efter afslutningen af hørings- og forhandlingsprocessen på forskellige niveauer vedrørende programmeringsperioden 2007-2013 offentliggjorde Kommissionen en rapport, som understreger de »positive resultater«, der er opnået ved forhandlingerne, uden at pege på nogen negative aspekter. |
| --- | --- |

4.1

Efter afslutningen af hørings- og forhandlingsprocessen på forskellige niveauer vedrørende programmeringsperioden 2007-2013 offentliggjorde Kommissionen en rapport, som understreger de »positive resultater«, der er opnået ved forhandlingerne, uden at pege på nogen negative aspekter.

| 4.2 | Der gøres i rapporten rede for de kvantitative aspekter (investeringer på 347 mia.) og de »kvalitative« sider af de foretagne valg, gennemgående meget formelt, med »perfekte« skemaer og diagrammer. Samhørighedspolitikken 2007-2013 er centreret omkring fire hovedelementer til gennemførelse af de fastsatte mål:






  — | samhørighedspolitikken og Lissabondagsordenen |
| --- | --- | --- |

4.2

Der gøres i rapporten rede for de kvantitative aspekter (investeringer på 347 mia.) og de »kvalitative« sider af de foretagne valg, gennemgående meget formelt, med »perfekte« skemaer og diagrammer. Samhørighedspolitikken 2007-2013 er centreret omkring fire hovedelementer til gennemførelse af de fastsatte mål:

—

samhørighedspolitikken og Lissabondagsordenen

| — | globaliseringen og strukturforandringer |
| --- | --- |

—

globaliseringen og strukturforandringer

| — | den demografiske udvikling, arbejdsmarkedet, samfund og økonomier, der sætter yderligere skub i integrationen |
| --- | --- |

—

den demografiske udvikling, arbejdsmarkedet, samfund og økonomier, der sætter yderligere skub i integrationen

| — | bæredygtig udvikling, klimaændringer og energi. |
| --- | --- |

—

bæredygtig udvikling, klimaændringer og energi.

Rapporten omhandler også temaet »governance« og forhandlingernes forløb (metoden).

governance

| 4.3 | I rapporten nævnes programmernes specifikke mål, talstørrelser, fordelingen af de økonomiske midler (2) mv. I korte træk:






  — | forskning og innovation prioriteres højest (86 mia.) med 25 % af de allokerede ressourcer |
| --- | --- | --- |

4.3

I rapporten nævnes programmernes specifikke mål, talstørrelser, fordelingen af de økonomiske midler (2) mv. I korte træk:

2

—

forskning og innovation prioriteres højest (86 mia.) med 25 % af de allokerede ressourcer

| — | 15 mia. til tjenester og infrastruktur |
| --- | --- |

—

15 mia. til tjenester og infrastruktur

| — | 27 mia. (8 %) til støtte til SMV |
| --- | --- |

—

27 mia. (8 %) til støtte til SMV

| — | 26 mia. til undervisning |
| --- | --- |

—

26 mia. til undervisning

| — | beskæftigelsesfremmende politikker, specielt for de unge, kvinder, migranter mv. |
| --- | --- |

—

beskæftigelsesfremmende politikker, specielt for de unge, kvinder, migranter mv.

| — | bistand til personer, der lever under fattigdomstærsklen, og som det ikke er lykkedes at komme ind på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

bistand til personer, der lever under fattigdomstærsklen, og som det ikke er lykkedes at komme ind på arbejdsmarkedet

| — | 102 mia. til miljø og bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

—

102 mia. til miljø og bæredygtig udvikling.

5.   EØSU’s bemærkninger

EØSU’s bemærkninger

5.1   Politikkerne

Politikkerne

5.1.1   Den første del af Kommissionens meddelelse henviser til Lissabonstrategien, der betragtes som et centralt samhørighedspolitisk element. EØSU mener, det vil være svært i dag at finde en national eller international institution, som ikke fuldt ud anerkender en økonomisk-politisk strategi, der er centreret omkring opnåelsen af en tilfredsstillende økonomisk vækst, som går i spænd med en høj beskæftigelsesfrekvens. Selv om dette ikke var forudset, berører Kommissionen imidlertid intetsteds i meddelelsen spørgsmålet om, hvorledes en sådan strategi bør gennemføres i et EU, som er kendetegnet ved 27 meget forskellige lande, hvad angår disponible økonomiske, finansielle og sociale ressourcer, og især en meget uensartet territorial udvikling.

5.1.2   Lissabonstrategien bør for at kunne accepteres nødvendigvis tilpasses de forskellige territoriale forhold, der tjener som pejlemærker for samhørighedspolitikken. For hvert af disse forhold bør der fastlægges politisk-økonomiske foranstaltninger, som på basis af de disponible ressourcer (menneskelige, infrastrukturer mv.) i regionen, er i stand til at fremme væksten i indkomster og beskæftigelse. Dette kræver ikke kun et kort- og mellemsigtet syn på disse territoriers udvikling (med henblik på at diversificere og omlægge produktionen, styrke de lokale institutioner, kortlægge og uddanne den menneskelige kapital, som er nødvendig for styringen af ændringen, tiltrække nye investeringer mv.), men også en kapacitet til at anvende både lovgivningsmæssige og operationelle politisk-økonomiske instrumenter, som er i stand til at frembringe de forventede virkninger på de territoriale økonomiske systemer.

5.1.3   Meddelelsen indeholder desuden en meget generel omtale af de positive resultater, der begrænser sig til en oplistning af de økonomiske midler, som samhørighedspolitikken allokerer til hvert af indsatsområderne (det indre markeds tilgængelighed, udgifter til F&U og innovation, iværksætterånd, arbejdsmarked, miljø mv.). Det ville have været hensigtsmæssigt at referere til tidligere hændelser eller hændelser i de seneste år i de 12 nye medlemsstater eller oplysninger om den faktiske udgiftskapacitet, som de forskellige regioner og lokalområder har udvist, og om de anvendte fællesskabsmidlers indvirkning på de vigtigste makroøkonomiske variabler (vækst i indtægter og investeringer, øget beskæftigelse og lavere inflationsrate).

5.1.3.1   Det er en absolut betingelse for ændringer, at der er ressourcer til rådighed for et specifikt mål, men dette er ikke tilstrækkeligt til at sikre gennemførelsen. Det ville desuden have været oplagt også at nævne de negative punkter i forbindelse med forvaltningen af samhørighedspolitikken på grund af de komplekse procedurer i forbindelse med styringen af fællesskabsprogrammerne og at nævne de forværrede internationale makroøkonomiske rammer, der bestemt ikke har fremmet de svageste europæiske regioners udvikling.

5.1.4   En simpel kendsgerning kaster i øvrigt en skygge over samhørighedspolitikkens gode resultater. I de seneste år har de europæiske landes udviklingstakt – trods det at strukturfondene i perioden 2000-2006 har investeret betydelige beløb (260 mia. euro) – været langt lavere end de vigtigste konkurrerende landes (USA, Canada og til dels Japan), og dette fænomen har været særlig markant i de regioner, som afviger mest fra fællesskabsgennemsnittet. I de to første år af den nye programmeringscyklus (2007-2013) har vi således som følge af den yderligere forværring af den økonomiske og finansielle krise været vidne til en fortsat opbremsning i væksten – for ikke at tale om stagnation – i flere europæiske regionale økonomier.

5.1.5   På grundlag af disse observationer mener EØSU, at samhørighedspolitikken for perioden 2007-2013 burde have indeholdt – ikke en enkelt strategi, der uden skelnen anvendes på alle medlemsstater, og som tjener til opfyldelsen af tre fællesskabsprogrammeringsmål (konvergens, regional konkurrenceevne og europæisk territorialt samarbejde) - men en dobbelt strategi, hvor den ene primært tager sigte på de europæiske regioner, der afviger mest fra fællesskabsgennemsnittet (dvs. regionerne i de 12 lande, som indgik i den seneste udvidelse), og den anden tager sigte på de regioner, der – selv om de fortsat er langt fra gennemsnittet – i de senere år har udvist betydelige fremskridt hen imod en større konvergens med EU's mere udviklede regioner.

5.1.5.1   Forslaget om en diversificeret strategi på grundlag af udviklingsforholdene i de 27 medlemsstaters regioner er begrundet i nødvendigheden af stærkt forskellige interventions- og aktionslinjer for de regioner, der ligger langt under tærsklen på 75 %, og for de regioner, som placerer sig tættere på fællesskabsgennemsnittet. At betragte dem som »regioner under konvergensmålet« fremmer ikke forståelsen af forskellene med hensyn til intensitet, tilgang og fleksibilitet, der bør kendetegne de foreslåede interventionspolitikker.

intensitet, tilgang og fleksibilitet

5.1.5.2   De samme betragtninger kan anvendes på regionerne under målet »konkurrenceevne« og »territorialt samarbejde«. En differentieret analyse for hver af regionerne understøttet af mere repræsentative udviklingsindikatorer end dem, der anvendes i samhørighedspolitikken (således som EØSU allerede har anført i sin udtalelse om den fjerde rapport om den økonomiske og sociale samhørighed), kunne medføre en væsentlig omlægning af fordelingen af ressourcerne for de enkelte mål og dermed forskellige karakteristika for de udviklingspolitikker, der fastlægges for hver af regionerne. Der burde tages større hensyn til denne betragtning i Kommissionens åbne debat om samhørighedspolitikkens prioriteter, tilrettelæggelse og »governance«.

governance

5.1.6   For at sikre en mere funktionel og effektiv anvendelse af fællesskabsressourcerne ville det have været på sin plads, om Kommissionen indførte en vis form for »erstatnings- og/eller integrationsintervention« i fuld respekt for subsidiaritetsprincippet, navnlig for de regioner, der ikke har kunnet anvende de ressourcer, som er stillet til rådighed under samhørighedspolitikken, korrekt, eller som fortsat befinder sig i en overgangsfase.

5.1.6.1   Der henvises i denne forbindelse til de eventuelle risici i de fattigste og mindst strukturerede regioner (institutionelt, politisk og kulturelt) i forbindelse med »forvaltningen« af fællesskabsressourcerne, hvor der dels er tale om ineffektive anvendelser af ressourcerne, dels om refusion af allokerede, men ikke anvendte ressourcer, med alvorlige økonomiske og sociale ulemper for de befolkninger, som er modtagere af fondenes ydelser.

5.1.6.2   For de regioner, som befinder sig i denne situation, ville en »sikkerhedsmekanisme«, der aktiveres med Kommissionens hjælp til sikring af en mere effektiv forvaltning af fællesskabsressourcerne socialt og økonomisk være meget vigtigere end at risikere, at disse ressourcer går tabt som følge af en dårlig forvaltning eller refunderes.

5.1.7   En anden betragtning vedrører Den Europæiske Socialfonds investeringer til forbedring af kvaliteten og udbuddet af uddannelser. EØSU mener, at øgede kompetencer, bedre integration af de forskellige fællesskabsinstrumenter og en højere erhvervsfrekvens vil blive nødvendige for at sikre en bedre konkurrenceevne og en øget produktivitet i de lokale økonomiske og territoriale systemer.

5.1.7.1   De resultater, der er opnået på dette område, har været ringere end forventet, således som det har kunnet læses flere steder i fællesskabsdokumenter. Også hér er der grund til at justere de uddannelsesprogrammer og kompetenceforbedrende programmer, som er iværksat i en række europæiske regioner.

5.1.7.2   Der er afsat store ressourcer til denne sektor for den nye programmeringsperiode, og risiciene for, at de ikke udnyttes optimalt, ansporer til at indføre korrigerende tiltag med henblik på at bevare de lokale forvaltningers selvstændighed, når der foreligger en tilstrækkelig grad af professionalisme og administrativ organisation. Det er desuden nødvendigt at udnytte de disponible ressourcer, men også at fremlægge erstatningsforslag (indføre færre uddannelsestilbud på lokalt plan og flere på det »centrale« plan ved fællesskabsinstitutionerne, knytte bedre og bredere kontakter til nationale og udenlandske undervisningsinstitutioner, iværksætte fælles initiativer med partnere, der er kvalificeret til at formidle eksempler på »bedste praksis« mv.), hvis der ikke er de nødvendige betingelser til sikring af en effektiv styring af uddannelsesprogrammerne.

bedste praksis

5.2   Desuden indfører programmet en ændret approach i forhold til de oprindelige samhørighedspolitiske principper, som er fastlagt i traktaten, der udgør retningslinjer, som bør fastholdes. På initiativ af de nationale regeringer er vi vidne til en slags delegitimering af disse principper under påskud af at gå efter »nyhedsværdien« og imødegå eventuelle »udfordringer«.

5.3   Man risikerer således at gøre samhørighedspolitikken til et finansieringsinstrument for andre europæiske programmer eller politikker, der ikke er ledsaget af nogen fonde, som en menu, der skifter afhængig af øjeblikkets behov. Samhørighedspolitikken er således ved at blive en politik til omfordeling af økonomiske midler til skade for en strategisk tilgang.

5.4   Idéen om en spredning af støtten er således et afsluttet kapitel, mens det havde været eller snarere var nødvendigt at foretage en gennemgribende ændring af fondenes finansieringsteknik for at fremme multiplikatoreffekten gennem mere egnede politiske valg med tilføjelse af bidrag fra Den Europæiske Investeringsfond (EIF) og EIB for at sikre virksomhederne kredit.

5.5   Samhørighedspolitikken bør sættes i stand til at bidrage til en øget vækst og konkurrenceevne i de berørte regioner ved gennem en ekspertisestrategi at fremme forskning og innovation og i første række sigte mod at forbedre de »offentlige goder« (vand, affaldshåndtering, ældreomsorg, uddannelse, vuggestuer m.v.) med henblik på at gøre de pågældende regioner mere tiltrækkende.

5.6   De valg, der foreslås på det nationale og regionale plan, bør ikke påduttes ovenfra ved »top-down-mekanismer«, der ikke tager hensyn til behov og forhold på det territoriale plan og ofte anvender forenklinger, som risikerer at hæmme en lang række regioner, udvide udviklingskløften og kuldkaste Fællesskabets økonomiske indsats. Samhørighedspolitikkens kendetegn er derimod netop at tilpasse sig territoriernes reelle behov uden at glemme innovative aktioner og samordning med de andre fællesskabsprogrammer.

5.7   Kommissionen har spillet en vigtig rolle i samhørighedspolitikkens indledende fase. Den har hjulpet staterne og regionerne med at forbedre deres metode og indsats med hensyn til valg og mål. Det lader i dag til, at denne metode er udartet, så formen har fået forrang frem for indholdet med et uforholdsmæssigt stort forbrug af energi og midler, hvilket er med til i samme grad at mindske investeringerne.

5.8   EØSU mener, at kontrol er vigtig, men ikke på bekostning af indhold. Der bør skelnes mellem uregelmæssigheder og svig (hvilket Revisionsretten også burde gøre), og det bør undgås, at denne kontrol er Kommissionens eneste tanke, idet Kommissionen og andre institutioner ofte beskyldes for at være inkvisitorisk. Man kan desuden ikke indføre to vægtenheder eller to mål afhængig af, hvilken EU-politik der er tale om.

5.9   BNP bør ikke være det eneste kriterium for, om en region har et udviklingsefterslæb eller ej. Dette gælder så meget desto mere efter udvidelsen mod øst. Der bør tages hensyn til andre parametre såsom væksttendens, konkurrenceevne, beskæftigelsesgrad, de offentlige tjenesters funktion, universitets- og uddannelsessystemet, aldringstakt, unges og kvinders situation, erhvervs- og arbejdsløshedsfrekvens, medlemsstaternes generelle situation mv.

6.   Metoden: governance og partnerskab

Metoden: governance og partnerskab

| 6.1 | EØSU mener, at det ville være mere formålstjenligt at foretage en klar sondring mellem det institutionelle partnerskab eller »governance«, som ikke slår til, og den egentlige forhandling med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Den måde, hvorpå dette er beskrevet i meddelelsen, giver indtryk af, at der er tale om en og samme foreteelse. |
| --- | --- |

6.1

EØSU mener, at det ville være mere formålstjenligt at foretage en klar sondring mellem det institutionelle partnerskab eller »governance«, som ikke slår til, og den egentlige forhandling med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Den måde, hvorpå dette er beskrevet i meddelelsen, giver indtryk af, at der er tale om en og samme foreteelse.

| 6.2 | Lige så uklart er spørgsmålet om partnernes og de øvrige interesserede parters inddragelse i samhørighedspolitikken, idet det er, som om det participatoriske »demokrati« afhang af antallet af organisationer, der deltager i møderne, og at møderne afholdes for mødernes skyld. Kort sagt er den nuværende governance- og partnerskabsprocedure helt utilfredsstillende. Den bør undergå gennemgribende ændringer. Det er vigtigt, at kravet om deltagelse af et bredt partnerskab i planlægning, gennemførelse og evaluering af strukturfondsprogrammerne som angivet i forordningen for strukturfondene (1083/2006, art. 11) gennemføres på en effektiv måde. Proceduren for styring og samarbejde bør derfor evalueres med henblik på en revision, der kan føre til større og reel deltagelse af det organiserede samfund. |
| --- | --- |

6.2

Lige så uklart er spørgsmålet om partnernes og de øvrige interesserede parters inddragelse i samhørighedspolitikken, idet det er, som om det participatoriske »demokrati« afhang af antallet af organisationer, der deltager i møderne, og at møderne afholdes for mødernes skyld. Kort sagt er den nuværende governance- og partnerskabsprocedure helt utilfredsstillende. Den bør undergå gennemgribende ændringer. Det er vigtigt, at kravet om deltagelse af et bredt partnerskab i planlægning, gennemførelse og evaluering af strukturfondsprogrammerne som angivet i forordningen for strukturfondene (1083/2006, art. 11) gennemføres på en effektiv måde. Proceduren for styring og samarbejde bør derfor evalueres med henblik på en revision, der kan føre til større og reel deltagelse af det organiserede samfund.

governance

| 6.3 | Det socioøkonomiske partnerskab udgør »en værdi«, en mulighed, en nødvendighed, og ikke en koncession eller en særlig gunst, der tildeles partnerne. Hvis partnerskabet og forhandlingen respekteres og praktiseres aktivt på alle niveauer og i de forskellige etaper, lykkes det næsten altid at forbedre valgene, programmerne, projekterne og resultaterne. Dette bidrager desuden til en bedre information af borgerne og til en større tilslutning til samhørighedspolitikkerne fra de lokale og nationale samfund. |
| --- | --- |

6.3

Det socioøkonomiske partnerskab udgør »en værdi«, en mulighed, en nødvendighed, og ikke en koncession eller en særlig gunst, der tildeles partnerne. Hvis partnerskabet og forhandlingen respekteres og praktiseres aktivt på alle niveauer og i de forskellige etaper, lykkes det næsten altid at forbedre valgene, programmerne, projekterne og resultaterne. Dette bidrager desuden til en bedre information af borgerne og til en større tilslutning til samhørighedspolitikkerne fra de lokale og nationale samfund.

| 6.4 | Ud over procedurerne har det desværre med få undtagelser indtil nu ikke forholdt sig således, hvilket kan udledes af meddelelsen. Der har ofte blot været tale om en høring, om informationsmøder og ikke om et ægte samråd med henblik på at indlede forhandlinger. Flere gange har arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet heller ikke været inddraget, da man har foretrukket at »henvise« til ofte ikke-eksisterende eller ikke-anvendte nationale praksisser. Man kunne også - således som det f.eks. er gjort i Frankrig og i Portugal - inddrage de nationale økonomiske og sociale råd for at sikre og styrke forhandlingsprocessen. Gode eksempler på inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer findes også i andre lande, f.eks. i Sverige. |
| --- | --- |

6.4

Ud over procedurerne har det desværre med få undtagelser indtil nu ikke forholdt sig således, hvilket kan udledes af meddelelsen. Der har ofte blot været tale om en høring, om informationsmøder og ikke om et ægte samråd med henblik på at indlede forhandlinger. Flere gange har arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet heller ikke været inddraget, da man har foretrukket at »henvise« til ofte ikke-eksisterende eller ikke-anvendte nationale praksisser. Man kunne også - således som det f.eks. er gjort i Frankrig og i Portugal - inddrage de nationale økonomiske og sociale råd for at sikre og styrke forhandlingsprocessen. Gode eksempler på inddragelse af arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer findes også i andre lande, f.eks. i Sverige.

| 6.5 | Der bør også gøres opmærksom på de store eksisterende eller nyopdagede forskelle mellem de forskellige lande, navnlig de lande, der indgik i den seneste udvidelse, hvor fagforeningerne og virksomhedslederne praktisk talt ikke har været inddraget i processen. EØSU mener, at forhandlingsprocessen bør tilpasses de forskellige nationale situationer og smidiggøres, forudsat at den er reel og konkret, og at forhandlingerne føres med repræsentative organisationer. Man kan således ikke begrænse sig til en »dialog« alene, til en simpel høring, selv om der er objektive vanskeligheder, eller til såkaldte »partnerfora«. EU »bør« fremme partnerskabet, føre reelle forhandlinger med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet på alle niveauer, af velkendte grunde først og fremmest på europæisk plan. |
| --- | --- |

6.5

Der bør også gøres opmærksom på de store eksisterende eller nyopdagede forskelle mellem de forskellige lande, navnlig de lande, der indgik i den seneste udvidelse, hvor fagforeningerne og virksomhedslederne praktisk talt ikke har været inddraget i processen. EØSU mener, at forhandlingsprocessen bør tilpasses de forskellige nationale situationer og smidiggøres, forudsat at den er reel og konkret, og at forhandlingerne føres med repræsentative organisationer. Man kan således ikke begrænse sig til en »dialog« alene, til en simpel høring, selv om der er objektive vanskeligheder, eller til såkaldte »partnerfora«. EU »bør« fremme partnerskabet, føre reelle forhandlinger med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet på alle niveauer, af velkendte grunde først og fremmest på europæisk plan.

| 6.6 | Man burde i forbindelse med forberedelsen af de operationelle programmer have vurderet gyldigheden af et samråd med partnerne, men det er netop på det punkt, at der helt klart har været problemer:






  — | manglende sammenhæng mellem den korte tid, der er afsat til høring af partnerne, og den lange periode, som er afsat til programgennemførelsen |
| --- | --- | --- |

6.6

Man burde i forbindelse med forberedelsen af de operationelle programmer have vurderet gyldigheden af et samråd med partnerne, men det er netop på det punkt, at der helt klart har været problemer:

—

manglende sammenhæng mellem den korte tid, der er afsat til høring af partnerne, og den lange periode, som er afsat til programgennemførelsen

| — | manglende kontrol med høringsprocessen uden nærmere begrundelse for de foretagne ændringer |
| --- | --- |

—

manglende kontrol med høringsprocessen uden nærmere begrundelse for de foretagne ændringer

| — | manglende formelle partnerskabsaftaler, især på det regionale plan |
| --- | --- |

—

manglende formelle partnerskabsaftaler, især på det regionale plan

| — | et kaotisk høringssystem (forhandlingssystem?) og en udbredt fornemmelse af, at der sjældent tages hensyn til de fremførte argumenter; utilstrækkelig inddragelse i programgennemførelsen, specielt på regionalt plan |
| --- | --- |

—

et kaotisk høringssystem (forhandlingssystem?) og en udbredt fornemmelse af, at der sjældent tages hensyn til de fremførte argumenter; utilstrækkelig inddragelse i programgennemførelsen, specielt på regionalt plan

| — | nødvendigheden af at styrke arbejdsmarkedsparternes kapacitet og forbedre deres ekspertise (i forskellige lande) med henblik på forhandlingerne med institutionerne. |
| --- | --- |

—

nødvendigheden af at styrke arbejdsmarkedsparternes kapacitet og forbedre deres ekspertise (i forskellige lande) med henblik på forhandlingerne med institutionerne.

kapacitet

ekspertise

| 6.7 | Her dukker spørgsmålet om repræsentanters og partneres deltagelse i forhandlingerne op igen. EØSU mener, at der, som anført i Europa-Parlamentets betænkning, skal tages hensyn til arbejdsmarkedets parter (arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne) og civilsamfundet, som skal inddrages i processen ud fra deres særlige interesser og repræsentativitet. Medlemsstaterne bør forpligtes til at praktisere et korrekt og reelt partnerskab mellem alle berørte parter. |
| --- | --- |

6.7

Her dukker spørgsmålet om repræsentanters og partneres deltagelse i forhandlingerne op igen. EØSU mener, at der, som anført i Europa-Parlamentets betænkning, skal tages hensyn til arbejdsmarkedets parter (arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne) og civilsamfundet, som skal inddrages i processen ud fra deres særlige interesser og repræsentativitet. Medlemsstaterne bør forpligtes til at praktisere et korrekt og reelt partnerskab mellem alle berørte parter.

| 6.8 | Partnerskabet bør desuden anvendes på de forskellige niveauer, både det europæiske, det nationale og det regionale, og på det horisontale og vertikale plan samt på alle programetaper (forberedelse, gennemførelse, kontrol af programmer, projekter og resultater). Den metode, der er indført for Den Europæiske Socialfond, bør med de relevante tilpasninger også tjene som eksempel for de regionale politikker og de øvrige fonde. |
| --- | --- |

6.8

Partnerskabet bør desuden anvendes på de forskellige niveauer, både det europæiske, det nationale og det regionale, og på det horisontale og vertikale plan samt på alle programetaper (forberedelse, gennemførelse, kontrol af programmer, projekter og resultater). Den metode, der er indført for Den Europæiske Socialfond, bør med de relevante tilpasninger også tjene som eksempel for de regionale politikker og de øvrige fonde.

| 6.9 | Således som dette allerede er sket ved tidligere lejlighed, bør Kommissionen fremme en uddannelse, navnlig for arbejdsmarkedets parter og de berørte ngo′er, som kan sikre, at deres indsats er produktiv - et initiativ, der navnlig bør tages i regionerne og i de nye medlemsstater. |
| --- | --- |

6.9

Således som dette allerede er sket ved tidligere lejlighed, bør Kommissionen fremme en uddannelse, navnlig for arbejdsmarkedets parter og de berørte ngo′er, som kan sikre, at deres indsats er produktiv - et initiativ, der navnlig bør tages i regionerne og i de nye medlemsstater.

Bruxelles, den 25. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se kommissionsprogrammet Jeremie.

1

(2)  Se bilaget.

2

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/148 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/148

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 95/93 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne

KOM(2009) 121 endelig — 2009/0042 (COD)

2009/C 228/27

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 19. marts 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 156 og 175 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 95/93 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne«

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, mødet den 24. marts, med 140 stemmer for, 8 imod og 14 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.

Bruxelles, den 24. marts 2009

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

Mario SEPI

---

| 22.9.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 228/149 |
| --- | --- | --- | --- |

22.9.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 228/149

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse en europæisk økonomisk genopretningsplan (Tillægsudtalelse)

2009/C 228/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 15. januar 2009 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, litra A) at udarbejde en tillægsudtalelse om

»En europæisk økonomisk genopretningsplan.«

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Thomas DELAPINA til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 452. plenarforsamling den 24.-25. marts 2009, (mødet den 24. marts), følgende udtalelse med 138 stemmer for, 8 imod og 13 hverken for eller imod.

1.   Resumé

Resumé

| 1.1 | Repræsentanterne for civilsamfundets organisationer, herunder særligt arbejdsmarkedets parter, spiller en afgørende rolle for overvindelsen af den aktuelle krise. Der er behov for en styrket social dialog for på den ene side at udforme og gennemføre en politik, som hurtigst muligt fører os ud af krisen og på den anden side at afbøde krisens økonomiske og sociale følger for borgerne på bedst mulig vis. Med den europæiske sociale model råder EU over et bedre udgangspunkt for inddæmning af krisens følger end andre af verdens regioner. Også internt i EU viser det sig, at lande med et system, som i højere grad er baseret på konsensus, har større succes i den henseende. |
| --- | --- |

1.1

Repræsentanterne for civilsamfundets organisationer, herunder særligt arbejdsmarkedets parter, spiller en afgørende rolle for overvindelsen af den aktuelle krise. Der er behov for en styrket social dialog for på den ene side at udforme og gennemføre en politik, som hurtigst muligt fører os ud af krisen og på den anden side at afbøde krisens økonomiske og sociale følger for borgerne på bedst mulig vis. Med den europæiske sociale model råder EU over et bedre udgangspunkt for inddæmning af krisens følger end andre af verdens regioner. Også internt i EU viser det sig, at lande med et system, som i højere grad er baseret på konsensus, har større succes i den henseende.

| 1.2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på forskellig vis bevist, at udvalget under den nuværende finansielle, økonomiske og sociale krise opfylder sin institutionelle opgave og støtter de andre europæiske institutioner. Således skabte udvalget med en konference den 22.-23. januar 2009 den institutionelle ramme for en dialog mellem krisens forskellige aktører: banker, virksomheder, fagforbund, institutioner og aktører fra civilsamfundet. Redskaber til overvindelse af krisen blev diskuteret ud fra institutionelle, juridiske, politisk-økonomiske, sociale og videnskabelige synspunkter. |
| --- | --- |

1.2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på forskellig vis bevist, at udvalget under den nuværende finansielle, økonomiske og sociale krise opfylder sin institutionelle opgave og støtter de andre europæiske institutioner. Således skabte udvalget med en konference den 22.-23. januar 2009 den institutionelle ramme for en dialog mellem krisens forskellige aktører: banker, virksomheder, fagforbund, institutioner og aktører fra civilsamfundet. Redskaber til overvindelse af krisen blev diskuteret ud fra institutionelle, juridiske, politisk-økonomiske, sociale og videnskabelige synspunkter.

| 1.3 | Derudover vedtog EØSU på sin plenarforsamling den 15. januar 2009 sin udtalelse om den europæiske økonomiske genopretningsplan (1). De væsentligste udsagn i denne udtalelse findes i afsnit 2, og hele udtalelsen er vedlagt som bilag. |
| --- | --- |

1.3

Derudover vedtog EØSU på sin plenarforsamling den 15. januar 2009 sin udtalelse om den europæiske økonomiske genopretningsplan (1). De væsentligste udsagn i denne udtalelse findes i afsnit 2, og hele udtalelsen er vedlagt som bilag.

1

| 1.4 | Det var ikke muligt at foretage en endelig vurdering, idet der endnu ikke forelå informationer om det vigtigste aspekt af planen, nemlig den praktiske gennemførelse i medlemsstaterne, der må påtage sig en ledende rolle i den forbindelse. Gennemførelsen må evalueres lige så grundigt som spørgsmålet om, hvilke af de foreslåede foranstaltninger og finansielle midler i den europæiske økonomiske genopretningsplan der i det hele taget er nye og supplerende, dvs. det skal undersøges, hvilke foranstaltninger der allerede var planlagt eller vedtaget inden den europæiske genopretningsplan kom på banen. |
| --- | --- |

1.4

Det var ikke muligt at foretage en endelig vurdering, idet der endnu ikke forelå informationer om det vigtigste aspekt af planen, nemlig den praktiske gennemførelse i medlemsstaterne, der må påtage sig en ledende rolle i den forbindelse. Gennemførelsen må evalueres lige så grundigt som spørgsmålet om, hvilke af de foreslåede foranstaltninger og finansielle midler i den europæiske økonomiske genopretningsplan der i det hele taget er nye og supplerende, dvs. det skal undersøges, hvilke foranstaltninger der allerede var planlagt eller vedtaget inden den europæiske genopretningsplan kom på banen.

| 1.5 | Udvalget opfordrer alle aktører, særligt medlemsstaterne og Kommissionen, til uden tøven at gå i gang med gennemførelsen af de økonomiske genopretningsprogrammer. Kommissionen opfordres også til at (a) udarbejde en statusopgørelse over gennemførelsen af de nationale genopretningsplaner, (b) redegøre for, hvilke instrumenter der står til rådighed til fremskyndelse af disse foranstaltninger og (c) evaluere om den nødvendige afstemning af de nationale politikker fungerer, eller om der optræder uønskede bivirkninger. |
| --- | --- |

1.5

Udvalget opfordrer alle aktører, særligt medlemsstaterne og Kommissionen, til uden tøven at gå i gang med gennemførelsen af de økonomiske genopretningsprogrammer. Kommissionen opfordres også til at (a) udarbejde en statusopgørelse over gennemførelsen af de nationale genopretningsplaner, (b) redegøre for, hvilke instrumenter der står til rådighed til fremskyndelse af disse foranstaltninger og (c) evaluere om den nødvendige afstemning af de nationale politikker fungerer, eller om der optræder uønskede bivirkninger.

| 1.6 | Den 17. marts 2009 arrangerede EØSU en konference, hvor repræsentanter for de nationale økonomiske og sociale råd, europæiske institutioner, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets aktører fortsatte debatten om mulige tiltag til overvindelse af krisen. Der foregik en erfaringsudveksling om gennemførelsen af den europæiske økonomiske genopretningsplan på nationalt niveau samt om det bidrag, som det organiserede civilsamfund kan levere til genskabelsen af den økonomiske vækst. |
| --- | --- |

1.6

Den 17. marts 2009 arrangerede EØSU en konference, hvor repræsentanter for de nationale økonomiske og sociale råd, europæiske institutioner, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets aktører fortsatte debatten om mulige tiltag til overvindelse af krisen. Der foregik en erfaringsudveksling om gennemførelsen af den europæiske økonomiske genopretningsplan på nationalt niveau samt om det bidrag, som det organiserede civilsamfund kan levere til genskabelsen af den økonomiske vækst.

| 1.7 | Udarbejdelsen af den foreliggende tillægsudtalelse vedrørende den europæiske økonomiske genopretningsplan har til formål at uddybe væsentlige punkter i den forudgående udtalelse, komme med et supplement til eller en opdatering af enkelte aspekter samt rejse spørgsmål som kan diskuteres med de nationale økonomiske og sociale råd. |
| --- | --- |

1.7

Udarbejdelsen af den foreliggende tillægsudtalelse vedrørende den europæiske økonomiske genopretningsplan har til formål at uddybe væsentlige punkter i den forudgående udtalelse, komme med et supplement til eller en opdatering af enkelte aspekter samt rejse spørgsmål som kan diskuteres med de nationale økonomiske og sociale råd.

| 1.8 | I EØSU vil debatten fortsætte med udarbejdelsen af »Et program for Europa«, og målet er at kunne præsentere de europæiske institutioner for en sammenhængende og effektiv forslagspakke. |
| --- | --- |

1.8

I EØSU vil debatten fortsætte med udarbejdelsen af »Et program for Europa«, og målet er at kunne præsentere de europæiske institutioner for en sammenhængende og effektiv forslagspakke.

2.   En kort gennemgang af udvalgets tidligere udtalelse om den europæiske økonomiske genopretningsplan

En kort gennemgang af udvalgets tidligere udtalelse om den europæiske økonomiske genopretningsplan

2.1   Udvalget støtter fuldt ud Kommissionens og Rådets europæiske økonomiske genopretningsplan. Det mener, at planen er udtryk for, at man principielt har valgt den rigtige strategi for den økonomiske politik, hvad angår håndteringen af de aktuelle udfordringer. Der må handles hurtigt, beslutsomt, ambitiøst, målrettet og koordineret med henblik på at stabilisere tilliden hos forbrugere og investorer og styrke efterspørgslen.

2.2   Udvalget fremhæver følgende aspekter som værende særligt positive:

Udvalget fremhæver følgende aspekter som værende særligt positive:

| 2.2.1 | Det lader til, at den økonomiske politik bygger på tidligere erfaringer. Mens man under tidligere nedgangsperioder i stort omfang forholdt sig passivt, har man nu erkendt nødvendigheden af, at den hidtidige udbudsorienterede tilgang suppleres med en aktiv konjunkturudjævnende makroøkonomisk politik, så den indenlandske efterspørgsel stimuleres. |
| --- | --- |

2.2.1

Det lader til, at den økonomiske politik bygger på tidligere erfaringer. Mens man under tidligere nedgangsperioder i stort omfang forholdt sig passivt, har man nu erkendt nødvendigheden af, at den hidtidige udbudsorienterede tilgang suppleres med en aktiv konjunkturudjævnende makroøkonomisk politik, så den indenlandske efterspørgsel stimuleres.

| 2.2.2 | Udvalget mener, at det er vigtigt at henvise til, at den større fleksibilitet i den reviderede stabilitets- og vækstpagt skal udnyttes fuldt ud. I en ekstraordinær situation som den nuværende betyder dette, at en midlertidig overskridelse af underskudsgrænsen på 3 % må accepteres. Også understregningen af det ansvar, som Den Europæiske Centralbanks pengepolitik har for udviklingen i realøkonomien, samt henvisningen til det yderligere spillerum for rentesænkninger fremhæver udvalget som værende nyttige udsagn. |
| --- | --- |

2.2.2

Udvalget mener, at det er vigtigt at henvise til, at den større fleksibilitet i den reviderede stabilitets- og vækstpagt skal udnyttes fuldt ud. I en ekstraordinær situation som den nuværende betyder dette, at en midlertidig overskridelse af underskudsgrænsen på 3 % må accepteres. Også understregningen af det ansvar, som Den Europæiske Centralbanks pengepolitik har for udviklingen i realøkonomien, samt henvisningen til det yderligere spillerum for rentesænkninger fremhæver udvalget som værende nyttige udsagn.

| 2.2.3 | Udvalget bifalder, at der lægges op til en koordineret fremgangsmåde. En international krise kræver internationale svar. Derudover skal der findes en løsning på det problem, at nogle lande søger fordele på andres bekostning, og en beggar-thy-neighbour-politik skal forebygges. |
| --- | --- |

2.2.3

Udvalget bifalder, at der lægges op til en koordineret fremgangsmåde. En international krise kræver internationale svar. Derudover skal der findes en løsning på det problem, at nogle lande søger fordele på andres bekostning, og en beggar-thy-neighbour-politik skal forebygges.

beggar-thy-neighbour

| 2.2.4 | Det må også bifaldes, at Lissabon-strategiens mål spiller en væsentlig rolle i forbindelse med de aktuelle kortsigtede foranstaltninger til håndtering af krisen:






  — | Med henblik på den sociale samhørighed må krisens følgevirkninger for borgerne afbødes. Arbejdsmarkedet må støttes og særligt de svageste samfundsgrupper må beskyttes bedre. |
| --- | --- | --- |

2.2.4

Det må også bifaldes, at Lissabon-strategiens mål spiller en væsentlig rolle i forbindelse med de aktuelle kortsigtede foranstaltninger til håndtering af krisen:

—

Med henblik på den sociale samhørighed må krisens følgevirkninger for borgerne afbødes. Arbejdsmarkedet må støttes og særligt de svageste samfundsgrupper må beskyttes bedre.

| — | Virksomhedernes konkurrenceevne må styrkes, så de gennem investeringer, produktion og eksport kan bidrage til at genskabe den økonomiske vækst og gå styrket ud af krisen. Offentlige fremtidsorienterede investeringer i innovation, uddannelse og forskning må ud over en styrkelse af efterspørgslen tjene til at forbedre infrastrukturen. |
| --- | --- |

—

Virksomhedernes konkurrenceevne må styrkes, så de gennem investeringer, produktion og eksport kan bidrage til at genskabe den økonomiske vækst og gå styrket ud af krisen. Offentlige fremtidsorienterede investeringer i innovation, uddannelse og forskning må ud over en styrkelse af efterspørgslen tjene til at forbedre infrastrukturen.

| — | SMV’er kan udgøre en væsentlig drivkraft til overvindelse af krisen. Derfor er der behov for støtteforanstaltninger, så disse virksomheder igen kan få uhindret adgang til finansiering, og det er nødvendigt at styrke deres konkurrence- og innovationsevne. |
| --- | --- |

—

SMV’er kan udgøre en væsentlig drivkraft til overvindelse af krisen. Derfor er der behov for støtteforanstaltninger, så disse virksomheder igen kan få uhindret adgang til finansiering, og det er nødvendigt at styrke deres konkurrence- og innovationsevne.

| — | Derudover er det vigtigt, at de offentlige og private investeringer til fremme af den økonomiske vækst også støtter Fællesskabets målsætninger vedrørende miljøbeskyttelse, energibesparelser og imødegåelse af klimaændringerne. Dvs. at disse tiltag bør fremme overgangen til en lavemissionsøkonomi. |
| --- | --- |

—

Derudover er det vigtigt, at de offentlige og private investeringer til fremme af den økonomiske vækst også støtter Fællesskabets målsætninger vedrørende miljøbeskyttelse, energibesparelser og imødegåelse af klimaændringerne. Dvs. at disse tiltag bør fremme overgangen til en lavemissionsøkonomi.

2.3   Udvalgets udtalelse indeholder imidlertid også enkelte kritiske bemærkninger:

Udvalgets udtalelse indeholder imidlertid også enkelte kritiske bemærkninger:

| 2.3.1 | Med 1,5 procent af BNP over 2 år (i gennemsnit 0,75 procent af BNP årligt) har genopretningsplanen et relativt beskedent omfang, særligt hvis man sammenligner med de foranstaltninger, der iværksættes i andre af verdens regioner. Derudover skal det noteres, at mængden af »friske midler« er langt mindre end de angivne 200 milliarder EUR. Hvad angår foranstaltningerne på europæisk og nationalt niveau drejer det sig ofte blot om en oversigt over eller en fremrykning af tiltag, som der allerede var enighed om at gennemføre, inden den europæiske økonomiske genopretningsplan kom på banen. |
| --- | --- |

2.3.1

Med 1,5 procent af BNP over 2 år (i gennemsnit 0,75 procent af BNP årligt) har genopretningsplanen et relativt beskedent omfang, særligt hvis man sammenligner med de foranstaltninger, der iværksættes i andre af verdens regioner. Derudover skal det noteres, at mængden af »friske midler« er langt mindre end de angivne 200 milliarder EUR. Hvad angår foranstaltningerne på europæisk og nationalt niveau drejer det sig ofte blot om en oversigt over eller en fremrykning af tiltag, som der allerede var enighed om at gennemføre, inden den europæiske økonomiske genopretningsplan kom på banen.

| 2.3.2 | Med hensyn til de strukturforbedrende foranstaltninger skal det under alle omstændigheder sikres, at disse ikke modarbejder målet om en styrkelse af efterspørgsel og beskæftigelse. De skal både udformes på en socialt ansvarlig måde og fremme vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

2.3.2

Med hensyn til de strukturforbedrende foranstaltninger skal det under alle omstændigheder sikres, at disse ikke modarbejder målet om en styrkelse af efterspørgsel og beskæftigelse. De skal både udformes på en socialt ansvarlig måde og fremme vækst og beskæftigelse.

| 2.3.3 | Resultaterne af den brede vifte af foranstaltninger til medlemsstaterne kan først vurderes, når det viser sig, om medlemsstaterne rent faktisk vælger at iværksætte den kombination af tiltag, der er mest velegnet for deres vedkommende. Ikke mindst af psykologiske grunde er det i hvert fald yderst vigtigt, at alle aktører hurtigst muligt iværksætter konkrete tiltag, idet der ellers vil være en fare for, at de pessimistiske forventninger bider sig fast. |
| --- | --- |

2.3.3

Resultaterne af den brede vifte af foranstaltninger til medlemsstaterne kan først vurderes, når det viser sig, om medlemsstaterne rent faktisk vælger at iværksætte den kombination af tiltag, der er mest velegnet for deres vedkommende. Ikke mindst af psykologiske grunde er det i hvert fald yderst vigtigt, at alle aktører hurtigst muligt iværksætter konkrete tiltag, idet der ellers vil være en fare for, at de pessimistiske forventninger bider sig fast.

| 2.3.4 | Efter de første politiske skridt, der er møntet på en genetablering af den finansielle sektors funktionsevne ved hjælp af forskellige redningspakker, er det nu nødvendigt at gennemføre en tillidsskabende omstrukturering af de finansielle markeder, som er koordineret på globalt plan. I den forbindelse må den gennem udvidelserne øgede »kritiske masse« i Eurozonen anvendes til at styrke inddragelsen af europæiske synspunkter, stærke sider og erfaringer. Den europæiske økonomiske genopretningsplan indeholder ingen detaljerede forslag om dette emne. |
| --- | --- |

2.3.4

Efter de første politiske skridt, der er møntet på en genetablering af den finansielle sektors funktionsevne ved hjælp af forskellige redningspakker, er det nu nødvendigt at gennemføre en tillidsskabende omstrukturering af de finansielle markeder, som er koordineret på globalt plan. I den forbindelse må den gennem udvidelserne øgede »kritiske masse« i Eurozonen anvendes til at styrke inddragelsen af europæiske synspunkter, stærke sider og erfaringer. Den europæiske økonomiske genopretningsplan indeholder ingen detaljerede forslag om dette emne.

3.   En uddybelse af de generelle bemærkninger

En uddybelse af de generelle bemærkninger

| 3.1 | Den største umiddelbare udfordring for den økonomiske politisk består i nødvendigheden af hurtigt at genskabe tilliden hos forbrugere og investorer ved hjælp af en effektiv styrkelse af efterspørgslen. Der må skabes en efterspørgsel, som kan stimulere væksten og holde arbejdsløsheden nede, så det forhindres, at der opstår en nedadgående økonomisk spiral, som det var tilfældet i 1930’erne. Samtidig skal det undgås, at man gentager tidligere tiders fejltagelser, som har bidraget til den aktuelle krise. |
| --- | --- |

3.1

Den største umiddelbare udfordring for den økonomiske politisk består i nødvendigheden af hurtigt at genskabe tilliden hos forbrugere og investorer ved hjælp af en effektiv styrkelse af efterspørgslen. Der må skabes en efterspørgsel, som kan stimulere væksten og holde arbejdsløsheden nede, så det forhindres, at der opstår en nedadgående økonomisk spiral, som det var tilfældet i 1930’erne. Samtidig skal det undgås, at man gentager tidligere tiders fejltagelser, som har bidraget til den aktuelle krise.

| 3.2 | Det lader til, at EU's instrumenter i den økonomiske politik, herunder særligt den monetære unions, er udviklet med henblik på en stabil økonomisk udvikling og forebyggelse af kriser. Med henblik på redningsaktioner i forbindelse med allerede opståede kriser lader instrumenterne en del tilbage at ønske. Det er nødvendigt at omforme den økonomiske politik og finde nye løsningsmodeller, dvs. etablere styreformer på europæisk niveau, der kan håndtere en krise som den nuværende. |
| --- | --- |

3.2

Det lader til, at EU's instrumenter i den økonomiske politik, herunder særligt den monetære unions, er udviklet med henblik på en stabil økonomisk udvikling og forebyggelse af kriser. Med henblik på redningsaktioner i forbindelse med allerede opståede kriser lader instrumenterne en del tilbage at ønske. Det er nødvendigt at omforme den økonomiske politik og finde nye løsningsmodeller, dvs. etablere styreformer på europæisk niveau, der kan håndtere en krise som den nuværende.

styreformer

| 3.3 | Smertefulde erfaringer har vist, at markedet ikke kan løse alle problemer (2). Den overdrevne tro på markedsmekanismen som universalmiddel, den kortsigtede tankegang og planlægningshorisont samt konkurrencen om stadig højere afkast må erstattes med en mere realistisk politik, der ikke i samme grad orienterer sig efter ideologier. |
| --- | --- |

3.3

Smertefulde erfaringer har vist, at markedet ikke kan løse alle problemer (2). Den overdrevne tro på markedsmekanismen som universalmiddel, den kortsigtede tankegang og planlægningshorisont samt konkurrencen om stadig højere afkast må erstattes med en mere realistisk politik, der ikke i samme grad orienterer sig efter ideologier.

2

| 3.4 | At markedet i finanssektoren har fejlet, betyder ikke, at man kan konkludere, at markedet generelt vil fejle, men det viser nødvendigheden af at forebygge eller korrigere en uheldig udvikling gennem en målrettet lovgivning eller overvågning. Den nye politik må derfor bygge på markedsøkonomiske principper, som fremmer og belønner selvstændige initiativer og risikovillighed. Imidlertid må »markedets egenrådige kræfter« igen underkastes strengere regler, så det sikres, at systemet kan fungere så gnidningsfrit som muligt. Frie markeder har behov for grundlæggende rammer, som de kan fungere indenfor. Alene af den grund, at de økonomiske realiteter ikke skaber forudsætningerne for perfekte markeder. For EU's vedkommende er der derudover tale om, at den europæiske økonomiske og sociale model hviler på grundlæggende principper, som gør det nødvendigt at gribe ind i markedets måde at fungere på. Også en genopdagelse af langsigtede mål og værdier hører med til denne model. |
| --- | --- |

3.4

At markedet i finanssektoren har fejlet, betyder ikke, at man kan konkludere, at markedet generelt vil fejle, men det viser nødvendigheden af at forebygge eller korrigere en uheldig udvikling gennem en målrettet lovgivning eller overvågning. Den nye politik må derfor bygge på markedsøkonomiske principper, som fremmer og belønner selvstændige initiativer og risikovillighed. Imidlertid må »markedets egenrådige kræfter« igen underkastes strengere regler, så det sikres, at systemet kan fungere så gnidningsfrit som muligt. Frie markeder har behov for grundlæggende rammer, som de kan fungere indenfor. Alene af den grund, at de økonomiske realiteter ikke skaber forudsætningerne for perfekte markeder. For EU's vedkommende er der derudover tale om, at den europæiske økonomiske og sociale model hviler på grundlæggende principper, som gør det nødvendigt at gribe ind i markedets måde at fungere på. Også en genopdagelse af langsigtede mål og værdier hører med til denne model.

| 3.5 | Den økonomiske politik, på såvel europæisk som nationalt niveau, har - bedre sent end aldrig - allerede taget vigtige skridt i den rigtige retning. Der er allerede foretaget en sænkning af rentesatserne, selvom der stadig eksisterer et råderum for yderligere nedsættelser. Statslige indgreb, i form af statsstøtte, garantier og overtagelse af risici, opfattes igen som værende fornuftige og nødvendige. I særlige tilfælde udelukkes heller ikke nationaliseringer som en sidste redningsmulighed. De offentlige budgetter støtter efterspørgslen ved hjælp af skattelettelser og en forøgelse af de offentlige udgifter. Den makroøkonomiske policy-mix er dermed blevet mere afbalanceret. |
| --- | --- |

3.5

Den økonomiske politik, på såvel europæisk som nationalt niveau, har - bedre sent end aldrig - allerede taget vigtige skridt i den rigtige retning. Der er allerede foretaget en sænkning af rentesatserne, selvom der stadig eksisterer et råderum for yderligere nedsættelser. Statslige indgreb, i form af statsstøtte, garantier og overtagelse af risici, opfattes igen som værende fornuftige og nødvendige. I særlige tilfælde udelukkes heller ikke nationaliseringer som en sidste redningsmulighed. De offentlige budgetter støtter efterspørgslen ved hjælp af skattelettelser og en forøgelse af de offentlige udgifter. Den makroøkonomiske policy-mix er dermed blevet mere afbalanceret.

policy-mix

| 3.6 | Udvalget giver igen udtryk for sin bekymring for, at omfanget af den europæiske økonomiske genopretningsplan er for beskedent (se også 2.3.1). Til dels kan dette måske forklares med, at de officielle vækstprognoser i høj grad undervurderede krisens omfang, da pakken blev sammensat. Eksempelvis tog Kommissionens efterårsprognose, der blev offentliggjort den 3. november 2008, udgangspunkt i en økonomisk vækst i Eurozonen på mindst 0,1 procent, mens den foreløbige prognose fra den 19. januar 2009 taler om -1.9 procent, og dermed allerede lå hele 2 procentpoint under. I de aktuelle prognoser ved udgangen af første kvartal tales der i mellemtiden om en tilbagegang på 4 procent. De negative konsekvenser for vækst og beskæftigelse er altså væsentligt større, end hvad der var forventet for kort tid siden. Det er oplagt, at det primært er de allerede vedtagne foranstaltninger, som må gennemføres hurtigst muligt. I løbet af de seneste uger har den økonomiske situation og prognoserne imidlertid ændret sig i en grad, som gør, at der nu er et betydeligt større behov for korrigerende foranstaltninger på flere niveauer, som beskrevet i afsnit 4. |
| --- | --- |

3.6

Udvalget giver igen udtryk for sin bekymring for, at omfanget af den europæiske økonomiske genopretningsplan er for beskedent (se også 2.3.1). Til dels kan dette måske forklares med, at de officielle vækstprognoser i høj grad undervurderede krisens omfang, da pakken blev sammensat. Eksempelvis tog Kommissionens efterårsprognose, der blev offentliggjort den 3. november 2008, udgangspunkt i en økonomisk vækst i Eurozonen på mindst 0,1 procent, mens den foreløbige prognose fra den 19. januar 2009 taler om -1.9 procent, og dermed allerede lå hele 2 procentpoint under. I de aktuelle prognoser ved udgangen af første kvartal tales der i mellemtiden om en tilbagegang på 4 procent. De negative konsekvenser for vækst og beskæftigelse er altså væsentligt større, end hvad der var forventet for kort tid siden. Det er oplagt, at det primært er de allerede vedtagne foranstaltninger, som må gennemføres hurtigst muligt. I løbet af de seneste uger har den økonomiske situation og prognoserne imidlertid ændret sig i en grad, som gør, at der nu er et betydeligt større behov for korrigerende foranstaltninger på flere niveauer, som beskrevet i afsnit 4.

| 3.7 | Foranstaltningerne til genopretning af økonomien vil være dyre. De fleste EU-lande vil komme til at overskride 3-procents-grænsen for gældsstigning. Inden for rammerne af den større fleksibilitet i stabilitets- og vækstpagten, som reformen har skabt, giver dette også mening under de givne ekstraordinære omstændigheder, og denne nødvendighed skal derfor tolereres, uden at der pålægges sanktioner. Selvfølgelig skal der for lande, der kandiderer til en tiltrædelse af euroområdet, gælde den samme fleksibilitet som for lande, der allerede befinder sig i Den Monetære Union. Stabilitets- og vækstpagtens betingelser må ikke lægge hindringer i vejen for, at der kan skabes et potentiale for fremtidig vækst gennem fremtidsorienterede offentlige investeringer i forskning, udvikling og uddannelse. Denne vækst er grundlaget for, at man hurtigt kan bringe de offentlige finanser tilbage på en bæredygtig kurs, efter at krisen er overvundet. |
| --- | --- |

3.7

Foranstaltningerne til genopretning af økonomien vil være dyre. De fleste EU-lande vil komme til at overskride 3-procents-grænsen for gældsstigning. Inden for rammerne af den større fleksibilitet i stabilitets- og vækstpagten, som reformen har skabt, giver dette også mening under de givne ekstraordinære omstændigheder, og denne nødvendighed skal derfor tolereres, uden at der pålægges sanktioner. Selvfølgelig skal der for lande, der kandiderer til en tiltrædelse af euroområdet, gælde den samme fleksibilitet som for lande, der allerede befinder sig i Den Monetære Union. Stabilitets- og vækstpagtens betingelser må ikke lægge hindringer i vejen for, at der kan skabes et potentiale for fremtidig vækst gennem fremtidsorienterede offentlige investeringer i forskning, udvikling og uddannelse. Denne vækst er grundlaget for, at man hurtigt kan bringe de offentlige finanser tilbage på en bæredygtig kurs, efter at krisen er overvundet.

| 3.8 | Imidlertid må det allerede nu overvejes, hvordan man vil sikre denne tilbagevenden til en strategi, som er bæredygtig på lang sigt, når krisen er overvundet. Der er behov for, at medlemsstaterne udarbejder troværdige strategier for, hvordan de vil vende tilbage til denne bæredygtighed. Hvor presserende dette spørgsmål er, viser sig allerede i dag ved en farlig udvikling i spredningen af statsobligationer i euroområdet, hvilket tyder på, at investorerne i stigende grad er bekymrede for enkelte nationale regeringers solvens. Der er behov for intelligente løsninger med henblik på at opnå en stabilisering af de offentlige finanser, der ikke er baseret på radikale besparelser på bekostning af arbejdstagerne og de socialt svageste grupper, som det var tilfældet i 1930’erne. Dengang bidrog en kombination af løn- og socialdumping og protektionistiske foranstaltninger til at skabe en katastrofal situation. |
| --- | --- |

3.8

Imidlertid må det allerede nu overvejes, hvordan man vil sikre denne tilbagevenden til en strategi, som er bæredygtig på lang sigt, når krisen er overvundet. Der er behov for, at medlemsstaterne udarbejder troværdige strategier for, hvordan de vil vende tilbage til denne bæredygtighed. Hvor presserende dette spørgsmål er, viser sig allerede i dag ved en farlig udvikling i spredningen af statsobligationer i euroområdet, hvilket tyder på, at investorerne i stigende grad er bekymrede for enkelte nationale regeringers solvens. Der er behov for intelligente løsninger med henblik på at opnå en stabilisering af de offentlige finanser, der ikke er baseret på radikale besparelser på bekostning af arbejdstagerne og de socialt svageste grupper, som det var tilfældet i 1930’erne. Dengang bidrog en kombination af løn- og socialdumping og protektionistiske foranstaltninger til at skabe en katastrofal situation.

| 3.9 | Det er uomgængeligt, at staten må finde nye indtægtskilder. Det er nødvendigt at styrke medlemsstaternes skattegrundlag, bl.a. ved at lukke skatteoaser, sætte en stopper for kapløbet om at give de største skattelettelser og iværksætte foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig. Det er oplagt at give sig i kast med en generel nytænkning af hele skattesystemet, og i den forbindelse se nærmere på spørgsmålet om en retfærdig fordeling mellem forskellige former for indtægter og formuer. I den henseende må der kræves et bidrag fra de persongrupper, der i særlig grad nød godt af den uheldige udvikling på finansmarkederne, der nu skal korrigeres på skatteydernes bekostning. |
| --- | --- |

3.9

Det er uomgængeligt, at staten må finde nye indtægtskilder. Det er nødvendigt at styrke medlemsstaternes skattegrundlag, bl.a. ved at lukke skatteoaser, sætte en stopper for kapløbet om at give de største skattelettelser og iværksætte foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig. Det er oplagt at give sig i kast med en generel nytænkning af hele skattesystemet, og i den forbindelse se nærmere på spørgsmålet om en retfærdig fordeling mellem forskellige former for indtægter og formuer. I den henseende må der kræves et bidrag fra de persongrupper, der i særlig grad nød godt af den uheldige udvikling på finansmarkederne, der nu skal korrigeres på skatteydernes bekostning.

| 3.10 | Det er oplagt, at den skattefinansierede økonomiske indsprøjtning ikke kan være budgetneutral på kort sigt, men må finansieres gennem gældssætning, for ikke at modvirke målet om en styrkelse af efterspørgslen. I den forbindelse skal der tages højde for forskellige positive og negative konsekvenser af en øget statsgæld på kort og langt sigt. En negativ følgevirkning kan være, at virksomhedernes kapitalomkostninger stiger ved øget kapacitetsudnyttelse, som følge af crowding-out-effekten. Da formuekoncentrationen er endnu større end indkomstkoncentrationen vil en øget gældsætning også resultere i større indkomstskævheder. |
| --- | --- |

3.10

Det er oplagt, at den skattefinansierede økonomiske indsprøjtning ikke kan være budgetneutral på kort sigt, men må finansieres gennem gældssætning, for ikke at modvirke målet om en styrkelse af efterspørgslen. I den forbindelse skal der tages højde for forskellige positive og negative konsekvenser af en øget statsgæld på kort og langt sigt. En negativ følgevirkning kan være, at virksomhedernes kapitalomkostninger stiger ved øget kapacitetsudnyttelse, som følge af crowding-out-effekten. Da formuekoncentrationen er endnu større end indkomstkoncentrationen vil en øget gældsætning også resultere i større indkomstskævheder.

| 3.11 | På den anden side betyder en gældsfinansiering ikke nødvendigvis, at budgetunderskuddet øges i samme omfang. En saltvandsindsprøjtning til de økonomiske aktiviteter øger også statens indtægter. En øget gældsætning må heller ikke ensidigt betragtes som en belastning af kommende generationer, der skal betale renterne af denne. Det er en kendsgerning, at de kommende generationer nyder gavn af »smarte« investeringer i bl.a. uddannelse og infrastruktur, og de er derudover også arvtagerne til de nuværende statsobligationer. Derudover må der tages højde for, at der også er store omkostninger forbundet med at anvende færre midler til bekæmpelse af krisen, idet dette vil reducere den økonomiske aktivitet og beskæftigelsen endnu mere. I så tilfælde vil der udover de monetære omkostninger være tale om langt højere sociale omkostninger og menneskelige lidelser forårsaget af arbejdsløshed, tab af kvalifikationer og større sociale spændinger. |
| --- | --- |

3.11

På den anden side betyder en gældsfinansiering ikke nødvendigvis, at budgetunderskuddet øges i samme omfang. En saltvandsindsprøjtning til de økonomiske aktiviteter øger også statens indtægter. En øget gældsætning må heller ikke ensidigt betragtes som en belastning af kommende generationer, der skal betale renterne af denne. Det er en kendsgerning, at de kommende generationer nyder gavn af »smarte« investeringer i bl.a. uddannelse og infrastruktur, og de er derudover også arvtagerne til de nuværende statsobligationer. Derudover må der tages højde for, at der også er store omkostninger forbundet med at anvende færre midler til bekæmpelse af krisen, idet dette vil reducere den økonomiske aktivitet og beskæftigelsen endnu mere. I så tilfælde vil der udover de monetære omkostninger være tale om langt højere sociale omkostninger og menneskelige lidelser forårsaget af arbejdsløshed, tab af kvalifikationer og større sociale spændinger.

4.   Uddybende bemærkninger om »værktøjskassen« af nationale foranstaltninger

Uddybende bemærkninger om »værktøjskassen« af nationale foranstaltninger

| 4.1 | Som et første skridt blev der iværksat betydelige redningsplaner for den finansielle sektor, der dog viste sig at have forskellig virkningsgrad. Kapitaltilførselsprocessen er endnu ikke afsluttet, og tilliden er endnu ikke genoprettet, hvilket betyder, at der fortsat eksisterer betydelige likviditetsflaskehalse. Der er derfor fortsat behov for at sikre, at virksomheder og husholdninger får stillet de nødvendige finansielle midler til rådighed. Imidlertid må de offentlige tilskud – ikke kun, når der er tale om støtte til finansielle institutioner – være underlagt en række kriterier og betingelser, som sikrer, at støtten giver nationaløkonomiske fordele samt at der tages hensyn til corporate governance. |
| --- | --- |

4.1

Som et første skridt blev der iværksat betydelige redningsplaner for den finansielle sektor, der dog viste sig at have forskellig virkningsgrad. Kapitaltilførselsprocessen er endnu ikke afsluttet, og tilliden er endnu ikke genoprettet, hvilket betyder, at der fortsat eksisterer betydelige likviditetsflaskehalse. Der er derfor fortsat behov for at sikre, at virksomheder og husholdninger får stillet de nødvendige finansielle midler til rådighed. Imidlertid må de offentlige tilskud – ikke kun, når der er tale om støtte til finansielle institutioner – være underlagt en række kriterier og betingelser, som sikrer, at støtten giver nationaløkonomiske fordele samt at der tages hensyn til corporate governance.

corporate governance.

| 4.2 | Derudover er der behov for, at de hårdest ramte borgere får en hurtig og effektiv hjælp, dvs. der må gives støtte til de socialt svagest stillede grupper og arbejdsmarkedet. Som oftest rammer krisen på arbejdsmarkedet først de svageste grupper med usikre ansættelsesforhold, herunder vikarer og personer med tidsbegrænset ansættelse. Herefter kommer – i det mindste midlertidigt – de fastansatte på nedsat tid, hvorefter de afskediges, hvis krisen varer ved. Også set i lyset af den forventede demografiske udvikling må en intelligent omstrukturering af økonomien derfor have det mål, at de ansatte i stedet for en fyring får mulighed for at blive i virksomheden og lade sig efteruddanne, således at der ikke vil opstå en mangel på kvalificeret personale, når den økonomiske vækst genindfinder sig. Arbejdsløshedsunderstøttelsen bør være tilknyttet programmer til omskoling og opkvalificering. I den henseende bør der også tages højde for, at de offentlige arbejdsløshedsstatistikker ikke afspejler hele problematikkens omfang og alle konsekvenser. I krisetider forsvinder et stort antal personer ud af arbejdsløshedsstatistikkerne, f.eks. hvis de ikke længere har krav på forsikringsydelser, eller de indstiller jobsøgningen pga. de vanskelige forhold. Særligt unges integration på arbejdsmarkedet har høj prioritet under krisen. |
| --- | --- |

4.2

Derudover er der behov for, at de hårdest ramte borgere får en hurtig og effektiv hjælp, dvs. der må gives støtte til de socialt svagest stillede grupper og arbejdsmarkedet. Som oftest rammer krisen på arbejdsmarkedet først de svageste grupper med usikre ansættelsesforhold, herunder vikarer og personer med tidsbegrænset ansættelse. Herefter kommer – i det mindste midlertidigt – de fastansatte på nedsat tid, hvorefter de afskediges, hvis krisen varer ved. Også set i lyset af den forventede demografiske udvikling må en intelligent omstrukturering af økonomien derfor have det mål, at de ansatte i stedet for en fyring får mulighed for at blive i virksomheden og lade sig efteruddanne, således at der ikke vil opstå en mangel på kvalificeret personale, når den økonomiske vækst genindfinder sig. Arbejdsløshedsunderstøttelsen bør være tilknyttet programmer til omskoling og opkvalificering. I den henseende bør der også tages højde for, at de offentlige arbejdsløshedsstatistikker ikke afspejler hele problematikkens omfang og alle konsekvenser. I krisetider forsvinder et stort antal personer ud af arbejdsløshedsstatistikkerne, f.eks. hvis de ikke længere har krav på forsikringsydelser, eller de indstiller jobsøgningen pga. de vanskelige forhold. Særligt unges integration på arbejdsmarkedet har høj prioritet under krisen.

| 4.3 | Støtteforanstaltninger til erhvervslivet må også have til formål igen at sikre virksomhederne - herunder særligt SMV’er – uhindret adgang til finansiering og dermed gøre det muligt for produktmarkederne at fungere optimalt. Hvad angår foranstaltningerne til støtte for erhvervslivet må der skabes forudsætninger for, at virksomhederne kan gå styrket ud af krisen. Det skal være målet at opnå et »dobbeltafkast«, hvor man ved hjælp af intelligente og strukturforbedrende investeringer ikke kun skaber økonomisk vækst på kort sigt, men også forhøjer konkurrenceevnen og fremtidens vækstpotentiale i tråd med Lissabon-strategien. Dette kræver investeringer i innovation og modernisering af infrastruktur (f.eks. transeuropæiske energinet og bredbånd) samt i forskning og udvikling. SMV’ers konkurrence- og innovationsevne må styrkes gennem støtteforanstaltninger, på f.eks. skatteområdet eller ved hjælp af statslige garantier, med det formål at udnytte disse virksomheders potentiale til støtte for økonomisk genopretning. |
| --- | --- |

4.3

Støtteforanstaltninger til erhvervslivet må også have til formål igen at sikre virksomhederne - herunder særligt SMV’er – uhindret adgang til finansiering og dermed gøre det muligt for produktmarkederne at fungere optimalt. Hvad angår foranstaltningerne til støtte for erhvervslivet må der skabes forudsætninger for, at virksomhederne kan gå styrket ud af krisen. Det skal være målet at opnå et »dobbeltafkast«, hvor man ved hjælp af intelligente og strukturforbedrende investeringer ikke kun skaber økonomisk vækst på kort sigt, men også forhøjer konkurrenceevnen og fremtidens vækstpotentiale i tråd med Lissabon-strategien. Dette kræver investeringer i innovation og modernisering af infrastruktur (f.eks. transeuropæiske energinet og bredbånd) samt i forskning og udvikling. SMV’ers konkurrence- og innovationsevne må styrkes gennem støtteforanstaltninger, på f.eks. skatteområdet eller ved hjælp af statslige garantier, med det formål at udnytte disse virksomheders potentiale til støtte for økonomisk genopretning.

| 4.4 | Derudover henviser EØSU til, at en række andre foranstaltninger, udover stimulering af efterspørgslen, kan bidrage til at styrke de økonomiske aktørers tillid. Også en forenkling af lovgivningen, en hurtigere sagsbehandling og en nedbringelse af den forvaltningsmæssige byrde kan virke stimulerende for de økonomiske aktiviteter. |
| --- | --- |

4.4

Derudover henviser EØSU til, at en række andre foranstaltninger, udover stimulering af efterspørgslen, kan bidrage til at styrke de økonomiske aktørers tillid. Også en forenkling af lovgivningen, en hurtigere sagsbehandling og en nedbringelse af den forvaltningsmæssige byrde kan virke stimulerende for de økonomiske aktiviteter.

| 4.5 | Da »økonomisk genopretning« ikke betyder, at alt blot vil være som før, når krisen er overvundet, skal der fokuseres på gennemførelsen af energibesparende og miljøvenlige projekter, der kan fremskynde overgangen til en »grøn« lavemissionsøkonomi. |
| --- | --- |

4.5

Da »økonomisk genopretning« ikke betyder, at alt blot vil være som før, når krisen er overvundet, skal der fokuseres på gennemførelsen af energibesparende og miljøvenlige projekter, der kan fremskynde overgangen til en »grøn« lavemissionsøkonomi.

| 4.6 | De strukturforbedrende foranstaltninger skal udformes på en socialt ansvarlig måde, samtidig med at vækst og beskæftigelse styrkes, så indsatsen for at styrke efterspørgslen og afbøde krisens sociale følger ikke modarbejdes. Lønpolitikken spiller en særlig rolle, idet den må tage højde for lønningernes dobbeltrolle i økonomien. Mens løn i mikroøkonomisk henseende udgør en omkostningsfaktor for virksomhederne, og derfor spiller en rolle for virksomhedernes evne til at konkurrere på pris, er løn i makroøkonomisk henseende en grundlæggende faktor i den indenlandske efterspørgsel. Da virksomheder kun investerer og opretter arbejdspladser, når der er forventninger om en passende efterspørgsel, vil en lønudvikling, der på mellemlangt sigt retter sig efter den nationale produktivitetsstigning for hele økonomien, være udtryk for, at der for økonomien samlet set er fundet en balance mellem en passende udvikling i efterspørgslen og bevarelse af den prismæssige konkurrenceevne. Arbejdsmarkedets parter må derfor bestræbe sig på at undgå en tilbageholdenhed på lønområdet, der baserer sig på en beggar-thy-neighbour-politik. |
| --- | --- |

4.6

De strukturforbedrende foranstaltninger skal udformes på en socialt ansvarlig måde, samtidig med at vækst og beskæftigelse styrkes, så indsatsen for at styrke efterspørgslen og afbøde krisens sociale følger ikke modarbejdes. Lønpolitikken spiller en særlig rolle, idet den må tage højde for lønningernes dobbeltrolle i økonomien. Mens løn i mikroøkonomisk henseende udgør en omkostningsfaktor for virksomhederne, og derfor spiller en rolle for virksomhedernes evne til at konkurrere på pris, er løn i makroøkonomisk henseende en grundlæggende faktor i den indenlandske efterspørgsel. Da virksomheder kun investerer og opretter arbejdspladser, når der er forventninger om en passende efterspørgsel, vil en lønudvikling, der på mellemlangt sigt retter sig efter den nationale produktivitetsstigning for hele økonomien, være udtryk for, at der for økonomien samlet set er fundet en balance mellem en passende udvikling i efterspørgslen og bevarelse af den prismæssige konkurrenceevne. Arbejdsmarkedets parter må derfor bestræbe sig på at undgå en tilbageholdenhed på lønområdet, der baserer sig på en beggar-thy-neighbour-politik.

| 4.7 | De enkelte budgetforanstaltningers indvirkning på væksten vil også afhænge af en multiplikatoreffekt, hvor forbrug og importkvote indgår. Generelle skattelettelser indebærer den fare, at opsparingskvoten vil blive forhøjet på grund af den usikre situation. Der vil være en større indvirkning på efterspørgslen, hvis foranstaltningerne rettes mod personer med lavere indkomster, idet disse grupper er mere tilbøjelige til at øge forbruget. Imidlertid vil de grupper, som har de laveste indkomster, i ovenstående tilfælde være udelukket, da de ikke betaler skat. Derfor må der findes særlige løsninger for denne gruppe. Specifikke tidsbegrænsede skattelettelser kan på den anden side skabe et incitament til at fremskynde indkøb. Også målrettede direkte overførsler, som f.eks. den af Kommissionen foreslåede midlertidige forhøjelse af arbejdsløshedsdagpengene, må forventes at have en relativt stor gennemslagskraft. Derudover øger en øremærkning af overførsler den efterspørgselsmæssige virkning, som det f.eks. er tilfældet med uddannelseschecks eller ved ideen om klimachecks. Sidstnævnte kan indløses ved køb af lavenergiprodukter, solaranlæg eller abonnementskort til offentlig transport. |
| --- | --- |

4.7

De enkelte budgetforanstaltningers indvirkning på væksten vil også afhænge af en multiplikatoreffekt, hvor forbrug og importkvote indgår. Generelle skattelettelser indebærer den fare, at opsparingskvoten vil blive forhøjet på grund af den usikre situation. Der vil være en større indvirkning på efterspørgslen, hvis foranstaltningerne rettes mod personer med lavere indkomster, idet disse grupper er mere tilbøjelige til at øge forbruget. Imidlertid vil de grupper, som har de laveste indkomster, i ovenstående tilfælde være udelukket, da de ikke betaler skat. Derfor må der findes særlige løsninger for denne gruppe. Specifikke tidsbegrænsede skattelettelser kan på den anden side skabe et incitament til at fremskynde indkøb. Også målrettede direkte overførsler, som f.eks. den af Kommissionen foreslåede midlertidige forhøjelse af arbejdsløshedsdagpengene, må forventes at have en relativt stor gennemslagskraft. Derudover øger en øremærkning af overførsler den efterspørgselsmæssige virkning, som det f.eks. er tilfældet med uddannelseschecks eller ved ideen om klimachecks. Sidstnævnte kan indløses ved køb af lavenergiprodukter, solaranlæg eller abonnementskort til offentlig transport.

| 4.8 | Ved tildelingen af midler fra diverse fonde (struktur- og samhørighedsfonde, fonden for udvikling af landdistrikterne, socialfonden og globaliseringsfonden) er der udover effektivitet også brug for fleksibilitet samt en pragmatisk fremgangsmåde, så resultaterne fremskyndes. |
| --- | --- |

4.8

Ved tildelingen af midler fra diverse fonde (struktur- og samhørighedsfonde, fonden for udvikling af landdistrikterne, socialfonden og globaliseringsfonden) er der udover effektivitet også brug for fleksibilitet samt en pragmatisk fremgangsmåde, så resultaterne fremskyndes.

5.   Styrkelse af den europæiske dimension

Styrkelse af den europæiske dimension

| 5.1 | Den aktuelle krise har på grund af de forskellige erhvervsstrukturer i medlemsstaterne haft forskellige konsekvenser i de enkelte lande. Den kendsgerning, at medlemsstaterne rammes forskelligt, gør det nødvendigt at sammensætte forskellige nationale pakker af foranstaltninger. Der er dermed en fare for, at uligheden i Europa og i euroområdet vil blive større. Der er en grænse for, hvad de nationale politikker kan stille op. Det er nødvendigt, at EU-politikken kommer på banen og sikrer en bedre økonomisk koordination og governance på europæisk niveau, og det er nødvendigt, at dette niveau råder over passende instrumenter til en effektiv gennemførelse af politikken. |
| --- | --- |

5.1

Den aktuelle krise har på grund af de forskellige erhvervsstrukturer i medlemsstaterne haft forskellige konsekvenser i de enkelte lande. Den kendsgerning, at medlemsstaterne rammes forskelligt, gør det nødvendigt at sammensætte forskellige nationale pakker af foranstaltninger. Der er dermed en fare for, at uligheden i Europa og i euroområdet vil blive større. Der er en grænse for, hvad de nationale politikker kan stille op. Det er nødvendigt, at EU-politikken kommer på banen og sikrer en bedre økonomisk koordination og governance på europæisk niveau, og det er nødvendigt, at dette niveau råder over passende instrumenter til en effektiv gennemførelse af politikken.

governance

| 5.2 | Den strengt påkrævede hurtige gennemførelse af genopretningsplanernes foranstaltninger stiller krav om koordinering, harmonisering og afstemning, idet en usammenhængende indsats indebærer en fare for, at enkelte lande træffer foranstaltninger, som er til fordel for indenlandske virksomheder, og som overtræder princippet om lige konkurrencevilkår, hvilket i sidste ende resulterer i et støttekapløb. Også på skatteområdet er der behov for en generel harmonisering, der inddrager hele skattesystemet og ikke kun foranstaltningerne i tilknytning til de økonomiske genopretningsplaner. Også forsøget på at forbedre et lands internationale konkurrenceevne ved hjælp af omkostningsbesparende foranstaltninger indebærer en fare for, at der opstår protektionistiske tendenser i det øjeblik, hvor et land forsøger at eksportere sig ud af en recession. Dette gælder for såvel forholdet mellem de enkelte medlemsstater i EU som for relationerne mellem de store økonomiske blokke i verdensøkonomien (som det inden for rammerne af den amerikanske genopretningsplan fremførte slogan »buy american« med al tydelig alvor viser). |
| --- | --- |

5.2

Den strengt påkrævede hurtige gennemførelse af genopretningsplanernes foranstaltninger stiller krav om koordinering, harmonisering og afstemning, idet en usammenhængende indsats indebærer en fare for, at enkelte lande træffer foranstaltninger, som er til fordel for indenlandske virksomheder, og som overtræder princippet om lige konkurrencevilkår, hvilket i sidste ende resulterer i et støttekapløb. Også på skatteområdet er der behov for en generel harmonisering, der inddrager hele skattesystemet og ikke kun foranstaltningerne i tilknytning til de økonomiske genopretningsplaner. Også forsøget på at forbedre et lands internationale konkurrenceevne ved hjælp af omkostningsbesparende foranstaltninger indebærer en fare for, at der opstår protektionistiske tendenser i det øjeblik, hvor et land forsøger at eksportere sig ud af en recession. Dette gælder for såvel forholdet mellem de enkelte medlemsstater i EU som for relationerne mellem de store økonomiske blokke i verdensøkonomien (som det inden for rammerne af den amerikanske genopretningsplan fremførte slogan »buy american« med al tydelig alvor viser).

| 5.3 | EØSU opfordrer i den forbindelse Kommissionen til hurtigt at udarbejde en oversigt over iværksættelsen af nationale redningsplaner og redegøre for, hvilke instrumenter der står til rådighed for fremskyndelsen af disse tiltag. Dette er nødvendigt med henblik på mulighederne for at vurdere kvantiteten af de foranstaltninger, som reelt gennemføres, udveksle bedste praksis og få et overblik over, om der optræder uheldige følgevirkninger. En sådan uheldig udvikling i retning af protektionisme kan omfatte eks. konkurrenceforvridninger, dumping (også på skatteområdet), gratisadfærd og – uden for euroområdet – devalueringer. Udvalget opfordrer Rådet og Kommissionen til udtrykkeligt at forbyde, og i givet fald kræve en tilbagetrækning af sådanne foranstaltninger, som reelt er udtryk for en beggar-thy-neighbour-politik. |
| --- | --- |

5.3

EØSU opfordrer i den forbindelse Kommissionen til hurtigt at udarbejde en oversigt over iværksættelsen af nationale redningsplaner og redegøre for, hvilke instrumenter der står til rådighed for fremskyndelsen af disse tiltag. Dette er nødvendigt med henblik på mulighederne for at vurdere kvantiteten af de foranstaltninger, som reelt gennemføres, udveksle bedste praksis og få et overblik over, om der optræder uheldige følgevirkninger. En sådan uheldig udvikling i retning af protektionisme kan omfatte eks. konkurrenceforvridninger, dumping (også på skatteområdet), gratisadfærd og – uden for euroområdet – devalueringer. Udvalget opfordrer Rådet og Kommissionen til udtrykkeligt at forbyde, og i givet fald kræve en tilbagetrækning af sådanne foranstaltninger, som reelt er udtryk for en beggar-thy-neighbour-politik.

| 5.4 | Styrkelsen af den europæiske dimension betyder ligeledes, at det i stigende grad må overvejes at iværksætte fælleseuropæiske projekter, bl.a. hvad angår forsyningsinfrastruktur på energiområdet. Et bidrag til finansieringen af sådanne projekter kan ydes ved et indføre en større fleksibilitet mellem EU-budgettets poster og gøre brug af ikke-anvendte midler. I den forbindelse bør ideen om EU-lån gennem en europæisk statsfond også undersøges nærmere. |
| --- | --- |

5.4

Styrkelsen af den europæiske dimension betyder ligeledes, at det i stigende grad må overvejes at iværksætte fælleseuropæiske projekter, bl.a. hvad angår forsyningsinfrastruktur på energiområdet. Et bidrag til finansieringen af sådanne projekter kan ydes ved et indføre en større fleksibilitet mellem EU-budgettets poster og gøre brug af ikke-anvendte midler. I den forbindelse bør ideen om EU-lån gennem en europæisk statsfond også undersøges nærmere.

| 5.5 | EU må også være solidarisk og yde støtte til lande uden for euroområdet, der har problemer med betalingsbalancen (f.eks. Ungarn og Letland) samt til truede banker og finansinstitutioner i disse lande, og der må tages højde for disse landes særlige situation set i relation til det økonomiske udviklingsefterslæb. |
| --- | --- |

5.5

EU må også være solidarisk og yde støtte til lande uden for euroområdet, der har problemer med betalingsbalancen (f.eks. Ungarn og Letland) samt til truede banker og finansinstitutioner i disse lande, og der må tages højde for disse landes særlige situation set i relation til det økonomiske udviklingsefterslæb.

6.   Reformen af de finansielle markeder

Reformen af de finansielle markeder

| 6.1 | Lige som ved behandlingen af andre emner med global betydning, er det nødvendigt, at EU taler med én stemme og optræder samlet og beslutsomt med hensyn til omstruktureringen af den internationale finansarkitektur. Til gavn for alle berørte parter og som et bidrag til den generelle stabilitet må Europa lægge fundamentet og sikre, at den nye arkitektur kan påføres et europæisk stempel. Det er under alle omstændigheder nødvendigt, at der gennemføres et systemskifte i retning af en langsigtet og bæredygtig strategi, som støttes af passende incitamentsstrukturer og bonussystemer. Et omstruktureret globalt finanssystem må give plads til, at der kan udvikles innovative finansprodukter, som er solide, og som ikke konkurrerer med realøkonomiske investeringer, men tværtimod gavner realøkonomien. |
| --- | --- |

6.1

Lige som ved behandlingen af andre emner med global betydning, er det nødvendigt, at EU taler med én stemme og optræder samlet og beslutsomt med hensyn til omstruktureringen af den internationale finansarkitektur. Til gavn for alle berørte parter og som et bidrag til den generelle stabilitet må Europa lægge fundamentet og sikre, at den nye arkitektur kan påføres et europæisk stempel. Det er under alle omstændigheder nødvendigt, at der gennemføres et systemskifte i retning af en langsigtet og bæredygtig strategi, som støttes af passende incitamentsstrukturer og bonussystemer. Et omstruktureret globalt finanssystem må give plads til, at der kan udvikles innovative finansprodukter, som er solide, og som ikke konkurrerer med realøkonomiske investeringer, men tværtimod gavner realøkonomien.

| 6.2 | Det nye system må være kendetegnet ved principper som gennemsigtighed, begrænset risikovillighed, en realistisk gengivelse af risici i regnskaberne samt en inddragelse af hedge fonde og private equity i reguleringssystemet. De nye regler må også bidrage til at modvirke procykliske virkninger og overdrevne løftestangseffekter. Reformforslagene må ikke blive en samlet pakke af usammenhængende enkeltdele. Der skal være tale om en omfattende sammenhængende pakke af foranstaltninger, som inddrager alle relevante områder. Der må ikke opstå et (de)reguleringskapløb mellem enkelte lande eller økonomiske blokke. Som et minimum er der i den forbindelse også behov for en koordineret grænseoverskridende overvågning og kontrol samt uafhængige europæiske kreditvurderingsagenturer. |
| --- | --- |

6.2

Det nye system må være kendetegnet ved principper som gennemsigtighed, begrænset risikovillighed, en realistisk gengivelse af risici i regnskaberne samt en inddragelse af hedge fonde og private equity i reguleringssystemet. De nye regler må også bidrage til at modvirke procykliske virkninger og overdrevne løftestangseffekter. Reformforslagene må ikke blive en samlet pakke af usammenhængende enkeltdele. Der skal være tale om en omfattende sammenhængende pakke af foranstaltninger, som inddrager alle relevante områder. Der må ikke opstå et (de)reguleringskapløb mellem enkelte lande eller økonomiske blokke. Som et minimum er der i den forbindelse også behov for en koordineret grænseoverskridende overvågning og kontrol samt uafhængige europæiske kreditvurderingsagenturer.

| 6.3 | Der skal igen lægges særlig mærke til finansieringen af pensionssystemer (3). Den kendsgerning, at pensionssystemerne – også grundet troen på markedernes ufejlbarlighed – i de sidste år i stadigt større omfang har været finansieret gennem de finansielle markeder har, på trods af de oprindelige tilkendegivelser, vist sig at være en dyr fornøjelse for størsteparten af de nuværende eller kommende pensionsmodtagere. |
| --- | --- |

6.3

Der skal igen lægges særlig mærke til finansieringen af pensionssystemer (3). Den kendsgerning, at pensionssystemerne – også grundet troen på markedernes ufejlbarlighed – i de sidste år i stadigt større omfang har været finansieret gennem de finansielle markeder har, på trods af de oprindelige tilkendegivelser, vist sig at være en dyr fornøjelse for størsteparten af de nuværende eller kommende pensionsmodtagere.

3

7.   Det organiserede civilsamfunds rolle

Det organiserede civilsamfunds rolle

| 7.1 | Krisens byrder vil i stort omfang blive lagt på borgernes skuldre. Derfor må de økonomiske og sociale aktører i særlig grad inddrages i udformningen af den fremtidige politik. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på forskellig vis bevist, at udvalget under den nuværende finansielle, økonomiske og sociale krise opfylder sin institutionelle opgave og støtter de andre europæiske institutioner. Således skabte udvalget med en konference i januar 2009 den institutionelle ramme for en dialog mellem krisens forskellige aktører: banker, virksomheder, fagforbund, institutioner og aktører fra civilsamfundet. |
| --- | --- |

7.1

Krisens byrder vil i stort omfang blive lagt på borgernes skuldre. Derfor må de økonomiske og sociale aktører i særlig grad inddrages i udformningen af den fremtidige politik. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på forskellig vis bevist, at udvalget under den nuværende finansielle, økonomiske og sociale krise opfylder sin institutionelle opgave og støtter de andre europæiske institutioner. Således skabte udvalget med en konference i januar 2009 den institutionelle ramme for en dialog mellem krisens forskellige aktører: banker, virksomheder, fagforbund, institutioner og aktører fra civilsamfundet.

| 7.2 | Arbejdstagere og arbejdsgivere spiller en nøglerolle i løsningen af en krise, som de ikke har været med til at forårsage, og som de ikke har ansvaret for. Der er behov for en styrket social dialog for på den ene side at udforme og gennemføre en politik, som hurtigst muligt fører os ud af krisen og på den anden side at afbøde krisens økonomiske og sociale følger for borgerne på bedst mulig vis. |
| --- | --- |

7.2

Arbejdstagere og arbejdsgivere spiller en nøglerolle i løsningen af en krise, som de ikke har været med til at forårsage, og som de ikke har ansvaret for. Der er behov for en styrket social dialog for på den ene side at udforme og gennemføre en politik, som hurtigst muligt fører os ud af krisen og på den anden side at afbøde krisens økonomiske og sociale følger for borgerne på bedst mulig vis.

| 7.3 | I medlemsstaterne bør der i et samarbejde med arbejdsmarkedets parter træffes egnede foranstaltninger, der kan hindre en for svag lønudvikling, der ikke støtter efterspørgsel og vækst i tilstrækkeligt omfang. Også en udvidelse af den makroøkonomiske dialog tjener til at forbedre koordineringen, idet lønudviklingen afstemmes bedre med den makroøkonomiske politik. |
| --- | --- |

7.3

I medlemsstaterne bør der i et samarbejde med arbejdsmarkedets parter træffes egnede foranstaltninger, der kan hindre en for svag lønudvikling, der ikke støtter efterspørgsel og vækst i tilstrækkeligt omfang. Også en udvidelse af den makroøkonomiske dialog tjener til at forbedre koordineringen, idet lønudviklingen afstemmes bedre med den makroøkonomiske politik.

| 7.4 | Uretfærdighed og ulighed må ikke øges under krisen. Også med henblik på valget til Europa-Parlamentet må det ved hjælp af en »New Social Deal« gøres klart for borgerne, og herunder særligt de svagere samfundsgrupper, at de ikke lades i stikken fra politisk hold. Retlige og finansielle foranstaltninger skal forhindre, at krisen også bliver til en krise for den europæiske sociale model. |
| --- | --- |

7.4

Uretfærdighed og ulighed må ikke øges under krisen. Også med henblik på valget til Europa-Parlamentet må det ved hjælp af en »New Social Deal« gøres klart for borgerne, og herunder særligt de svagere samfundsgrupper, at de ikke lades i stikken fra politisk hold. Retlige og finansielle foranstaltninger skal forhindre, at krisen også bliver til en krise for den europæiske sociale model.

| 7.5 | Den sociale dialog spiller en afgørende rolle for håndteringen af krisens økonomiske og sociale følger (4). Historien viser, at økonomiske kriser enten intensiverer eller bremser den sociale dialog. Den sociale dialog intensiveres, når nødvendigheden af et tættere samarbejde erkendes. Imidlertid er det lettere at indgå et kompromis i en vækstøkonomi, hvilket i en krisesituation kan resultere i en styrkelse af adfærdsmønstre baseret på manglende samarbejdsvilje og egoisme på en bestemt gruppes vegne. Sidstnævnte udvikling vil i givet fald gøre det endnu mere smertefuldt at overvinde krisen, end det allerede vil være tilfældet. |
| --- | --- |

7.5

Den sociale dialog spiller en afgørende rolle for håndteringen af krisens økonomiske og sociale følger (4). Historien viser, at økonomiske kriser enten intensiverer eller bremser den sociale dialog. Den sociale dialog intensiveres, når nødvendigheden af et tættere samarbejde erkendes. Imidlertid er det lettere at indgå et kompromis i en vækstøkonomi, hvilket i en krisesituation kan resultere i en styrkelse af adfærdsmønstre baseret på manglende samarbejdsvilje og egoisme på en bestemt gruppes vegne. Sidstnævnte udvikling vil i givet fald gøre det endnu mere smertefuldt at overvinde krisen, end det allerede vil være tilfældet.

4

| 7.6 | Med hensyn til en stimulering af efterspørgslen er det målet, at de ekstra midler anvendes på en så intelligent vis, at økonomiens konkurrenceevne er styrket, når krisen er overvundet. Analogt hertil må håndteringen af krisen benyttes til at styrke den sociale dialogs strukturer på alle niveauer. Den seneste fælles rapport om udfordringerne på arbejdsmarkedet fra arbejdsmarkedets parter i Europa, udgør et godt grundlag for en vurdering af flexicurity-konceptets muligheder. Inden for rammerne af den interne flexicurity bør der i stedet for strukturreformer, som har til formål at mindske sikkerheden i ansættelsen og øge arbejdstiden, træffes foranstaltninger til fremme af bæredygtige arbejdspladser. Disse bør gøre det muligt for virksomhederne at fastholde de ansatte på nedsat tid i krisetider, hvor den vundne tid kan benyttes til efteruddannelse, så der i den kommende opgangsperiode ikke opstår en mangel på kvalificeret arbejdskraft. Den seneste ordning, som Nederlandene har udviklet, kan i den henseende betragtes som best practice. Sikkerheden må også forbedres for den mest fleksible del af arbejdsstyrken, så disse personer får en chance for at blive på arbejdsmarkedet og efteruddanne sig. |
| --- | --- |

7.6

Med hensyn til en stimulering af efterspørgslen er det målet, at de ekstra midler anvendes på en så intelligent vis, at økonomiens konkurrenceevne er styrket, når krisen er overvundet. Analogt hertil må håndteringen af krisen benyttes til at styrke den sociale dialogs strukturer på alle niveauer. Den seneste fælles rapport om udfordringerne på arbejdsmarkedet fra arbejdsmarkedets parter i Europa, udgør et godt grundlag for en vurdering af flexicurity-konceptets muligheder. Inden for rammerne af den interne flexicurity bør der i stedet for strukturreformer, som har til formål at mindske sikkerheden i ansættelsen og øge arbejdstiden, træffes foranstaltninger til fremme af bæredygtige arbejdspladser. Disse bør gøre det muligt for virksomhederne at fastholde de ansatte på nedsat tid i krisetider, hvor den vundne tid kan benyttes til efteruddannelse, så der i den kommende opgangsperiode ikke opstår en mangel på kvalificeret arbejdskraft. Den seneste ordning, som Nederlandene har udviklet, kan i den henseende betragtes som best practice. Sikkerheden må også forbedres for den mest fleksible del af arbejdsstyrken, så disse personer får en chance for at blive på arbejdsmarkedet og efteruddanne sig.

| 7.7 | Det karakteristiske ved den sociale markedsøkonomi - som er et protoeksempel på, hvorledes det organiserede civilsamfund manifesterer sig gennem forskellige sociale og organisatoriske modeller - er den innovative måde, hvorpå den imødekommer de sociale behov ved at kombinere lønsomhed med solidaritet, skabe kvalitetsarbejdspladser, styrke social og regional samhørighed, forene produktion med bæredygtig udvikling og ved i sidste ende at styrke udøvelsen af et aktivt medborgerskab og virksomhedernes sociale ansvar. Alle disse fortrin, som efterhånden er blevet nødvendige forudsætninger for at overvinde den aktuelle situation med systemisk krise, gør det på den ene side nødvendigt at tildele aktørerne i den sociale økonomi en fremtrædende rolle i krisestyringen og på den anden side tvinger det Kommissionen til effektivt at fremme denne sociale model for folkeligt iværksætteri i sine foranstaltninger og programmer (5). |
| --- | --- |

7.7

Det karakteristiske ved den sociale markedsøkonomi - som er et protoeksempel på, hvorledes det organiserede civilsamfund manifesterer sig gennem forskellige sociale og organisatoriske modeller - er den innovative måde, hvorpå den imødekommer de sociale behov ved at kombinere lønsomhed med solidaritet, skabe kvalitetsarbejdspladser, styrke social og regional samhørighed, forene produktion med bæredygtig udvikling og ved i sidste ende at styrke udøvelsen af et aktivt medborgerskab og virksomhedernes sociale ansvar. Alle disse fortrin, som efterhånden er blevet nødvendige forudsætninger for at overvinde den aktuelle situation med systemisk krise, gør det på den ene side nødvendigt at tildele aktørerne i den sociale økonomi en fremtrædende rolle i krisestyringen og på den anden side tvinger det Kommissionen til effektivt at fremme denne sociale model for folkeligt iværksætteri i sine foranstaltninger og programmer (5).

5

Bruxelles, den 24. marts 2009

Mario SEPI

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se EØSU's udtalelse af 15.1.2009 om »En europæisk økonomisk genopretningsplan«, ordfører: Thomas Delapina – ECO/244 – CESE 50/2009.

1

(2)  Selv direktøren for Deutsche Bank, Josef Ackermann, siger nu: »Jeg tror ikke på markedets evne til at helbrede sig selv« (www.faz.net – 17.3.2008).

2

(3)  Jf. udtalelsen om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om livsforsikring om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed — Solvens II« (EUT C 224 af 30.8.2008, s. 11).

3

(4)  At arbejdsmarkedets parter spiller en afgørende rolle fremhæves også i rapporten »Industrial Relations in Europe«, som Kommissionen offentliggjorde i februar 2009.

4

(5)  Vedrørende samme emne henvises der til udtalelse CESE 50/2009 vedtaget af EØSU den 15. januar 2009, endnu ikke offentliggjort i EUT.

5

---