# Eiropas Savienības C 285/2018

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 285 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 61. gadagājums2018. gada 13. augusts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 285

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

61. gadagājums2018. gada 13. augusts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2018/C 285/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2018/C 285/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2018/C 285/02 | Lieta C-557/15: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Maltas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 2009/147/EK – Savvaļas putnu aizsardzība – Dzīvu sugas īpatņu sagūstīšana un turēšana nebrīvē – Žubīšu dzimtai piederošas sugas – Aizliegums – Atkāpi ietverošs valsts regulējums – Dalībvalstu atkāpes tiesības – Nosacījumi) | 2 |
| 2018/C 285/03 | Lieta C-5/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu – Lēmums (ES) 2015/1814 – Juridiskā pamata noteikšana – Tiesību akta seku ņemšana vērā – Neesamība – LESD 192. panta 1. punkts – LESD 192. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts – Pasākumi, kas būtiski ietekmē dalībvalsts izvēli saistībā ar dažādiem enerģijas avotiem un energoapgādes vispārējo struktūru – Lojālas sadarbības princips – LES 15. pants – Eiropas Padomes kompetence – Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi – Samērīguma princips – Ietekmes novērtējums) | 3 |
| 2018/C 285/04 | Lieta C-15/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2004/39/EK – 54. panta 1. punkts – Valsts finanšu uzraudzības iestāžu pienākuma glabāt dienesta noslēpumu apjoms – Konfidenciālas informācijas jēdziens) | 3 |
| 2018/C 285/05 | Lieta C-181/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Conseil d’État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sadikou Gnandi/État belge (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Direktīva 2008/115/EEK – 3. panta 2) punkts – Nelikumīgas uzturēšanās jēdziens – 6. pants – Atgriešanas lēmuma pieņemšana, pirms izskatīta pārsūdzība par atbildīgās iestādes lēmumu noraidīt starptautiskās aizsardzības pieteikumu – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 18. pants, 19. panta 2. punkts un 47. pants – Neizraidīšanas princips – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību – Atļauja palikt dalībvalstī) | 4 |
| 2018/C 285/06 | Lieta C-480/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fidelity Funds u.c./Skatteministeriet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kapitāla brīva aprite un maksājumu brīvība – Ierobežojumi – Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli – Dividendes, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes ir izmaksājušas nerezidentiem PVKIU – To dividenžu atbrīvojums no nodokļa, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes izmaksā rezidentiem PVKIU – Pamatojumi – Līdzsvarots nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm – Nodokļu režīma saskaņotība – Samērīgums) | 5 |
| 2018/C 285/07 | Lieta C-543/16: Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 91/676/EEK – 5. panta 5. un 7. punkts – II pielikuma A daļas 1.–3. un 5. punkts – III pielikuma 1. punkta 1.–3. apakšpunkts un 2. punkts – Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti – Spēkā esošo pasākumu nepietiekamība – Papildu pasākumi vai pastiprinātas darbības – Rīcības programmas pārskatīšana – Iestrādāšanas ierobežojumi – Līdzsvarota mēslošana – Iestrādāšanas laikposmi – Kūtsmēslu glabātuvju ietilpība – Iestrādāšana augsnē stāvās nogāzēs un sasalušā vai ar sniegu klātā augsnē | 6 |
| 2018/C 285/08 | Lieta C-681/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Landgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums – Patentu tiesības – 2003., 2005. un 2012. gada Akti par pievienošanos Eiropas Savienībai – Īpašie pasākumi – Piemērojamība paralēlajam importam – Regula (EK) Nr. 469/2009 – Produkts, kurš ir aizsargāts ar papildu aizsardzības sertifikātu un kuru pamatpatenta īpašnieks tirgo citā dalībvalstī – Intelektuālā un rūpnieciskā īpašuma tiesību izsmelšana – Pamatpatenta neesamība jaunajās dalībvalstīs – Regula (EK) Nr. 1901/2006 – Aizsardzības perioda pagarināšana) | 7 |
| 2018/C 285/09 | Lieta C-1/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Corte di Appello di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (EK) Nr. 44/2001 – Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā – 20. panta 2. punkts – Darba devēja iesūdzēšana tās dalībvalsts tiesās, kurā ir viņa domicils – Darba devēja pretprasība – Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana) | 8 |
| 2018/C 285/10 | Lieta C-20/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Kammergericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, ko ierosināja Vincent Pierre Oberle (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 650/2012 – 4. pants – Dalībvalsts tiesas vispārējā jurisdikcija izskatīt mantošanas lietu kopumā – Valsts tiesiskais regulējums, kas reglamentē starptautisko jurisdikciju valsts mantošanas apliecību izdošanas jomā – Eiropas mantošanas apliecība) | 8 |
| 2018/C 285/11 | Lieta C-108/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 20. jūnija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB Enteco Baltic/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 143. panta 2. punkts – Atbrīvojums no PVN par importu – Imports, pēc kura tiek veikta piegāde Kopienas iekšienē – Nosacījumi – Pierādījumi par preču nosūtīšanu vai transportēšanu uz citu dalībvalsti – Transportēšana saskaņā ar akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmu – Tiesību rīkoties ar precēm nodošana pircējam – Krāpšana nodokļu jomā – Kompetentās iestādes pienākuma palīdzēt nodokļa maksātājam savākt nepieciešamo informāciju, lai pierādītu, ka ir izpildīti atbrīvojuma no nodokļa nosacījumi, neesamība) | 9 |
| 2018/C 285/12 | Lieta C-307/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH | 10 |
| 2018/C 285/13 | Lieta C-311/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/14 | Lieta C-316/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Rainer Hadamek u.c./TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/15 | Lieta C-317/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Gerhard Schneider un Christa Schneider/TUIfly GmbH | 11 |
| 2018/C 285/16 | Lieta C-353/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Iris Michardt un Detlef Michardt/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/17 | Lieta C-354/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Birgit Förg/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/18 | Lieta C-355/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH | 12 |
| 2018/C 285/19 | Lieta C-356/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Johannes Büker un Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/20 | Lieta C-357/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lydia Wieczorek un Paul Wieczorek/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/21 | Lieta C-358/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Walter Langguth un Elke Langguth/TUIfly GmbH | 13 |
| 2018/C 285/22 | Lieta C-359/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Marcel Lutz u.c./TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/23 | Lieta C-360/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/24 | Lieta C-361/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ole Feuser/TUIfly GmbH | 14 |
| 2018/C 285/25 | Lieta C-362/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Boris Feuser/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/26 | Lieta C-394/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ines Ewen/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/27 | Lieta C-403/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Petra Nünemann/TUIfly GmbH | 15 |
| 2018/C 285/28 | Lieta C-409/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Barbara Yvette Müller u.c./TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/29 | Lieta C-429/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. jūlijā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) – Bially u.c./TUIfly GmbH | 16 |
| 2018/C 285/30 | Lieta C-274/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. aprīlī iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien | 16 |
| 2018/C 285/31 | Lieta C-282/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 25. aprīlīThe Green Effort Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. februāra rīkojumu lietā T-794/17: The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs | 17 |
| 2018/C 285/32 | Lieta C-289/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. aprīlī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A. O. – T. H. Y. Turkish Airlines | 19 |
| 2018/C 285/33 | Lieta C-299/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. maijā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH | 19 |
| 2018/C 285/34 | Lieta C-301/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. maijā iesniedza Landgericht Bonn (Vācija) – Thomas Leonhard/DSL Bank | 20 |
| 2018/C 285/35 | Lieta C-322/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina | 20 |
| 2018/C 285/36 | Lieta C-324/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sicilville Srl/Comune di Brescia | 21 |
| 2018/C 285/37 | Lieta C-332/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. maijāMytilinaios Anonymos Etairia/Omilos Epicheiriseon iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 13. marta spriedumu lietā T-542/11 RENV Alouminion tis Ellados VEAE/Eiropas Komisija | 22 |
| 2018/C 285/38 | Lieta C-333/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Lombardi Srl/Comune di Auletta u.c. | 23 |
| 2018/C 285/39 | Lieta C-337/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Via Lattea Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 23 |
| 2018/C 285/40 | Lieta C-338/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Cooperativa Novalat Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 24 |
| 2018/C 285/41 | Lieta C-339/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Veneto Latte Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto | 25 |
| 2018/C 285/42 | Lieta C-347/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 28. maijā iesniedza Tribunale di Milano (Itālija) – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte | 26 |
| 2018/C 285/43 | Lieta C-352/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. maijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spānija) – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A. | 26 |
| 2018/C 285/44 | Lieta C-368/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Frank Casteels/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd | 27 |
| 2018/C 285/45 | Lieta C-369/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Giovanni Martina/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd | 28 |
| 2018/C 285/46 | Lieta C-372/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza cour administrative d'appel de Nancy (Francija) – Ministre de l'Action et des Comptes publics/laulātie Raymond Dreyer | 29 |
| 2018/C 285/47 | Lieta C-376/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Slovenské elektrárne a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty | 30 |
| 2018/C 285/48 | Lieta C-384/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste | 31 |
| 2018/C 285/49 | Lieta C-434/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Itālijas Republika | 31 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2018/C 285/50 | Lieta T-309/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. maijā – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS) | 33 |
| 2018/C 285/51 | Lieta T-330/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. maijā – Carvalho u.c./Parlaments un Padome | 34 |
| 2018/C 285/52 | Lieta T-337/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva/Komisija | 36 |
| 2018/C 285/53 | Lieta T-347/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva un Biotech3D/Komisija | 37 |
| 2018/C 285/54 | Lieta T-355/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Spānija/Komisija | 38 |
| 2018/C 285/55 | Lieta T-374/18: Prasība, kas celta 2018. gada 19. jūnijā – Labiri/EESK | 38 |
| 2018/C 285/56 | Lieta T-385/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE) | 39 |
| 2018/C 285/57 | Lieta T-387/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT) | 40 |
| 2018/C 285/58 | Lieta T-389/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU) | 41 |
| 2018/C 285/59 | Lieta T-390/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION) | 41 |
| 2018/C 285/60 | Lieta T-392/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. jūnijā – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti) | 42 |
| 2018/C 285/61 | Lieta T-398/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā– Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM) | 43 |
| 2018/C 285/62 | Lieta T-410/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija | 44 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2018/C 285/02

Lieta C-557/15: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Maltas Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 2009/147/EK – Savvaļas putnu aizsardzība – Dzīvu sugas īpatņu sagūstīšana un turēšana nebrīvē – Žubīšu dzimtai piederošas sugas – Aizliegums – Atkāpi ietverošs valsts regulējums – Dalībvalstu atkāpes tiesības – Nosacījumi)

2

2018/C 285/03

Lieta C-5/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome (Prasība atcelt tiesību aktu – Lēmums (ES) 2015/1814 – Juridiskā pamata noteikšana – Tiesību akta seku ņemšana vērā – Neesamība – LESD 192. panta 1. punkts – LESD 192. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts – Pasākumi, kas būtiski ietekmē dalībvalsts izvēli saistībā ar dažādiem enerģijas avotiem un energoapgādes vispārējo struktūru – Lojālas sadarbības princips – LES 15. pants – Eiropas Padomes kompetence – Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi – Samērīguma princips – Ietekmes novērtējums)

3

2018/C 285/04

Lieta C-15/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2004/39/EK – 54. panta 1. punkts – Valsts finanšu uzraudzības iestāžu pienākuma glabāt dienesta noslēpumu apjoms – Konfidenciālas informācijas jēdziens)

Bundesverwaltungsgericht

Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Ewald Baumeister

3

2018/C 285/05

Lieta C-181/16: Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Conseil d’État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sadikou Gnandi/État belge (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Direktīva 2008/115/EEK – 3. panta 2) punkts – Nelikumīgas uzturēšanās jēdziens – 6. pants – Atgriešanas lēmuma pieņemšana, pirms izskatīta pārsūdzība par atbildīgās iestādes lēmumu noraidīt starptautiskās aizsardzības pieteikumu – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 18. pants, 19. panta 2. punkts un 47. pants – Neizraidīšanas princips – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību – Atļauja palikt dalībvalstī)

Conseil d’État

Sadikou Gnandi

État belge

4

2018/C 285/06

Lieta C-480/16: Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fidelity Funds u.c./Skatteministeriet (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kapitāla brīva aprite un maksājumu brīvība – Ierobežojumi – Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli – Dividendes, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes ir izmaksājušas nerezidentiem PVKIU – To dividenžu atbrīvojums no nodokļa, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes izmaksā rezidentiem PVKIU – Pamatojumi – Līdzsvarots nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm – Nodokļu režīma saskaņotība – Samērīgums)

Østre Landsret

Fidelity Funds

Skatteministeriet

5

2018/C 285/07

Lieta C-543/16: Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika (Valsts pienākumu neizpilde – Direktīva 91/676/EEK – 5. panta 5. un 7. punkts – II pielikuma A daļas 1.–3. un 5. punkts – III pielikuma 1. punkta 1.–3. apakšpunkts un 2. punkts – Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti – Spēkā esošo pasākumu nepietiekamība – Papildu pasākumi vai pastiprinātas darbības – Rīcības programmas pārskatīšana – Iestrādāšanas ierobežojumi – Līdzsvarota mēslošana – Iestrādāšanas laikposmi – Kūtsmēslu glabātuvju ietilpība – Iestrādāšana augsnē stāvās nogāzēs un sasalušā vai ar sniegu klātā augsnē

6

2018/C 285/08

Lieta C-681/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Landgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums – Patentu tiesības – 2003., 2005. un 2012. gada Akti par pievienošanos Eiropas Savienībai – Īpašie pasākumi – Piemērojamība paralēlajam importam – Regula (EK) Nr. 469/2009 – Produkts, kurš ir aizsargāts ar papildu aizsardzības sertifikātu un kuru pamatpatenta īpašnieks tirgo citā dalībvalstī – Intelektuālā un rūpnieciskā īpašuma tiesību izsmelšana – Pamatpatenta neesamība jaunajās dalībvalstīs – Regula (EK) Nr. 1901/2006 – Aizsardzības perioda pagarināšana)

Landgericht Düsseldorf

Pfizer Ireland Pharmaceuticals

Operations Support Group

Orifarm GmbH

7

2018/C 285/09

Lieta C-1/17: Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Corte di Appello di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (EK) Nr. 44/2001 – Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā – 20. panta 2. punkts – Darba devēja iesūdzēšana tās dalībvalsts tiesās, kurā ir viņa domicils – Darba devēja pretprasība – Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana)

Corte di Appello di Torino

Petronas Lubricants Italy SpA

Livio Guida

8

2018/C 285/10

Lieta C-20/17: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Kammergericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, ko ierosināja Vincent Pierre Oberle (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr. 650/2012 – 4. pants – Dalībvalsts tiesas vispārējā jurisdikcija izskatīt mantošanas lietu kopumā – Valsts tiesiskais regulējums, kas reglamentē starptautisko jurisdikciju valsts mantošanas apliecību izdošanas jomā – Eiropas mantošanas apliecība)

Kammergericht Berlin

Vincent Pierre Oberle

8

2018/C 285/11

Lieta C-108/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 20. jūnija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB Enteco Baltic/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) – Direktīva 2006/112/EK – 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 143. panta 2. punkts – Atbrīvojums no PVN par importu – Imports, pēc kura tiek veikta piegāde Kopienas iekšienē – Nosacījumi – Pierādījumi par preču nosūtīšanu vai transportēšanu uz citu dalībvalsti – Transportēšana saskaņā ar akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmu – Tiesību rīkoties ar precēm nodošana pircējam – Krāpšana nodokļu jomā – Kompetentās iestādes pienākuma palīdzēt nodokļa maksātājam savākt nepieciešamo informāciju, lai pierādītu, ka ir izpildīti atbrīvojuma no nodokļa nosacījumi, neesamība)

Vilniaus apygardos administracinis teismas

UAB Enteco Baltic/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

9

2018/C 285/12

Lieta C-307/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

– EUflight.de GmbH

TUIfly GmbH

10

2018/C 285/13

Lieta C-311/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

– Jeannine Wieczarkowiecz

TUIfly GmbH

11

2018/C 285/14

Lieta C-316/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Rainer Hadamek u.c./TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Rainer Hadamek

TUIfly GmbH

11

2018/C 285/15

Lieta C-317/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Gerhard Schneider un Christa Schneider/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

– Gerhard Schneider

Christa Schneider

TUIfly GmbH

11

2018/C 285/16

Lieta C-353/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Iris Michardt un Detlef Michardt/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Iris Michardt

Detlef Michardt

TUIfly GmbH

12

2018/C 285/17

Lieta C-354/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Birgit Förg/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Birgit Förg

TUIfly GmbH

12

2018/C 285/18

Lieta C-355/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Lutz Leupolt

TUIfly GmbH

12

2018/C 285/19

Lieta C-356/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Johannes Büker un Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

– Johannes Büker

Ursula Münsterteicher

TUIfly GmbH

13

2018/C 285/20

Lieta C-357/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lydia Wieczorek un Paul Wieczorek/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Lydia Wieczorek

Paul Wieczorek

TUIfly GmbH

13

2018/C 285/21

Lieta C-358/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Walter Langguth un Elke Langguth/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Walter Langguth

Elke Langguth

TUIfly GmbH

13

2018/C 285/22

Lieta C-359/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Marcel Lutz u.c./TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Marcel Lutz

TUIfly GmbH

14

2018/C 285/23

Lieta C-360/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Nicole Hofmann

TUIfly GmbH

14

2018/C 285/24

Lieta C-361/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ole Feuser/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Ole Feuser

TUIfly GmbH

14

2018/C 285/25

Lieta C-362/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Boris Feuser/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Boris Feuser

TUIfly GmbH

15

2018/C 285/26

Lieta C-394/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ines Ewen/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Ines Ewen

TUIfly GmbH

15

2018/C 285/27

Lieta C-403/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Petra Nünemann/TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

– Petra Nünemann

TUIfly GmbH

15

2018/C 285/28

Lieta C-409/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Barbara Yvette Müller u.c./TUIfly GmbH

Amtsgericht Hannover

Barbara Yvette Müller

TUIfly GmbH

16

2018/C 285/29

Lieta C-429/17: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. jūlijā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) – Bially u.c./TUIfly GmbH

Amtsgericht Düsseldorf

Bially

TUIfly GmbH

16

2018/C 285/30

Lieta C-274/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. aprīlī iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Minoo Schuch-Ghannadan

Medizinische Universität Wien

16

2018/C 285/31

Lieta C-282/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 25. aprīlīThe Green Effort Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. februāra rīkojumu lietā T-794/17: The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

The Green Effort Ltd

The Green Effort Ltd

17

2018/C 285/32

Lieta C-289/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. aprīlī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A. O. – T. H. Y. Turkish Airlines

Handelsgericht Wien

KAMU Passenger & IT Services GmbH

Türk Hava Yollari A. O. – T. H. Y. Turkish Airlines

19

2018/C 285/33

Lieta C-299/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. maijā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

Landgericht Düsseldorf

Stefan Neldner

Eurowings GmbH

19

2018/C 285/34

Lieta C-301/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. maijā iesniedza Landgericht Bonn (Vācija) – Thomas Leonhard/DSL Bank

Landgericht Bonn

Thomas Leonhard

DSL Bank

20

2018/C 285/35

Lieta C-322/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Schiaffini Travel SpA

Comune di Latina

20

2018/C 285/36

Lieta C-324/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sicilville Srl/Comune di Brescia

Consiglio di Stato

Sicilville Srl

Comune di Brescia

21

2018/C 285/37

Lieta C-332/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. maijāMytilinaios Anonymos Etairia/Omilos Epicheiriseon iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 13. marta spriedumu lietā T-542/11 RENV Alouminion tis Ellados VEAE/Eiropas Komisija

Mytilinaios Anonymos Etairia

Omilos Epicheiriseon

Alouminion tis Ellados VEAE

22

2018/C 285/38

Lieta C-333/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Lombardi Srl/Comune di Auletta u.c.

Consiglio di Stato

Lombardi Srl

Comune di Auletta

23

2018/C 285/39

Lieta C-337/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Via Lattea Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Consiglio di Stato

Via Lattea Scrl

Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

Regione Veneto

23

2018/C 285/40

Lieta C-338/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Cooperativa Novalat Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Consiglio di Stato

Cooperativa Novalat Scrl

Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

Regione Veneto

24

2018/C 285/41

Lieta C-339/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Veneto Latte Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Consiglio di Stato

Veneto Latte Scrl

Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

Regione Veneto

25

2018/C 285/42

Lieta C-347/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 28. maijā iesniedza Tribunale di Milano (Itālija) – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte

Tribunale di Milano

Avv. Alessandro Salvoni

Anna Maria Fiermonte

26

2018/C 285/43

Lieta C-352/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. maijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spānija) – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.

Juzgado de Primera Instancia de Reus

Jaime Cardus Suárez

Catalunya Caixa S.A.

26

2018/C 285/44

Lieta C-368/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Frank Casteels/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Frank Casteels

Ryanair DAC

Ryanair Ltd

27

2018/C 285/45

Lieta C-369/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Giovanni Martina/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Giovanni Martina

Ryanair DAC

Ryanair Ltd

28

2018/C 285/46

Lieta C-372/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza cour administrative d'appel de Nancy (Francija) – Ministre de l'Action et des Comptes publics/laulātie Raymond Dreyer

cour administrative d'appel de Nancy

Ministre de l'Action et des Comptes publics

Raymond Dreyer

29

2018/C 285/47

Lieta C-376/18: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Slovenské elektrárne a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Slovenské elektrárne a.s.

Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

30

2018/C 285/48

Lieta C-384/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

31

2018/C 285/49

Lieta C-434/18: Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Itālijas Republika

31

Vispārējā tiesa

2018/C 285/50

Lieta T-309/18: Prasība, kas celta 2018. gada 17. maijā – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products (G3 EXTRA PLUS)

Adis Higiene

EUIPO

Farecla Products

33

2018/C 285/51

Lieta T-330/18: Prasība, kas celta 2018. gada 23. maijā – Carvalho u.c./Parlaments un Padome

Carvalho u.c.

34

2018/C 285/52

Lieta T-337/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva/Komisija

Laboratoire Pareva

36

2018/C 285/53

Lieta T-347/18: Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva un Biotech3D/Komisija

Laboratoire Pareva

Biotech3D

37

2018/C 285/54

Lieta T-355/18: Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Spānija/Komisija

38

2018/C 285/55

Lieta T-374/18: Prasība, kas celta 2018. gada 19. jūnijā – Labiri/EESK

Labiri

38

2018/C 285/56

Lieta T-385/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Aldi/EUIPO – Crone (CRONE)

Aldi

EUIPO

Crone

39

2018/C 285/57

Lieta T-387/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (DELTA SPORT)

Delta-Sport

EUIPO

Delta Enterprise

40

2018/C 285/58

Lieta T-389/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU)

Nonnemacher

EUIPO

Ingram

41

2018/C 285/59

Lieta T-390/18: Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION)

Nonnemacher

EUIPO

Ingram

41

2018/C 285/60

Lieta T-392/18: Prasība, kas celta 2018. gada 28. jūnijā – Innocenti/EUIPO – Gemelli (Innocenti)

Innocenti

EUIPO

Gemelli

42

2018/C 285/61

Lieta T-398/18: Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā– Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM)

Pielczyk

EUIPO

Thalgo TCH

43

2018/C 285/62

Lieta T-410/18: Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija

Silgan Closures

Silgan Holdings

44

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2018/C 285/01)

Jaunākā publikācija

OV C 276, 6.8.2018.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 268, 30.7.2018.

OV C 259, 23.7.2018.

OV C 249, 16.7.2018.

OV C 240, 9.7.2018.

OV C 231, 2.7.2018.

OV C 221, 25.6.2018.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/2

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Maltas Republika

(Lieta C-557/15) (1)

((Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 2009/147/EK - Savvaļas putnu aizsardzība - Dzīvu sugas īpatņu sagūstīšana un turēšana nebrīvē - Žubīšu dzimtai piederošas sugas - Aizliegums - Atkāpi ietverošs valsts regulējums - Dalībvalstu atkāpes tiesības - Nosacījumi))

(2018/C 285/02)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Mifsud-Bonnici un C. Hermes)

Atbildētāja: Maltas Republika (pārstāvji: A. Buhagiar, pārstāve, kurai palīdz J. Bouckaert, advocaat, un L. Cassar Pullicino, avukat)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieņemot atkāpi ietverošo regulējumu, saskaņā ar kuru ir atļauts sagūstīt septiņu savvaļas žubīšu sugu dzīvos sugas īpatņus (žubīte Fringilla coelebs, kaņepītis Carduelis cannabina, dadzītis Carduelis carduelis, zaļžubīte Carduelis chloris, dižknābis Coccothraustes coccothraustes, ģirlicis Serinus serinus un ķivulis Carduelis spinus), Maltas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību 5. panta a) un e) punktā un 8. panta 1. punktā, skatot tos kopsakarā ar šīs direktīvas 9. panta 1. punktu, paredzētos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

Pieņemot atkāpi ietverošo regulējumu, saskaņā ar kuru ir atļauts sagūstīt septiņu savvaļas žubīšu sugu dzīvos sugas īpatņus (žubīte Fringilla coelebs, kaņepītis Carduelis cannabina, dadzītis Carduelis carduelis, zaļžubīte Carduelis chloris, dižknābis Coccothraustes coccothraustes, ģirlicis Serinus serinus un ķivulis Carduelis spinus), Maltas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību 5. panta a) un e) punktā un 8. panta 1. punktā, skatot tos kopsakarā ar šīs direktīvas 9. panta 1. punktu, paredzētos pienākumus.

| 2) | Maltas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Maltas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2016.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/3

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Polijas Republika/Eiropas Parlaments, Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-5/16) (1)

((Prasība atcelt tiesību aktu - Lēmums (ES) 2015/1814 - Juridiskā pamata noteikšana - Tiesību akta seku ņemšana vērā - Neesamība - LESD 192. panta 1. punkts - LESD 192. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts - Pasākumi, kas būtiski ietekmē dalībvalsts izvēli saistībā ar dažādiem enerģijas avotiem un energoapgādes vispārējo struktūru - Lojālas sadarbības princips - LES 15. pants - Eiropas Padomes kompetence - Tiesiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principi - Samērīguma princips - Ietekmes novērtējums))

(2018/C 285/03)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Polijas Republika (pārstāvji: B. Majczyna, K. Rudzińska, kam palīdz I. Tatarewicz, eksperts)

Atbildētāji: Eiropas Parlaments (pārstāvji: A. Tamás un A. Pospíšilová Padowska) un Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Simm, A. Sikora un K. Pleśniak)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētāju prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: M. Wolff, J. Nymann-Lindegren un C. Thorning), Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvis: T. Henze), Spānijas Karaliste (pārstāvji: A. Gavela Llopis un M. A. Sampol Pucurull), Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas, G. de Bergues, J. Traband, T. Deleuil un S. Ghiandoni), Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren un L. Swedenborg) un Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Herrmann, A. C. Becker, E. White un K. Mifsud-Bonnici)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Polijas Republika atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Polijas Republika atlīdzina Eiropas Parlamenta un Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Zviedrijas Karaliste, kā arī Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 98, 14.3.2016.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/3

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Bundesverwaltungsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht/Ewald Baumeister

(Lieta C-15/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesību aktu tuvināšana - Direktīva 2004/39/EK - 54. panta 1. punkts - Valsts finanšu uzraudzības iestāžu pienākuma glabāt dienesta noslēpumu apjoms - “Konfidenciālas informācijas” jēdziens))

(2018/C 285/04)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītājs: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Atbildētājs: Ewald Baumeister

piedaloties: Frank Schmitt, Phoenix Kapitaldienst GmbH maksātnespējas procesa administrators

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK, 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka visa ar uzraudzīto uzņēmumu saistītā un tā kompetentai iestādei nodotā informācija, kā arī visa šīs iestādes uzraudzības lietas materiālos atrodamā informācija, ieskaitot tās korespondenci ar citiem dienestiem, nav bez nosacījumiem uzskatāma par konfidenciālu informāciju, uz kuru tādējādi attiecas pienākums glabāt šajā tiesību normā paredzēto dienesta noslēpumu. Šādai kvalifikācijai atbilst iestāžu, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, rīcībā esoša informācija, kura, pirmkārt, nav publiska un, otrkārt, kuras atklāšana varētu apdraudēt tās fiziskās vai juridiskās personas intereses, kas to ir sniegusi, vai trešās personas intereses, kā arī ieguldījumu sabiedrību darbības uzraudzības sistēmas, ko Savienības likumdevējs ir ieviesis ar Direktīvu 2004/39, labu darbību. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK, 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka visa ar uzraudzīto uzņēmumu saistītā un tā kompetentai iestādei nodotā informācija, kā arī visa šīs iestādes uzraudzības lietas materiālos atrodamā informācija, ieskaitot tās korespondenci ar citiem dienestiem, nav bez nosacījumiem uzskatāma par konfidenciālu informāciju, uz kuru tādējādi attiecas pienākums glabāt šajā tiesību normā paredzēto dienesta noslēpumu. Šādai kvalifikācijai atbilst iestāžu, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, rīcībā esoša informācija, kura, pirmkārt, nav publiska un, otrkārt, kuras atklāšana varētu apdraudēt tās fiziskās vai juridiskās personas intereses, kas to ir sniegusi, vai trešās personas intereses, kā arī ieguldījumu sabiedrību darbības uzraudzības sistēmas, ko Savienības likumdevējs ir ieviesis ar Direktīvu 2004/39, labu darbību.

| 2) | Direktīvas 2004/39 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar uzraudzīto uzņēmumu saistītās un iestādēm, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, nodotās informācijas konfidencialitāte ir jāvērtē brīdī, kad šīs iestādes ir aicinātas veikt vērtējumu, paužot savu viedokli par pieteikumu izpaust minēto informāciju, neatkarīgi no tās kvalifikācijas brīdī, kad šī informācija tika minētajām iestādēm paziņota. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2004/39 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar uzraudzīto uzņēmumu saistītās un iestādēm, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, nodotās informācijas konfidencialitāte ir jāvērtē brīdī, kad šīs iestādes ir aicinātas veikt vērtējumu, paužot savu viedokli par pieteikumu izpaust minēto informāciju, neatkarīgi no tās kvalifikācijas brīdī, kad šī informācija tika minētajām iestādēm paziņota.

| 3) | Direktīvas 2004/39 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iestāžu, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, rīcībā esoša informācija, kas ir varējusi būt komercnoslēpums, bet kas ir piecus vai vairāk gadus veca, principā laika notecējuma dēļ tiek uzskatīta par vēsturisku un par tādu, kas šī iemesla dēļ ir zaudējusi savu slepeno vai konfidenciālo raksturu, ja vien izņēmuma kārtā lietas dalībnieks, kurš atsaucas uz šādu raksturu, nepierāda, ka, neraugoties uz šīs informācijas vecumu, tā joprojām satur būtiskas ziņas par tā vai attiecīgo trešo personu komerciālo stāvokli. Šie apsvērumi neattiecas uz šo iestāžu rīcībā esošu informāciju, kuras konfidencialitāti varētu pamatot ar citiem iemesliem, nevis ar tās nozīmi saistībā ar aplūkoto uzņēmumu komerciālo stāvokli. |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2004/39 54. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iestāžu, ko dalībvalstis ir izvēlējušās šajā direktīvā paredzēto funkciju veikšanai, rīcībā esoša informācija, kas ir varējusi būt komercnoslēpums, bet kas ir piecus vai vairāk gadus veca, principā laika notecējuma dēļ tiek uzskatīta par vēsturisku un par tādu, kas šī iemesla dēļ ir zaudējusi savu slepeno vai konfidenciālo raksturu, ja vien izņēmuma kārtā lietas dalībnieks, kurš atsaucas uz šādu raksturu, nepierāda, ka, neraugoties uz šīs informācijas vecumu, tā joprojām satur būtiskas ziņas par tā vai attiecīgo trešo personu komerciālo stāvokli. Šie apsvērumi neattiecas uz šo iestāžu rīcībā esošu informāciju, kuras konfidencialitāti varētu pamatot ar citiem iemesliem, nevis ar tās nozīmi saistībā ar aplūkoto uzņēmumu komerciālo stāvokli.

---

(1)  OV C 111, 29.3.2016.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/4

---

Tiesas (virspalāta) 2018. gada 19. jūnija spriedums (Conseil d’État (Beļģija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Sadikou Gnandi/État belge

(Lieta C-181/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi - Direktīva 2008/115/EEK - 3. panta 2) punkts - “Nelikumīgas uzturēšanās” jēdziens - 6. pants - Atgriešanas lēmuma pieņemšana, pirms izskatīta pārsūdzība par atbildīgās iestādes lēmumu noraidīt starptautiskās aizsardzības pieteikumu - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 18. pants, 19. panta 2. punkts un 47. pants - Neizraidīšanas princips - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību - Atļauja palikt dalībvalstī))

(2018/C 285/05)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d’État

Pamatlietas puses

Prasītājs: Sadikou Gnandi

Atbildētāja: État belge

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi, to aplūkojot kopsakarā ar Padomes Direktīvu 2005/85/EK (2005. gada 1. decembris) par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, un ņemot vērā neizraidīšanas principu un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, kas nostiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 18. pantā, 19. panta 2. punktā un 47. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tā neliedz pieņemt atgriešanas lēmumu saskaņā ar Direktīvas 2008/115 6. panta 1. punktu attiecībā uz trešās valsts valstspiederīgo, kurš ir iesniedzis starptautiskās aizsardzības pieteikumu, uzreiz pēc tam, kad atbildīgā iestāde ir noraidījusi šo pieteikumu, vai vienlaikus ar minēto noraidījumu ar vienu un to pašu administratīvo aktu un tātad pirms pārsūdzības, kas iesniegta tiesā par šo noraidījumu, iznākuma, ar nosacījumu tostarp, ka attiecīgā dalībvalsts garantē, ka, gaidot šīs pārsūdzības iznākumu, tiek apturētas visas atgriešanas lēmuma tiesiskās sekas, ka šis pieteikuma iesniedzējs šajā laikposmā var izmantot no Padomes Direktīvas 2003/9/EK (2003. gada 27. janvāris), ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai, izrietošās tiesības un ka viņš var atsaukties uz jebkādām apstākļu izmaiņām, kas notikušas pēc atgriešanas lēmuma pieņemšanas un kas varētu būtiski ietekmēt konkrētās personas situācijas novērtējumu no Direktīvas 2008/115, it īpaši tās 5. panta, viedokļa, un tas ir jāpārbauda valsts tiesai.

---

(1)  OV C 191, 30.5.2016.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/5

---

Tiesas (piektā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Fidelity Funds u.c./Skatteministeriet

(Lieta C-480/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kapitāla brīva aprite un maksājumu brīvība - Ierobežojumi - Pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) izmaksātu dividenžu aplikšana ar nodokli - Dividendes, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes ir izmaksājušas nerezidentiem PVKIU - To dividenžu atbrīvojums no nodokļa, ko kādas dalībvalsts sabiedrības rezidentes izmaksā rezidentiem PVKIU - Pamatojumi - Līdzsvarots nodokļu ieturēšanas kompetenču sadalījums starp dalībvalstīm - Nodokļu režīma saskaņotība - Samērīgums))

(2018/C 285/06)

Tiesvedības valoda – dāņu

Iesniedzējtiesa

Østre Landsret

Pamatlietas puses

Prasītāji: Fidelity Funds u.c.

Atbildētāja: Skatteministeriet

piedaloties: NN (L) SICAV

Rezolutīvā daļa

LESD 63. pants ir interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesisko regulējumu kā pamatlietā aplūkotais, saskaņā ar kuru par dividendēm, ko šīs dalībvalsts rezidente sabiedrība izmaksā pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumam (PVKIU) nerezidentam, tiek ieturēts nodoklis ienākumu gūšanas vietā, bet dividendes, kuras tiek izmaksātas PVKIU, kas ir šīs pašas dalībvalsts rezidents, ir atbrīvotas no šāda nodokļa ieturējuma, ar nosacījumu, ka šis uzņēmums saviem ieguldījumu sertifikātu turētājiem izmaksā minimālo daļu vai tehniski aprēķina minimālo izmaksājamo daļu un par šo reālo vai fiktīvo minimālo izmaksājamo daļu iekasē nodokli no saviem ieguldījumu sertifikātu turētājiem.

---

(1)  OV C 419, 14.11.2016.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/6

---

Tiesas (devītā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-543/16) (1)

((Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/676/EEK - 5. panta 5. un 7. punkts - II pielikuma A daļas 1.–3. un 5. punkts - III pielikuma 1. punkta 1.–3. apakšpunkts un 2. punkts - Ūdeņu aizsardzība pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti - Spēkā esošo pasākumu nepietiekamība - Papildu pasākumi vai pastiprinātas darbības - Rīcības programmas pārskatīšana - Iestrādāšanas ierobežojumi - Līdzsvarota mēslošana - Iestrādāšanas laikposmi - Kūtsmēslu glabātuvju ietilpība - Iestrādāšana augsnē stāvās nogāzēs un sasalušā vai ar sniegu klātā augsnē)

(2018/C 285/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Hermes un E. Manhaeve)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji: T. Henze un J. Möller)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: C. Thorning un M. Wolff)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Neparedzot papildu pasākumus vai pastiprinātas darbības, tiklīdz ticis konstatēts, ka Vācijas rīcības programmas pasākumi nav pietiekami, un nepārskatot šo rīcības programmu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Padomes Direktīvas 91/676/EEK (1991. gada 12. decembris) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1137/2008 (2008. gada 22. oktobris), 5. panta 5. un 7. punktā, lasot tos kopsakarā ar šīs direktīvas II pielikuma A daļas 1.–3. un 5. punktu, kā arī III pielikumā 1. punkta 1.–3. apakšpunktu un 2. punktu, paredzētos pienākumus. |
| --- | --- |

1)

Neparedzot papildu pasākumus vai pastiprinātas darbības, tiklīdz ticis konstatēts, ka Vācijas rīcības programmas pasākumi nav pietiekami, un nepārskatot šo rīcības programmu, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Padomes Direktīvas 91/676/EEK (1991. gada 12. decembris) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1137/2008 (2008. gada 22. oktobris), 5. panta 5. un 7. punktā, lasot tos kopsakarā ar šīs direktīvas II pielikuma A daļas 1.–3. un 5. punktu, kā arī III pielikumā 1. punkta 1.–3. apakšpunktu un 2. punktu, paredzētos pienākumus.

| 2) | Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 6, 9.1.2017.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/7

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Landgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group/Orifarm GmbH

(Lieta C-681/16) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais un rūpnieciskais īpašums - Patentu tiesības - 2003., 2005. un 2012. gada Akti par pievienošanos Eiropas Savienībai - Īpašie pasākumi - Piemērojamība paralēlajam importam - Regula (EK) Nr. 469/2009 - Produkts, kurš ir aizsargāts ar papildu aizsardzības sertifikātu un kuru pamatpatenta īpašnieks tirgo citā dalībvalstī - Intelektuālā un rūpnieciskā īpašuma tiesību izsmelšana - Pamatpatenta neesamība jaunajās dalībvalstīs - Regula (EK) Nr. 1901/2006 - Aizsardzības perioda pagarināšana))

(2018/C 285/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāji: Pfizer Ireland Pharmaceuticals, Operations Support Group

Atbildētāja: Orifarm GmbH

Rezolutīvā daļa

| 1) | Īpašie pasākumi, kas paredzēti Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, IV pielikuma 2. nodaļā, Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, V pielikuma 1. nodaļā, Akta par Horvātijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumā par Eiropas Savienību, Līgumā par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā IV pielikuma 1. nodaļā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem papildu aizsardzības sertifikāta, kas izsniegts dalībvalstī, kura nav kāda no jaunajām dalībvalstīm, uz kurām attiecas Pievienošanās akti, īpašniekam ir atļauts iebilst pret zāļu, kuru izcelsme ir šajās jaunajās dalībvalstīs, paralēlo importu situācijā, kurā šo pēdējo minēto valstu tiesību sistēmās ir paredzēta iespēja iegūt līdzvērtīgu aizsardzību nevis pamatpatenta pieteikuma iesniegšanas datumā, bet pamatpatenta pieteikuma publicēšanas datumā un/vai papildu aizsardzības sertifikāta pieteikuma iesniegšanas datumā importēšanas dalībvalstī, līdz ar ko īpašniekam nav bijis iespējams saņemt līdzvērtīgu patentu un papildu aizsardzības sertifikātu eksportēšanas valstīs. |
| --- | --- |

1)

Īpašie pasākumi, kas paredzēti Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, IV pielikuma 2. nodaļā, Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, V pielikuma 1. nodaļā, Akta par Horvātijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumā par Eiropas Savienību, Līgumā par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā IV pielikuma 1. nodaļā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem papildu aizsardzības sertifikāta, kas izsniegts dalībvalstī, kura nav kāda no jaunajām dalībvalstīm, uz kurām attiecas Pievienošanās akti, īpašniekam ir atļauts iebilst pret zāļu, kuru izcelsme ir šajās jaunajās dalībvalstīs, paralēlo importu situācijā, kurā šo pēdējo minēto valstu tiesību sistēmās ir paredzēta iespēja iegūt līdzvērtīgu aizsardzību nevis pamatpatenta pieteikuma iesniegšanas datumā, bet pamatpatenta pieteikuma publicēšanas datumā un/vai papildu aizsardzības sertifikāta pieteikuma iesniegšanas datumā importēšanas dalībvalstī, līdz ar ko īpašniekam nav bijis iespējams saņemt līdzvērtīgu patentu un papildu aizsardzības sertifikātu eksportēšanas valstīs.

| 2) | Īpašie pasākumi, kas paredzēti Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, IV pielikuma 2. nodaļā, Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, V pielikuma 1. nodaļā, Akta par Horvātijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumā par Eiropas Savienību, Līgumā par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā IV pielikuma 1. nodaļā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir piemērojami attiecībā uz pagarinājumu, kas ir paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1901/2006 (2006. gada 12. decembris) par pediatrijā lietojamām zālēm un par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 1768/92, Direktīvā 2001/20/EK, Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004, 36. panta 1. punktā. |
| --- | --- |

2)

Īpašie pasākumi, kas paredzēti Akta par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, IV pielikuma 2. nodaļā, Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, V pielikuma 1. nodaļā, Akta par Horvātijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumā par Eiropas Savienību, Līgumā par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā IV pielikuma 1. nodaļā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir piemērojami attiecībā uz pagarinājumu, kas ir paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1901/2006 (2006. gada 12. decembris) par pediatrijā lietojamām zālēm un par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 1768/92, Direktīvā 2001/20/EK, Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004, 36. panta 1. punktā.

---

(1)  OV C 104, 3.4.2017.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/8

---

Tiesas (trešā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Corte di Appello di Torino (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida

(Lieta C-1/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (EK) Nr. 44/2001 - Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā - 20. panta 2. punkts - Darba devēja iesūdzēšana tās dalībvalsts tiesās, kurā ir viņa domicils - Darba devēja pretprasība - Tiesas, kurai ir jurisdikcija, noteikšana))

(2018/C 285/09)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte di Appello di Torino

Pamatlietas puses

Prasītāja: Petronas Lubricants Italy SpA

Atbildētājs: Livio Guida

Rezolutīvā daļa

Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 20. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā ar šo normu darba devējam ir piešķirtas tiesības tiesā, kas likumīgā kārtībā izskata darbinieka celtu pamatprasību, celt pretprasību, kuras pamatā ir prasījuma cesijas līgums, ko darba devējs ar sākotnējo kreditoru ir noslēguši tikai pēc minētās pamatprasības celšanas.

---

(1)  OV C 112, 10.4.2017.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/8

---

Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 21. jūnija spriedums (Kammergericht Berlin (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – tiesvedība, ko ierosināja Vincent Pierre Oberle

(Lieta C-20/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 650/2012 - 4. pants - Dalībvalsts tiesas vispārējā jurisdikcija izskatīt mantošanas lietu kopumā - Valsts tiesiskais regulējums, kas reglamentē starptautisko jurisdikciju valsts mantošanas apliecību izdošanas jomā - Eiropas mantošanas apliecība))

(2018/C 285/10)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Kammergericht Berlin

Pamatlietas puses

Prasītājs: Vincent Pierre Oberle

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 650/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un publisku aktu akceptēšanu un izpildi mantošanas lietās un par Eiropas mantošanas apliecības izveidi 4. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts, ka, lai arī mirušā pastāvīgā dzīvesvieta miršanas brīdī nebija šajā dalībvalstī, pēdējās minētās valsts tiesām joprojām ir jurisdikcija izdot valsts mantošanas apliecības saistībā ar mantojumu, kam ir pārrobežu elementi, ja mantojamais īpašums ir minētās dalībvalsts teritorijā vai ja mirušajam bija šīs pašas dalībvalsts pilsonība.

---

(1)  OV C 112, 10.4.2017.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/9

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2018. gada 20. jūnija spriedums (Vilniaus apygardos administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – UAB “Enteco Baltic”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Lieta C-108/17) (1)

((Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Direktīva 2006/112/EK - 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 143. panta 2. punkts - Atbrīvojums no PVN par importu - Imports, pēc kura tiek veikta piegāde Kopienas iekšienē - Nosacījumi - Pierādījumi par preču nosūtīšanu vai transportēšanu uz citu dalībvalsti - Transportēšana saskaņā ar akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmu - Tiesību rīkoties ar precēm nodošana pircējam - Krāpšana nodokļu jomā - Kompetentās iestādes pienākuma palīdzēt nodokļa maksātājam savākt nepieciešamo informāciju, lai pierādītu, ka ir izpildīti atbrīvojuma no nodokļa nosacījumi, neesamība))

(2018/C 285/11)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Vilniaus apygardos administracinis teismas

Pamatlietas puses

Prasītāja: UAB “Enteco Baltic”

Atbildētājs: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2009/69/EK (2009. gada 25. jūnijs), 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 143. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalsts kompetentajām iestādēm atteikt atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa par importu tādēļ vien, ka, pēc importēšanas mainoties apstākļiem, attiecīgās preces ir piegādātas citam nodokļa maksātājam, nevis nodokļa maksātājam, kura pievienotās vērtības nodokļa identifikācijas numurs ir norādīts importa deklarācijā, lai gan importētājs importa dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir sniedzis visu informāciju par jaunā pircēja identitāti, ar nosacījumu, ka ir pierādīts, ka vēlākās piegādes Kopienas iekšienē atbrīvojuma materiāltiesiskie nosacījumi ir faktiski izpildīti. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes Direktīvu 2009/69/EK (2009. gada 25. jūnijs), 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 143. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz dalībvalsts kompetentajām iestādēm atteikt atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa par importu tādēļ vien, ka, pēc importēšanas mainoties apstākļiem, attiecīgās preces ir piegādātas citam nodokļa maksātājam, nevis nodokļa maksātājam, kura pievienotās vērtības nodokļa identifikācijas numurs ir norādīts importa deklarācijā, lai gan importētājs importa dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir sniedzis visu informāciju par jaunā pircēja identitāti, ar nosacījumu, ka ir pierādīts, ka vēlākās piegādes Kopienas iekšienē atbrīvojuma materiāltiesiskie nosacījumi ir faktiski izpildīti.

| 2) | Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar šīs direktīvas, ar grozījumiem, 138. pantu un 143. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:






  — | dokumenti, kuri apstiprina preču transportēšanu no importa dalībvalsts teritorijā esošas akcīzes preču noliktavas nevis pircējam, bet gan uz citas dalībvalsts teritorijā esošu akcīzes preču noliktavu, var tikt uzskatīti par pietiekamiem pierādījumiem šo preču nosūtīšanai vai transportēšanai uz citu dalībvalsti; |
| --- | --- | --- |

2)

Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar šīs direktīvas, ar grozījumiem, 138. pantu un 143. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka:

—

dokumenti, kuri apstiprina preču transportēšanu no importa dalībvalsts teritorijā esošas akcīzes preču noliktavas nevis pircējam, bet gan uz citas dalībvalsts teritorijā esošu akcīzes preču noliktavu, var tikt uzskatīti par pietiekamiem pierādījumiem šo preču nosūtīšanai vai transportēšanai uz citu dalībvalsti;

| — | tādi dokumenti, kādas ir preču pavadzīmes, pamatojoties uz Ženēvā 1956. gada 19. maijā parakstīto Konvenciju par kravu starptautisko autopārvadājumu līgumu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar 1978. gada 5. jūlija protokolu, un elektroniski administratīvie dokumenti, kam ir jābūt klāt, pārvietojot preces atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmā, var tikt ņemti vērā, lai pierādītu, ka importēšanas dalībvalstī brīdī attiecīgās preces ir paredzēts nosūtīt vai transportēt uz citu dalībvalsti Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, 143. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē, ja minētie dokumenti šajā brīdī tiek uzrādīti un ja tajos ir ietvertas visas nepieciešamās ziņas. Šie dokumenti, tāpat kā elektroniskie apstiprinājumi par preču piegādi un paziņojums par saņemšanu, kas izdots pēc akcīzes preču pārvietošanas, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, pierāda, ka minētās preces ir faktiski nosūtītas vai transportētas uz citu dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, 138. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

—

tādi dokumenti, kādas ir preču pavadzīmes, pamatojoties uz Ženēvā 1956. gada 19. maijā parakstīto Konvenciju par kravu starptautisko autopārvadājumu līgumu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar 1978. gada 5. jūlija protokolu, un elektroniski administratīvie dokumenti, kam ir jābūt klāt, pārvietojot preces atliktās akcīzes nodokļa maksāšanas režīmā, var tikt ņemti vērā, lai pierādītu, ka importēšanas dalībvalstī brīdī attiecīgās preces ir paredzēts nosūtīt vai transportēt uz citu dalībvalsti Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, 143. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē, ja minētie dokumenti šajā brīdī tiek uzrādīti un ja tajos ir ietvertas visas nepieciešamās ziņas. Šie dokumenti, tāpat kā elektroniskie apstiprinājumi par preču piegādi un paziņojums par saņemšanu, kas izdots pēc akcīzes preču pārvietošanas, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, pierāda, ka minētās preces ir faktiski nosūtītas vai transportētas uz citu dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, 138. panta 1. punktu.

| 3) | Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalsts iestādēm liegt importētājam izmantot šajā tiesību normā paredzētās tiesības uz atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa attiecībā uz importētāja šajā valstī veiktu preču importu, pēc kura ir veikta piegāde Kopienas iekšienē, tādēļ, ka šīs preces ir nevis tieši nodotas pircējam, bet gan tās ir pārņēmuši pārvadājumu uzņēmumi un muitas noliktavas, ko pircējs ir izraudzījies, ja importētājs ir nodevis pircējam tiesības rīkoties ar minētajām precēm kā īpašniekam. Šajā saistībā jēdziens “preču piegāde” šīs direktīvas, ar grozījumiem, 14. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tāpat kā minētās direktīvas, ar grozījumiem, 167. panta kontekstā. |
| --- | --- |

3)

Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalsts iestādēm liegt importētājam izmantot šajā tiesību normā paredzētās tiesības uz atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa attiecībā uz importētāja šajā valstī veiktu preču importu, pēc kura ir veikta piegāde Kopienas iekšienē, tādēļ, ka šīs preces ir nevis tieši nodotas pircējam, bet gan tās ir pārņēmuši pārvadājumu uzņēmumi un muitas noliktavas, ko pircējs ir izraudzījies, ja importētājs ir nodevis pircējam tiesības rīkoties ar minētajām precēm kā īpašniekam. Šajā saistībā jēdziens “preču piegāde” šīs direktīvas, ar grozījumiem, 14. panta 1. punkta izpratnē ir jāinterpretē tāpat kā minētās direktīvas, ar grozījumiem, 167. panta kontekstā.

| 4) | Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj administratīvo praksi, atbilstoši kurai tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, tiesības uz importa atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa labticīgam importētājam tiek liegtas, ja vēlākas piegādes Kopienas iekšienē importa atbrīvojuma nosacījumi nav izpildīti pircēja izdarītas krāpšanas nodokļu jomā dēļ, izņemot, ja ir pierādīts, ka importētājs zināja vai tam bija jāzina, ka darījums ir saistīts ar pircēja izdarītu krāpšanu nodokļu jomā, un ka tas nav veicis visus no tā atkarīgos saprātīgos pasākumus, lai izvairītos no dalības šajā krāpšanā. Tas vien, ka importētājs un pircējs sazinājās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, neļauj prezumēt, ka importētājs zināja vai varēja zināt, ka piedalās šādā krāpšanā. |
| --- | --- |

4)

Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj administratīvo praksi, atbilstoši kurai tādos apstākļos, kādi ir pamatlietā, tiesības uz importa atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa labticīgam importētājam tiek liegtas, ja vēlākas piegādes Kopienas iekšienē importa atbrīvojuma nosacījumi nav izpildīti pircēja izdarītas krāpšanas nodokļu jomā dēļ, izņemot, ja ir pierādīts, ka importētājs zināja vai tam bija jāzina, ka darījums ir saistīts ar pircēja izdarītu krāpšanu nodokļu jomā, un ka tas nav veicis visus no tā atkarīgos saprātīgos pasākumus, lai izvairītos no dalības šajā krāpšanā. Tas vien, ka importētājs un pircējs sazinājās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, neļauj prezumēt, ka importētājs zināja vai varēja zināt, ka piedalās šādā krāpšanā.

| 5) | Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts kompetentajām iestādēm, pārbaudot tiesību rīkoties ar precēm kā īpašniekam nodošanu, nav pienākuma savākt vienīgi valsts iestādēm pieejamu informāciju. |
| --- | --- |

5)

Direktīvas 2006/112, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/69, 143. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts kompetentajām iestādēm, pārbaudot tiesību rīkoties ar precēm kā īpašniekam nodošanu, nav pienākuma savākt vienīgi valsts iestādēm pieejamu informāciju.

---

(1)  OV C 161, 22.5.2017.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 26. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH

(Lieta C-307/17)

(2018/C 285/12)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: EUflight.de GmbH

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 8. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 29. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Jeannine Wieczarkowiecz/TUIfly GmbH

(Lieta C-311/17)

(2018/C 285/13)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: Jeannine Wieczarkowiecz

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 8. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Rainer Hadamek u.c./TUIfly GmbH

(Lieta C-316/17)

(2018/C 285/14)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Rainer Hadamek, Heike Hadamek, Florian Hadamek, Carina Hadamek

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. maijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Gerhard Schneider un Christa Schneider/TUIfly GmbH

(Lieta C-317/17)

(2018/C 285/15)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Gerhard Schneider, Christa Schneider

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Iris Michardt un Detlef Michardt/TUIfly GmbH

(Lieta C-353/17)

(2018/C 285/16)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Iris Michardt, Detlef Michardt

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Birgit Förg/TUIfly GmbH

(Lieta C-354/17)

(2018/C 285/17)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: Birgit Förg

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lutz Leupolt/TUIfly GmbH

(Lieta C-355/17)

(2018/C 285/18)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Lutz Leupolt

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Johannes Büker un Ursula Münsterteicher/TUIfly GmbH

(Lieta C-356/17)

(2018/C 285/19)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Johannes Büker, Ursula Münsterteicher

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Lydia Wieczorek un Paul Wieczorek/TUIfly GmbH

(Lieta C-357/17)

(2018/C 285/20)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Lydia Wieczorek, Paul Wieczorek

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Walter Langguth un Elke Langguth/TUIfly GmbH

(Lieta C-358/17)

(2018/C 285/21)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Walter Langguth, Elke Langguth

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Marcel Lutz u.c./TUIfly GmbH

(Lieta C-359/17)

(2018/C 285/22)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāji: Marcel Lutz, Janine Lutz, Michelle Lutz, Sarah Lutz

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 18. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Nicole Hofmann/TUIfly GmbH

(Lieta C-360/17)

(2018/C 285/23)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: Nicole Hofmann

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ole Feuser/TUIfly GmbH

(Lieta C-361/17)

(2018/C 285/24)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Ole Feuser

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 9. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Boris Feuser/TUIfly GmbH

(Lieta C-362/17)

(2018/C 285/25)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: Boris Feuser

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 30. jūnijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Ines Ewen/TUIfly GmbH

(Lieta C-394/17)

(2018/C 285/26)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: Ines Ewen

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 4. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Petra Nünemann/TUIfly GmbH

(Lieta C-403/17)

(2018/C 285/27)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītāja: Petra Nünemann

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 17. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 7. jūlijā iesniedza Amtsgericht Hannover (Vācija) – Barbara Yvette Müller u.c./TUIfly GmbH

(Lieta C-409/17)

(2018/C 285/28)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājas Barbara Yvette Müller, Stefanie Müller, Michelle Müller

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2017. gada 17. jūlijā iesniedza Amtsgericht Düsseldorf (Vācija) – Bially u.c./TUIfly GmbH

(Lieta C-429/17)

(2018/C 285/29)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāji: Bially u.c.

Atbildētāja: TUIfly GmbH

Ar Tiesas 2018. gada 28. maija rīkojumu lieta tika izslēgta no Tiesas reģistra.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. aprīlī iesniedza Arbeits- und Sozialgericht Wien (Austrija) – Minoo Schuch-Ghannadan/Medizinische Universität Wien

(Lieta C-274/18)

(2018/C 285/30)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Pamatlietas puses

Prasītājs: Minoo Schuch-Ghannadan

Atbildētāja: Medizinische Universität Wien

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai pro rata temporis princips, kas paredzēts Padomes Direktīvas 97/81/EK (1) (1997. gada 15. decembris) par [UNICE, CEEP un EAK noslēgto] pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu pielikumā iekļautā pamatnolīguma 4. klauzulas 2. punktā, saistībā ar šā pamanolīguma 4. klauzulas 1. punktā paredzēto diskriminācijas aizlieguma principu ir piemērojams tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru Austrijas universitātes darba ņēmējam, kurš strādā ārēja finansējuma vai pētniecības projektos, secīgu darba tiesisko attiecību kopējais ilgums ir 6 gadi, ja viņš ir pilna darba laika darba ņēmējs, bet nepilna darba laika darba gadījumā tas ir 8 gadi, un turklāt ar objektīvu pamatojumu, it īpaši lai turpinātu vai pabeigtu pētniecības projektus vai publikācijas, ir pieļaujams vienreizējs pagarinājums kopumā līdz 10 gadiem pilna darba laika darba ņēmējiem un kopumā līdz 12 gadiem nepilna darba laika darba gadījumā? |
| --- | --- |

1)

Vai pro rata temporis princips, kas paredzēts Padomes Direktīvas 97/81/EK (1) (1997. gada 15. decembris) par [UNICE, CEEP un EAK noslēgto] pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu pielikumā iekļautā pamatnolīguma 4. klauzulas 2. punktā, saistībā ar šā pamanolīguma 4. klauzulas 1. punktā paredzēto diskriminācijas aizlieguma principu ir piemērojams tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru Austrijas universitātes darba ņēmējam, kurš strādā ārēja finansējuma vai pētniecības projektos, secīgu darba tiesisko attiecību kopējais ilgums ir 6 gadi, ja viņš ir pilna darba laika darba ņēmējs, bet nepilna darba laika darba gadījumā tas ir 8 gadi, un turklāt ar objektīvu pamatojumu, it īpaši lai turpinātu vai pabeigtu pētniecības projektus vai publikācijas, ir pieļaujams vienreizējs pagarinājums kopumā līdz 10 gadiem pilna darba laika darba ņēmējiem un kopumā līdz 12 gadiem nepilna darba laika darba gadījumā?

| 2) | Vai pirmajā prejudiciālajā jautājumā raksturotais tiesiskais regulējums rada netiešu diskrimināciju dzimuma dēļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija), 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ja no visiem darba ņēmējiem, kuriem ir piemērojams šis tiesiskais regulējums, darba ņēmējas sievietes tiek proporcionāli ievērojami vairāk ietekmētas nekā darba ņēmēji vīrieši? |
| --- | --- |

2)

Vai pirmajā prejudiciālajā jautājumā raksturotais tiesiskais regulējums rada netiešu diskrimināciju dzimuma dēļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija), 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ja no visiem darba ņēmējiem, kuriem ir piemērojams šis tiesiskais regulējums, darba ņēmējas sievietes tiek proporcionāli ievērojami vairāk ietekmētas nekā darba ņēmēji vīrieši?

| 3) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2) (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija), 19. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sievietei, kas pirmajā prejudiciālajā jautājumā raksturotā tiesiskā regulējuma piemērošanas jomā apgalvo, ka tiek netieši diskriminēta dzimuma dēļ, jo nepilna darba laika darbu strādā daudz vairāk sieviešu nekā vīriešu, šis fakts, it īpaši statistiski ievērojami lielāka ietekme uz sievietēm, ir jāapstiprina ar konkrētiem statistikas datiem vai konkrētiem faktiem, kā arī ir jāpierāda ar atbilstīgiem pierādījumiem? |
| --- | --- |

3)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/54/EK (2) (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija), 19. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka sievietei, kas pirmajā prejudiciālajā jautājumā raksturotā tiesiskā regulējuma piemērošanas jomā apgalvo, ka tiek netieši diskriminēta dzimuma dēļ, jo nepilna darba laika darbu strādā daudz vairāk sieviešu nekā vīriešu, šis fakts, it īpaši statistiski ievērojami lielāka ietekme uz sievietēm, ir jāapstiprina ar konkrētiem statistikas datiem vai konkrētiem faktiem, kā arī ir jāpierāda ar atbilstīgiem pierādījumiem?

---

(1)  OV 1998, L 14, 9. lpp.

(2)  OV 2006, L 204, 23. lpp.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/17

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 25. aprīlīThe Green Effort Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. februāra rīkojumu lietā T-794/17: The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

(Lieta C-282/18 P)

(2018/C 285/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: The Green Effort Ltd (pārstāvis: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (otrās palātas) 2018. gada 23. februāra lēmumu lietā T-794/17; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (otrās palātas) 2018. gada 23. februāra lēmumu lietā T-794/17;

| — | atcelt apstrīdētos lēmumus; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētos lēmumus;

| — | atcelt reģistrētās Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 9 528 001 atcelšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt reģistrētās Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 9 528 001 atcelšanu;

| — | noraidīt pieteikumu par tiesību atcelšanu; |
| --- | --- |

—

noraidīt pieteikumu par tiesību atcelšanu;

| — | pieņemt tās pieteikumu Restitution in integrum; |
| --- | --- |

—

pieņemt tās pieteikumu Restitution in integrum;

| — | izprasīt un atsaukties uz šādiem EUIPO atcelšanas procesa dokumentiem 12343 C, 10757 C, 10524 C, un iebildumu procesa dokumentiem B 002165119; B 002199274; B 002344565; B 002367038; B 002513086 un B 002513151; |
| --- | --- |

—

izprasīt un atsaukties uz šādiem EUIPO atcelšanas procesa dokumentiem 12343 C, 10757 C, 10524 C, un iebildumu procesa dokumentiem B 002165119; B 002199274; B 002344565; B 002367038; B 002513086 un B 002513151;

| — | piespriest EUIPO un pieteikuma par atcelšanu iesniedzējam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un pieteikuma par atcelšanu iesniedzējam segt savus un atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzējas apelācijas sūdzības pamatā ir šādi seši pamati, lai gan Vispārējās tiesas nolēmums tika balstīts tikai uz pirmā apelācijas pamata un otrais līdz sestais pamats norāda, ka lēmums nav pareizs citu iemeslu dēļ.

Par pirmo apelācijas sūdzības pamatu: Biroja izpilddirektora 2017. gada 16. augusta lēmuma Nr. 7-4 attiecībā uz saziņu, izmantojot elektroniskus līdzekļus, 3. panta 4. punkta pārkāpums.

Argumenti apelācijas sūdzības pamatošanai: Vispārējā tiesa neesot ņēmusi vērā to, ka paziņošana tiek uzskatīta par veiktu piektajā kalendārajā dienā pēc dienas, kurā dokuments ir izveidots EUIPO sistēmās Šī iemesla dēļ Vispārējā tiesa nepareizi skaitīja termiņu prasības celšanai pret EUIPO Apelācijas otrās padomes 2017. gada 11. septembra lēmumu.

Par otro apelācijas sūdzības pamatu: apelācijas sūdzība ir jāatzīst par pamatotu, jo EUIPO lēmumos tiek pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības, tāpēc, ka pieteikuma par atcelšanu iesniedzēja pieteikums par atsaukšanu esot bijis nepieņemams nepareizā faktu izklāsta un ļaunticības dēļ.

Par trešo apelācijas sūdzības pamatu: apelācijas sūdzība ir jāatzīst par pamatotu, jo EUIPO lēmumos tiek pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības, tāpēc, ka īpašnieka pierādījums par [preču zīmes] faktisko izmantošanu tika iesniegts EUIPO noteiktā termiņā atbilstoši Komisijas Regulai (EK) 2868/95 (1).

Par ceturto apelācijas sūdzības pamatu: apelācijas sūdzība ir jāatzīst par pamatotu, jo EUIPO lēmumos tiek pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības, tāpēc, ka īpašnieka pierādījums par [preču zīmes] faktisko izmantošanu tika iesniegts EUIPO EUIPO noteiktā termiņā.

Par piekto apelācijas sūdzības pamatu: apelācijas sūdzību ir jāatzīst par pamatotu, jo EUIPO lēmumos tiek pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības, tāpēc, ka, ja EUIPO nebija saņēmis pierādījums par [preču zīmes] faktisko izmantošanu caur elektronisko sakaru sistēmu un/vai nosūtot pa faksu, tad tas bija noticis šajās sistēmās esošo tehnisko problēmu dēļ.

Par sesto apelācijas sūdzības pamatu: apelācijas sūdzību ir jāatzīst par pamatotu, jo EUIPO lēmumos tiek pārkāptas apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesības tāpēc, ka EUIPO un attiecīgi Apelācijas otrā padome bija kļūdaini noraidījuši apelācijas sūdzības iesniedzēja pieteikumu par restitutio in integrum.

---

(1)  Komisijas Regula (EK) Nr. 2868/95 (1995. gada 13. decembris) ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV L 303, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 26. aprīlī iesniedza Handelsgericht Wien (Austrija) – KAMU Passenger & IT Services GmbH/Türk Hava Yollari A. O. – T. H. Y. Turkish Airlines

(Lieta C-289/18)

(2018/C 285/32)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Handelsgericht Wien

Pamatlietas puses

Prasītāja: KAMU Passenger & IT Services GmbH

Atbildētāja: Türk Hava Yollari A. O. – T. H. Y. Turkish Airlines

Prejudiciālais jautājums

Vai turpmāks lidojums no iepriekšējā lidojuma galamērķa lidostas, kuru pasažieris rezervēja kopā ar pirmo lidojumu un attiecība uz kuru viņš saņēma tikai vienu biļeti ar vienu biļetes numuru, ņemot vērā, ka paredzētais laiks starp abiem lidojumiem bija mazliet vairāk nekā 13 stundas, ir jāuzskata par “tieši savienotu reisu” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 2. panta h) punkta izpratnē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, OV L 46, 1. lpp.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 2. maijā iesniedza Landgericht Düsseldorf (Vācija) – Stefan Neldner/Eurowings GmbH

(Lieta C-299/18)

(2018/C 285/33)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītājs: Stefan Neldner

Atbildētāja: Eurowings GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai regulas (1) 7. pantā minētās tiesības saņemt kompensāciju var atskaitīt no valsts tiesībās paredzētām tiesībām uz zaudējumu atlīdzināšanu, kas ir paredzētas papildu ceļa izdevumu atlīdzināšanai, kas, savukārt, radušies rezervēta lidojuma atcelšanas dēļ, ja gaisa pārvadātājs ir izpildījis savus pienākumus atbilstoši regulas 8. panta 1. punktam? |
| --- | --- |

1)

Vai regulas (1) 7. pantā minētās tiesības saņemt kompensāciju var atskaitīt no valsts tiesībās paredzētām tiesībām uz zaudējumu atlīdzināšanu, kas ir paredzētas papildu ceļa izdevumu atlīdzināšanai, kas, savukārt, radušies rezervēta lidojuma atcelšanas dēļ, ja gaisa pārvadātājs ir izpildījis savus pienākumus atbilstoši regulas 8. panta 1. punktam?

| 2) | Ja atskaitīšana ir iespējama: vai tas attiecas arī uz izdevumiem, kas saistīti ar aizstājošo pārvadājumu līdz citai vietai, kas nav lidojuma galamērķis, ja pasažieris atsakās no gaisa pārvadātāja piedāvāta aizstājoša pārvadājuma līdz lidojuma galamērķim? |
| --- | --- |

2)

Ja atskaitīšana ir iespējama: vai tas attiecas arī uz izdevumiem, kas saistīti ar aizstājošo pārvadājumu līdz citai vietai, kas nav lidojuma galamērķis, ja pasažieris atsakās no gaisa pārvadātāja piedāvāta aizstājoša pārvadājuma līdz lidojuma galamērķim?

| 3) | Ja atskaitīšana ir iespējama: vai gaisa pārvadātājs to var veikt vienmēr, vai arī atskaitīšana ir atkarīga no tā, ciktāl to pieļauj valsts tiesības vai tiesa atzīst par piemērotu? |
| --- | --- |

3)

Ja atskaitīšana ir iespējama: vai gaisa pārvadātājs to var veikt vienmēr, vai arī atskaitīšana ir atkarīga no tā, ciktāl to pieļauj valsts tiesības vai tiesa atzīst par piemērotu?

| 4) | Ja nozīme ir valsts tiesībām vai arī ja tiesai ir jāpieņem uz novērtējuma brīvību balstīts lēmums: vai, izmaksājot kompensāciju saskaņā ar regulas 7. pantu, ir jāizlīdzina tikai neērtības un pasažieru lidojuma atcelšanas dēļ ciesto laika zaudējumu, vai arī ir jāizlīdzina arī materiālos zaudējumus? |
| --- | --- |

4)

Ja nozīme ir valsts tiesībām vai arī ja tiesai ir jāpieņem uz novērtējuma brīvību balstīts lēmums: vai, izmaksājot kompensāciju saskaņā ar regulas 7. pantu, ir jāizlīdzina tikai neērtības un pasažieru lidojuma atcelšanas dēļ ciesto laika zaudējumu, vai arī ir jāizlīdzina arī materiālos zaudējumus?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 4. maijā iesniedza Landgericht Bonn (Vācija) – Thomas Leonhard/DSL Bank

(Lieta C-301/18)

(2018/C 285/34)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Bonn

Pamatlietas puses

Prasītājs: Thomas Leonhard

Atbildētāja: DSL Bank

Prejudiciālais jautājums

Vai Direktīvas 2002/65/EK (1) 7. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu dalībvalsts tiesību normu, kas pēc paziņota atteikuma no distances patēriņa kredītlīguma paredz, ka piegādātājam papildus summai, ko tas no patērētāja ir saņēmis saskaņā ar distances līgumu, ir jāmaksā arī atlīdzība par šīs summas izmantošanu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/65/EK (2002. gada 23. septembris) par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK (OV L 271, 16. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 14. maijā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) – Schiaffini Travel SpA/Comune di Latina

(Lieta C-322/18)

(2018/C 285/35)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasitāja: Schiaffini Travel SpA

Atbildētāja: Comune di Latina

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (1) 5. panta 2. punkts (konkrētāk, šī punkta b) un d) apakšpunktā paredzētais aizliegums iekšējam pakalpojumu sniedzējam piedalīties konkursos extra moenia [ārpus noteiktas iekšējās teritorijas]) ir jāpiemēro arī publiskiem līgumiem, kas ir piešķirti pirms šīs regulas stāšanās spēkā? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 1370/2007 (1) 5. panta 2. punkts (konkrētāk, šī punkta b) un d) apakšpunktā paredzētais aizliegums iekšējam pakalpojumu sniedzējam piedalīties konkursos extra moenia [ārpus noteiktas iekšējās teritorijas]) ir jāpiemēro arī publiskiem līgumiem, kas ir piešķirti pirms šīs regulas stāšanās spēkā?

| 2) | Vai ar “iekšējā pakalpojumu sniedzēja” kvalifikāciju – minētās regulas izpratnē un pēc iespējamas analoģijas ar judikatūras atziņām par in house providing [pakalpojumu sniegšanu iekšējā teritorijā] jēdzienu – abstraktā veidā ir saistīta publisko tiesību juridiska persona, kurai valsts iestāde tieši ir piešķīrusi tiesības sniegt vietējā transporta pakalpojumus, ja pirmā ir tieši saistīta ar otro organizācijas un kontroles ziņā, un tās pamatkapitāls pieder valstij (pilnībā vai procentuālā daļā, šajā gadījumā kopā ar citām valsts iestādēm)? |
| --- | --- |

2)

Vai ar “iekšējā pakalpojumu sniedzēja” kvalifikāciju – minētās regulas izpratnē un pēc iespējamas analoģijas ar judikatūras atziņām par in house providing [pakalpojumu sniegšanu iekšējā teritorijā] jēdzienu – abstraktā veidā ir saistīta publisko tiesību juridiska persona, kurai valsts iestāde tieši ir piešķīrusi tiesības sniegt vietējā transporta pakalpojumus, ja pirmā ir tieši saistīta ar otro organizācijas un kontroles ziņā, un tās pamatkapitāls pieder valstij (pilnībā vai procentuālā daļā, šajā gadījumā kopā ar citām valsts iestādēm)?

| 3) | Vai gadījumā, ja tiesības sniegt pakalpojumus, kuri ietilpst Regulas (EK) Nr. 1370/2007 piemērošanas jomā, ir piešķirtas tieši, apstāklis, ka pēc piešķiršanas minētā valsts iestāde dibina publisku administratīvu iestādi, kurai ir pilnvaras organizēt minētos pakalpojumus (tomēr atstājot valstij ekskluzīvas pilnvaras piešķirt koncesiju) – t.i., iestādi, kas neveic nekādu “līdzīgu kontroli” pār tieši izraudzīto pakalpojumu sniedzēju – ir apstāklis, ar kuru minētā piešķiršana var tikt izslēgta no regulas 5. panta 2. punktā paredzētā režīma? |
| --- | --- |

3)

Vai gadījumā, ja tiesības sniegt pakalpojumus, kuri ietilpst Regulas (EK) Nr. 1370/2007 piemērošanas jomā, ir piešķirtas tieši, apstāklis, ka pēc piešķiršanas minētā valsts iestāde dibina publisku administratīvu iestādi, kurai ir pilnvaras organizēt minētos pakalpojumus (tomēr atstājot valstij ekskluzīvas pilnvaras piešķirt koncesiju) – t.i., iestādi, kas neveic nekādu “līdzīgu kontroli” pār tieši izraudzīto pakalpojumu sniedzēju – ir apstāklis, ar kuru minētā piešķiršana var tikt izslēgta no regulas 5. panta 2. punktā paredzētā režīma?

| 4) | Vai tiešas piešķiršanas sākotnējā termiņa beigas pēc trīsdesmit gadiem, 2039. gada 3. decembrī (termiņa sākums ir Regulas (EK) Nr. 1370/2007 spēkā stāšanās diena), katrā ziņā nozīmē piešķiršanas neatbilstību minētās regulas 5. pantā un 8. panta 3. punktā paredzētajiem principiem, vai arī pēc šī trīsdesmit gadu termiņa minētā neatbilstība ir jāuzskata par automātiski labotu, jebkura likuma izpratnē, saskaņā ar netiešu samazinājumu “ex lege” (8. panta 3. punkts)”? |
| --- | --- |

4)

Vai tiešas piešķiršanas sākotnējā termiņa beigas pēc trīsdesmit gadiem, 2039. gada 3. decembrī (termiņa sākums ir Regulas (EK) Nr. 1370/2007 spēkā stāšanās diena), katrā ziņā nozīmē piešķiršanas neatbilstību minētās regulas 5. pantā un 8. panta 3. punktā paredzētajiem principiem, vai arī pēc šī trīsdesmit gadu termiņa minētā neatbilstība ir jāuzskata par automātiski labotu, jebkura likuma izpratnē, saskaņā ar netiešu samazinājumu “ex lege” (8. panta 3. punkts)”?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1370/2007 (2007. gada 23. oktobris) par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70 (OV L 315, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 15. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Sicilville Srl/Comune di Brescia

(Lieta C-324/18)

(2018/C 285/36)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Sicilville Srl

Atbildētāja: Comune di Brescia

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Savienības tiesībām un, konkrēti, Direktīvas 2014/24/ES (1) par publisko iepirkumu 57. panta 4. punktam kopā ar tās pašas direktīvas preambulas 101. apsvērumu un samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principiem ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kāds ir aplūkojamais, saskaņā ar kuru “ar profesionālo darbību saistīts smags pārkāpums” ir definēts kā ekonomikas dalībnieka obligāts izslēgšanas iemesls un precizēts, ka gadījumā, ja ar profesionālo darbību saistītais pārkāpums ir izraisījis iepirkuma līguma izbeigšanu pirms noteiktā termiņa, ekonomikas dalībnieks var tikt izslēgts tikai tad, ja līguma izbeigšana nav apstrīdēta vai ir apstiprināta tiesvedības iznākumā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV L 94, 65. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/22

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. maijāMytilinaios Anonymos Etairia/Omilos Epicheiriseon iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 13. marta spriedumu lietā T-542/11 RENV Alouminion tis Ellados VEAE/Eiropas Komisija

(Lieta C-332/18 P)

(2018/C 285/37)

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon (pārstāvji: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis un D. Diakopoulos, dichigori, un K. Struckmann, Rechtsanwalt)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija; Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

Ar šo apelācijas sūdzību Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon lūdz Tiesu:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 13. marta spriedumu lietā T-542/11 RENV (EU:T:2018:132); |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 13. marta spriedumu lietā T-542/11 RENV (EU:T:2018:132);

| — | pašai taisīt galīgo spriedumu lietā; |
| --- | --- |

—

pašai taisīt galīgo spriedumu lietā;

| — | atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija lēmumu un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2011. gada 13. jūlija lēmumu un

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai radušies visas tiesvedības laikā. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai radušies visas tiesvedības laikā.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Kļūdas tiesību piemērošanā un faktu sagrozīšana, Vispārējai tiesai izvērtējot, vai strīdīgais pasākums ir uzskatāms par valsts atbalstu, un precīzāk, vai šis pasākums ir uzskatāms par “priekšrocību”, izvērtējot šo priekšrocību, atsakoties izskatīt jautājumu par ekonomisko pamatojumu un kļūdaini piemērojot pierādīšanas pienākumu, jo Grieķijas Republika nav izvirzījusi šādus argumentus administratīvajā procesā; un kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentus par “privātā ieguldītāja kritēriju”. |
| --- | --- |

1.

Kļūdas tiesību piemērošanā un faktu sagrozīšana, Vispārējai tiesai izvērtējot, vai strīdīgais pasākums ir uzskatāms par valsts atbalstu, un precīzāk, vai šis pasākums ir uzskatāms par “priekšrocību”, izvērtējot šo priekšrocību, atsakoties izskatīt jautājumu par ekonomisko pamatojumu un kļūdaini piemērojot pierādīšanas pienākumu, jo Grieķijas Republika nav izvirzījusi šādus argumentus administratīvajā procesā; un kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentus par “privātā ieguldītāja kritēriju”.

| 2. | Kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot priekšrocības “selektivitāti”. |
| --- | --- |

2.

Kļūda tiesību piemērošanā, izvērtējot priekšrocības “selektivitāti”.

| 3. | Kļūdas tiesību piemērošanā un pierādījumu elementu sagrozīšana saistībā ar strīdīgā pasākuma ietekmi uz tirdzniecību un konkurenci. |
| --- | --- |

3.

Kļūdas tiesību piemērošanā un pierādījumu elementu sagrozīšana saistībā ar strīdīgā pasākuma ietekmi uz tirdzniecību un konkurenci.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Lombardi Srl/Comune di Auletta u.c.

(Lieta C-333/18)

(2018/C 285/38)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lombardi Srl

Atbildētājas: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

Prejudiciālais jautājums

Vai Padomes Direktīvas 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (1), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris) (2), 1. panta 1. punkta trešā daļa un 1. panta 3. punkts var tikt interpretēti tādējādi, ka tie ļauj gadījumā, ja konkursā piedalās vairāki uzņēmumi un tie nav iesaistīti tiesvedībā (un katrā ziņā par dažu šo uzņēmumu piedāvājumiem nav iesniegtas prasības), tiesai saskaņā ar dalībvalstīm atzītās procesuālās autonomijas principu izvērtēt, vai faktiski pastāv interese, ko savā pamatprasībā izvirza pretendents, attiecībā uz kuru ir apmierināta izslēdzoša pretprasība, izmantojot tiesību sistēmā pastāvošos procesuālos instrumentus, un tādējādi saskaņojot minētās subjektīvās situācijas aizsardzību ar tādiem konsolidētiem valsts principiem kā pušu lūgums ([Itālijas] Civilprocesa kodeksa 112. pants), norādītās intereses pierādīšana ([Itālijas] Civilkodeksa 2697. pants), subjektīvie ierobežojumi spriedumam, kas saista tikai tiesvedības dalībniekus un nevar attiekties uz strīdā neiesaistīto subjektu situāciju ([Itālijas] Civilkodeksa 2909. pants)?

---

(1)  (OV L 395, 33. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā (OV L 335, 31. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/23

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Via Lattea Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Lieta C-337/18)

(2018/C 285/39)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Via Lattea Scrl, Alba Gilberto, Antonio Barausse, Gabriele Barausse, Azienda Agricola Benvegnù Gianni Battista e Giangaetano s.s., Domenico Brogliato s.s., Cesare Filippi, Michele Filippi, Fontana Fidenzio e Fabrizio s.s., Giovanni Gastaldello, Tiziano Giaretta, Azienda Agricola Guadagnin Gianni ed Emanuele s.s., Il Moretto di Martinazza Laura s.s., Marini Alessandro e Domenico s.s., Azienda Agricola Milan Sergio & C. s.s., Matteo Mosele, Luciano Mosele, Ennio Mosele, Renato Munaretto, Azienda Agricola Pain di Gazzola Luigi, Azienda Agricola Parise Luigi, Angelo, Francesco e Giancarlo, Sillo Zefferino Maurizio s.s., Storti Danilo e Nicoletta s.s., Tosatto Paolo e Federico s.s., Vivaldo Emilio e Pierino s.s., Giuseppe Zanettin

Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu? |
| --- | --- |

1)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu?

| 2) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām? |
| --- | --- |

2)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām?

| 3) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši? |
| --- | --- |

3)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē (OV 1992, L 405, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1392/2001 (2001. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 3950/92, ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV 2001, L 187, 19. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Cooperativa Novalat Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Lieta C-338/18)

(2018/C 285/40)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Cooperativa Novalat Scrl, Antico Giuseppe e Figli s.s., Impresa Barutta Livio, Impresa Cusinato Giulio, Impresa Danesa Cisino, Impresa Faggian Rudi, Furlan Diego e Stefano s.s., Impresa Furlan Marco, Impresa Massaro Leo Valter, Impresa Reginato Guido, Impresa Sachespi Lucio, Impresa Salmaso Luigi, Impresa Schiavon Denis, Impresa Zanetti Narciso

Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu? |
| --- | --- |

1)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu?

| 2) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām? |
| --- | --- |

2)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām?

| 3) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši? |
| --- | --- |

3)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē (OV 1992, L 405, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1392/2001 (2001. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 3950/92, ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV 2001, L 187, 19. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/25 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 23. maijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Veneto Latte Scrl u.c./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

(Lieta C-339/18)

(2018/C 285/41)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Veneto Latte Scrl, Bovolenta Luca e Matteo s.s., Greco Andrea e Alessando s.s., Ruzza Vanel e Gloriano s.s., Azienda Agricola Marangona di Tamiso Rossano

Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu? |
| --- | --- |

1)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesību normas nesaderība ar Regulas (EEK) Nr. 3950/92 (1) 2. panta 2. punkta trešo daļu izraisa tādas sekas, ka, iestājoties minētajā regulā noteiktajiem nosacījumiem, ražotājiem nav pienākuma maksāt papildnodevu?

| 2) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām? |
| --- | --- |

2)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā Eiropas Savienības tiesības, it īpaši vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tādu subjektu tiesiskā paļāvība, kuri ir izpildījuši kādas dalībvalsts paredzētu pienākumu un ir guvuši labumu no šā pienākuma izpildes sekām, nevar tikt aizsargāta, ja attiecīgais pienākums izrādās esam pretrunā Eiropas Savienības tiesībām?

| 3) | Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši? |
| --- | --- |

3)

Vai šeit aprakstītajā pamatlietas situācijā 2001. gada 9. jūlija Regulas (EK) Nr. 1392/2001 (2) 9. pantam un Savienības tiesībās paredzētajam “prioritārās kategorijas” jēdzienam ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību norma kā Itālijas Republikas pieņemtā Dekrētlikuma Nr. 157/2004 2. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka pārmērīgi aprēķinātā papildnodeva ir atdodama kārtībā, kas termiņu un procedūru ziņā atšķiras atkarībā no tā, vai attiecīgie ražotāji vai nu ir paļāvušies uz to, ka ir jāievēro valsts tiesību norma, kura gan izrādās esam pretrunā Savienības tiesībām, vai arī šo tiesību normu nav ievērojuši?

---

(1)  Padomes Regula (EEK) Nr. 3950/92 (1992. gada 28. decembris), ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē (OV 1992, L 405, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1392/2001 (2001. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 3950/92, ar kuru ievieš papildmaksājumus pienam un piena produktiem (OV 2001, L 187, 19. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 28. maijā iesniedza Tribunale di Milano (Itālija) – Avv. Alessandro Salvoni/Anna Maria Fiermonte

(Lieta C-347/18)

(2018/C 285/42)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Milano

Pamatlietas puses

Prasītājs: Avv. Alessandro Salvoni

Atbildētāja: Anna Maria Fiermonte

Prejudiciālais jautājums

Vai Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (1) 53. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos izcelsmes valsts tiesai – kurai, pamatojoties uz likumīgā spēkā stājušos spriedumu, tiek lūgts izdot Regulas (ES) Nr. 1215/2012 53. pantā paredzēto apliecību – ir liegta iespēja pēc savas ierosmes īstenot pilnvaras pārbaudīt, vai ir noticis Briseles I bis regulas II nodaļas 4. iedaļas normu pārkāpums, lai informētu patērētāju par, iespējams, konstatēto pārkāpumu un ļautu šim patērētājam apzināti izvērtēt iespēju izmantot šīs regulas 45. pantā paredzēto tiesiskās aizsardzības līdzekli?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/26 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 30. maijā iesniedza Juzgado de Primera Instancia de Reus (Spānija) – Jaime Cardus Suárez/Catalunya Caixa S.A.

(Lieta C-352/18)

(2018/C 285/43)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia de Reus

Pamatlietas puses

Prasītājs: Jaime Cardus Suárez

Atbildētāja: Catalunya Caixa S.A.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | 1.1 | Vai Direktīvas 93/13 (1) 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz līguma noteikumu, kurā ir iekļauts oficiālais indekss, IRPH, ko reglamentē tiesību norma, neattiecas direktīvas tiesību normas, lai arī minētais indekss nav piemērojams obligāti, neatkarīgi no [pušu] izvēles, ne arī tas ir aizstājošs, ja līgumslēdzējas puses nav panākušas savstarpēju vienošanos? |
| --- | --- | --- |

1)

1.1

Vai Direktīvas 93/13 (1) 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz līguma noteikumu, kurā ir iekļauts oficiālais indekss, IRPH, ko reglamentē tiesību norma, neattiecas direktīvas tiesību normas, lai arī minētais indekss nav piemērojams obligāti, neatkarīgi no [pušu] izvēles, ne arī tas ir aizstājošs, ja līgumslēdzējas puses nav panākušas savstarpēju vienošanos?

| 1.2 | Vai Direktīvas 93/13 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz līguma noteikumu, kurā ir iekļauts oficiālais indekss, IRPH, lai gan to reglamentē tiesību norma, attiecas direktīvas tiesību normas, ja minētajā līguma noteikumā ir grozīta administratīvā akta, kurā ir noteikts IRPH indekss, norma par negatīvo starpību, kas būtu jāpiemēro gadījumā, ja minētais indekss tiek izmantots kā līgumiskā likme, lai izlīdzinātu hipotekārā darījuma GPL ar GLP tirgus indeksu, tādējādi var pieņemt, ka ir mainījies līgumiskais līdzsvars, ko ir noteicis valsts likumdevējs? |
| --- | --- |

1.2

Vai Direktīvas 93/13 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka uz līguma noteikumu, kurā ir iekļauts oficiālais indekss, IRPH, lai gan to reglamentē tiesību norma, attiecas direktīvas tiesību normas, ja minētajā līguma noteikumā ir grozīta administratīvā akta, kurā ir noteikts IRPH indekss, norma par negatīvo starpību, kas būtu jāpiemēro gadījumā, ja minētais indekss tiek izmantots kā līgumiskā likme, lai izlīdzinātu hipotekārā darījuma GPL ar GLP tirgus indeksu, tādējādi var pieņemt, ka ir mainījies līgumiskais līdzsvars, ko ir noteicis valsts likumdevējs?

| 2) | 2.1. | Vai apstāklis, ka atsauces indeksu IRPH, ko pārdevējs vai piegādātājs ir iekļāvis aizdevuma līguma noteikumā, reglamentē normatīvie vai tiesību akti, izslēdz to, ka tiesai ir jāpārbauda, vai patērētājs ir ticis informēts par visiem šī indeksa elementiem, kas var ietekmēt viņa saistību apjomu, lai uzskatītu, ka noteikums ir formulēts vienkāršā, skaidri saprotamā valodā Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkta izpratnē? |
| --- | --- | --- |

2)

2.1.

Vai apstāklis, ka atsauces indeksu IRPH, ko pārdevējs vai piegādātājs ir iekļāvis aizdevuma līguma noteikumā, reglamentē normatīvie vai tiesību akti, izslēdz to, ka tiesai ir jāpārbauda, vai patērētājs ir ticis informēts par visiem šī indeksa elementiem, kas var ietekmēt viņa saistību apjomu, lai uzskatītu, ka noteikums ir formulēts vienkāršā, skaidri saprotamā valodā Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkta izpratnē?

| 2.2. | Vai Direktīvai 93/13 ir pretrunā judikatūra, kurā ir noteikts, ka pārskatāmības pienākums ir izpildīts ar to vien, ka attiecīgajā noteikumā ir iekļauta atsauce uz oficiālo indeksu, un tāpēc pārdevējam un piegādātājam šajā ziņā nav jāsniedz nekāda cita informācija vai, gluži pretēji, lai izpildītu pārskatāmības pienākumu, pārdevējam vai piegādātājam ir jāsniedz informācija par šī atsauces indeksa saturu, tvērumu un konkrētu darbību? |
| --- | --- |

2.2.

Vai Direktīvai 93/13 ir pretrunā judikatūra, kurā ir noteikts, ka pārskatāmības pienākums ir izpildīts ar to vien, ka attiecīgajā noteikumā ir iekļauta atsauce uz oficiālo indeksu, un tāpēc pārdevējam un piegādātājam šajā ziņā nav jāsniedz nekāda cita informācija vai, gluži pretēji, lai izpildītu pārskatāmības pienākumu, pārdevējam vai piegādātājam ir jāsniedz informācija par šī atsauces indeksa saturu, tvērumu un konkrētu darbību?

| 2.3. | Vai Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka patērētājam netiek sniegta informācija par IRPH saturu, darbību, tā agrāko attīstību un paredzamām izmaiņām nākotnē, vismaz īstermiņā vai vidējā termiņā, ja šī informācija pārdevējam vai piegādātājam ir zināma līguma noslēgšanas brīdī, ļauj uzskatīt, ka iekļautais noteikums nav formulēts vienkāršā, skaidri saprotamā valodā Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

2.3.

Vai Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka patērētājam netiek sniegta informācija par IRPH saturu, darbību, tā agrāko attīstību un paredzamām izmaiņām nākotnē, vismaz īstermiņā vai vidējā termiņā, ja šī informācija pārdevējam vai piegādātājam ir zināma līguma noslēgšanas brīdī, ļauj uzskatīt, ka iekļautais noteikums nav formulēts vienkāršā, skaidri saprotamā valodā Direktīvas 93/13 4. panta 2. punkta izpratnē?

| 2.4 | Vai Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktā paredzētā pārskatāmības prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to patērētājs bija jāinformē par normatīvajiem noteikumiem, kas reglamentēja atsauces indeksu un tā saturu, lai viņš varētu uztvert šī noteikuma, kurā bija iekļauts šis indekss, ekonomisko un juridisko nozīmīgumu? |
| --- | --- |

2.4

Vai Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktā paredzētā pārskatāmības prasība ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar to patērētājs bija jāinformē par normatīvajiem noteikumiem, kas reglamentēja atsauces indeksu un tā saturu, lai viņš varētu uztvert šī noteikuma, kurā bija iekļauts šis indekss, ekonomisko un juridisko nozīmīgumu?

| 2.5. | Vai to, ka pārdevēja vai piegādātāja sniegtā informācija un reklāma attiecībā uz IRPH var maldināt patērētāju aizdevuma līguma noslēgšanas brīdī, tiesa var izmantot kā pamatu, uz kura balstīt savu vērtējumu par līguma noteikuma negodīgumu saskaņā ar Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktu? |
| --- | --- |

2.5.

Vai to, ka pārdevēja vai piegādātāja sniegtā informācija un reklāma attiecībā uz IRPH var maldināt patērētāju aizdevuma līguma noslēgšanas brīdī, tiesa var izmantot kā pamatu, uz kura balstīt savu vērtējumu par līguma noteikuma negodīgumu saskaņā ar Direktīvas 93/13 4. panta 2. punktu?

| 3) | 3.1. | Ja noteikums tiktu atzīts par negodīgu un ja šī iemesla dēļ aizdevums būtu jāatmaksā bez procentiem, vai apstāklis, ka noteikuma par mainīgo procentu likmi spēkā neesamības vai atcelšanas dēļ līguma slēgšanas pamats zustu tikai no bankas skatupunkta, vai būtu jāatļauj minēto līgumu koriģēt, grozot negodīgā noteikuma saturu un aizstājot par spēkā neesošu atzīto indeksu ar jebkuru citu atsauces indeksu? Vai šajā gadījumā šāda līguma koriģēšana un interpretācija ir pretrunā Direktīvas 93/13 6. pantam? |
| --- | --- | --- |

3)

3.1.

Ja noteikums tiktu atzīts par negodīgu un ja šī iemesla dēļ aizdevums būtu jāatmaksā bez procentiem, vai apstāklis, ka noteikuma par mainīgo procentu likmi spēkā neesamības vai atcelšanas dēļ līguma slēgšanas pamats zustu tikai no bankas skatupunkta, vai būtu jāatļauj minēto līgumu koriģēt, grozot negodīgā noteikuma saturu un aizstājot par spēkā neesošu atzīto indeksu ar jebkuru citu atsauces indeksu? Vai šajā gadījumā šāda līguma koriģēšana un interpretācija ir pretrunā Direktīvas 93/13 6. pantam?

---

(1)  Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/27 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Frank Casteels/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

(Lieta C-368/18)

(2018/C 285/44)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Pamatlietas puses

Prasītājs: Frank Casteels

Atbildētāja: Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

Prejudiciālie jautājumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), 5. panta 3. punktu, [ir] izteikts šādi:

| — | vai apstāklis, par ko ir strīds, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā ietilpst jēdzienā “notikums”2008. gada 22. decembra sprieduma Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) 22. punkta izpratnē vai “ārkārtēju apstākļu” jēdzienā minētās regulas preambulas 14. apsvēruma izpratnē, kā tas interpretēts 2013. gada 31. janvāra spriedumā McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), vai arī šie abi jēdzieni pārklājas; |
| --- | --- |

—

vai apstāklis, par ko ir strīds, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā ietilpst jēdzienā “notikums”2008. gada 22. decembra sprieduma Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) 22. punkta izpratnē vai “ārkārtēju apstākļu” jēdzienā minētās regulas preambulas 14. apsvēruma izpratnē, kā tas interpretēts 2013. gada 31. janvāra spriedumā McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), vai arī šie abi jēdzieni pārklājas;

| — | vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds notikums kā pamatlietā jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā ir jāuzskata par gaisa pārvadātāja parastai darbībai raksturīgu notikumu un tādēļ nevar tikt kvalificēts kā “ārkārtējs apstāklis”, kas var atbrīvot gaisa pārvadātāju no tā kompensācijas izmaksāšanas pasažieriem pienākuma šīs lidmašīnas veicama lidojuma atcelšanas gadījumā; |
| --- | --- |

—

vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds notikums kā pamatlietā jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā ir jāuzskata par gaisa pārvadātāja parastai darbībai raksturīgu notikumu un tādēļ nevar tikt kvalificēts kā “ārkārtējs apstāklis”, kas var atbrīvot gaisa pārvadātāju no tā kompensācijas izmaksāšanas pasažieriem pienākuma šīs lidmašīnas veicama lidojuma atcelšanas gadījumā;

| — | ja tāds notikums, par kādu ir pamatlieta, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā, ir jāuzskata par “ārkārtēju apstākli”, vai no tā ir jāsecina, ka runa ir par “ārkārtēju apstākli” gaisa pārvadātājam, ko tas nebūtu varējis novērst, pat ja būtu tikuši veikti visi saprātīgie pasākumi? |
| --- | --- |

—

ja tāds notikums, par kādu ir pamatlieta, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā, ir jāuzskata par “ārkārtēju apstākli”, vai no tā ir jāsecina, ka runa ir par “ārkārtēju apstākli” gaisa pārvadātājam, ko tas nebūtu varējis novērst, pat ja būtu tikuši veikti visi saprātīgie pasākumi?

| — | vai tādēļ, ka par streiku tika paziņots, ir jāuzskata, ka notikums, par ko ir pamatlieta, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā, neietilpst jēdzienā “ārkārtēji apstākļi” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkta izpratnē? |
| --- | --- |

—

vai tādēļ, ka par streiku tika paziņots, ir jāuzskata, ka notikums, par ko ir pamatlieta, jeb iekraušanas un iekraušanas sabiedrības darbinieku streiks attiecīgā lidojuma izlidošanas lidostā, neietilpst jēdzienā “ārkārtēji apstākļi” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkta izpratnē?

---

(1)  OV L 46, 1. lpp.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/28 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 5. jūnijā iesniedza Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Beļģija) – Giovanni Martina/Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

(Lieta C-369/18)

(2018/C 285/45)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Justice de paix du troisième canton de Charleroi

Pamatlietas puses

Prasītājs: Giovanni Martina

Atbildētāja: Ryanair DAC, iepriekš Ryanair Ltd

Prejudiciālie jautājumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu par to, kā interpretēt 5. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1), [ir izteikts] šādi:

| — | - vai apstāklis, par ko ir strīds, jeb degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu, ietilpst jēdzienā “notikums”2008. gada 22. decembra sprieduma Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) 22. punkta izpratnē vai jēdzienā “ārkārtējs apstāklis” minētās regulas preambulas 14. apsvēruma izpratnē, kā tas interpretēts 2013. gada 31. janvāra spriedumā McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), vai arī šie abi jēdzieni pārklājas; |
| --- | --- |

—

- vai apstāklis, par ko ir strīds, jeb degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu, ietilpst jēdzienā “notikums”2008. gada 22. decembra sprieduma Wallentin-Hermann (C-549/07, EU:C:2008:771) 22. punkta izpratnē vai jēdzienā “ārkārtējs apstāklis” minētās regulas preambulas 14. apsvēruma izpratnē, kā tas interpretēts 2013. gada 31. janvāra spriedumā McDonagh (C-12/11, EU:C:2013:43), vai arī šie abi jēdzieni pārklājas;

| — | - vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds notikums kā pamatlietā, proti, degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu, ir jāuzskata par gaisa pārvadātāja parastai darbībai raksturīgu notikumu un tādēļ nevar tikt kvalificēts kā “ārkārtējs apstāklis”, kas var atbrīvot gaisa pārvadātāju no tā kompensācijas izmaksāšanas pasažieriem pienākuma šīs lidmašīnas veicama lidojuma atcelšanas gadījumā; |
| --- | --- |

—

- vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds notikums kā pamatlietā, proti, degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu, ir jāuzskata par gaisa pārvadātāja parastai darbībai raksturīgu notikumu un tādēļ nevar tikt kvalificēts kā “ārkārtējs apstāklis”, kas var atbrīvot gaisa pārvadātāju no tā kompensācijas izmaksāšanas pasažieriem pienākuma šīs lidmašīnas veicama lidojuma atcelšanas gadījumā;

| — | - ja tāds notikums, par kādu ir pamatlieta jeb degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu,, ir jāuzskata par “ārkārtēju apstākli”, vai no tā ir jāsecina, ka runa ir par “ārkārtēju apstākli” gaisa pārvadātājam, ko tas nebūtu varējis novērst, pat ja būtu tikuši veikti visi saprātīgie pasākumi? |
| --- | --- |

—

- ja tāds notikums, par kādu ir pamatlieta jeb degvielas izliešana uz pacelšanās skrejceļa, kas radījusi šā skrejceļa slēgšanu,, ir jāuzskata par “ārkārtēju apstākli”, vai no tā ir jāsecina, ka runa ir par “ārkārtēju apstākli” gaisa pārvadātājam, ko tas nebūtu varējis novērst, pat ja būtu tikuši veikti visi saprātīgie pasākumi?

---

(1)  OV L 46, 1. lpp.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/29 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/29

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza cour administrative d'appel de Nancy (Francija) – Ministre de l'Action et des Comptes publics/laulātie Raymond Dreyer

(Lieta C-372/18)

(2018/C 285/46)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative d'appel de Nancy

Pamatlietas puses

Prasītājs: Ministre de l'Action et des Comptes publics

Atbildētāji: laulātie Raymond Dreyer

Prejudiciālais jautājums

Vai iemaksas Valsts fondā līdzatbildībai par patstāvību, no kurām tiek daļēji finansēti strīdus pabalsti, proti, personalizētais pabalsts patstāvības nodrošināšanai (APA) un pabalsts invaliditātes kompensēšanai (PCH), ir uzskatāmi par tādiem, kuriem ir tieša un pietiekami atbilstoša saikne ar kādu no Regulas (EK) Nr. 883/2004 (1) 3. pantā uzskaitītajām sociālā nodrošinājuma jomām, un vai tie ietilpst šīs regulas tvērumā tādēļ vien, ka šie pabalsti atbilst kādam no minētajā 3. pantā uzskaitītajiem riskiem un tiek piešķirti likumā noteiktā gadījumā bez jebkāda diskrecionāra izvērtējuma?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 1. lpp.)

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/30 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2018. gada 7. jūnijā iesniedza Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovākija) – Slovenské elektrárne a.s./Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

(Lieta C-376/18)

(2018/C 285/47)

Tiesvedības valoda – slovāku

Iesniedzējtiesa

Najvyšší súd Slovenskej republiky

Pamatlietas puses

Prasītāja pirmajā instancē: Slovenské elektrárne a.s.

Atbildētāja pirmajā instancē: Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (1) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (“Trešā elektroenerģijas direktīva”) ir jāinterpretē tādējādi, ka tās mērķim, un it īpaši tās 3. pantam, ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkojamais, ar kuru izveido īpašu pasākumu – proti, obligātu maksājumu, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas attiecīgās dalībvalsts kompetentā regulatora izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju (“Birojs” un “regulētais subjekts”), un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, kas sasniegts ne tikai valsts mērogā, bet arī, veicot darbību ārzemēs, – maksājumu, kas:






  i) | ietekmē regulēto subjektu brīvību noteikt pilnībā konkurētspējīgu cenu par elektroenerģijas piegādi ārzemju elektroenerģijas tirgos un tādējādi arī konkurences procesu minētajos tirgos; |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (1) (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (“Trešā elektroenerģijas direktīva”) ir jāinterpretē tādējādi, ka tās mērķim, un it īpaši tās 3. pantam, ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkojamais, ar kuru izveido īpašu pasākumu – proti, obligātu maksājumu, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas attiecīgās dalībvalsts kompetentā regulatora izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju (“Birojs” un “regulētais subjekts”), un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, kas sasniegts ne tikai valsts mērogā, bet arī, veicot darbību ārzemēs, – maksājumu, kas:

i)

ietekmē regulēto subjektu brīvību noteikt pilnībā konkurētspējīgu cenu par elektroenerģijas piegādi ārzemju elektroenerģijas tirgos un tādējādi arī konkurences procesu minētajos tirgos;

| ii) | mazina regulēto subjektu konkurētspēju attiecībā pret ārzemju elektroenerģijas piegādātājiem, kuri darbojas Slovākijas elektroenerģijas tirgū, ja abi apgādā ar elektroenerģiju arī kādu noteiktu ārzemju tirgu, jo par elektroenerģijas piegādi ārzemēs ārzemju operatoram nav jāmaksā šāds obligātais maksājums; |
| --- | --- |

ii)

mazina regulēto subjektu konkurētspēju attiecībā pret ārzemju elektroenerģijas piegādātājiem, kuri darbojas Slovākijas elektroenerģijas tirgū, ja abi apgādā ar elektroenerģiju arī kādu noteiktu ārzemju tirgu, jo par elektroenerģijas piegādi ārzemēs ārzemju operatoram nav jāmaksā šāds obligātais maksājums;

| iii) | attur jaunus konkurentus no ienākšanas elektroenerģijas piegādes tirgū Slovākijas Republikā, kā arī ārzemēs, jo šāds obligātais maksājums tiktu piemērots arī ienākumiem no to neregulētās darbības, un pat tad, ja pēc tam kādu noteiktu laikposmu viņiem būtu elektroenerģijas piegādes atļauja, bet no šīs piegādes gūtie ienākumi būtu vienādi ar nulli; |
| --- | --- |

iii)

attur jaunus konkurentus no ienākšanas elektroenerģijas piegādes tirgū Slovākijas Republikā, kā arī ārzemēs, jo šāds obligātais maksājums tiktu piemērots arī ienākumiem no to neregulētās darbības, un pat tad, ja pēc tam kādu noteiktu laikposmu viņiem būtu elektroenerģijas piegādes atļauja, bet no šīs piegādes gūtie ienākumi būtu vienādi ar nulli;

| iv) | var pamudināt Slovākijas regulētos subjektus lūgt [Slovākijas] Birojam – vai ārzemju elektroenerģijas piegādātājus lūgt attiecīgās izcelsmes valsts regulatoram, kas tiem izdevis elektroenerģijas piegādes atļauju, – atsaukt šo atļauju, ņemot vērā, ka subjektam, kurš nevēlas, ka arī peļņa no pārējās viņa darbības tiek pakļauta konkrētajam maksājumam, minētās atļaujas atsaukšana ir vienīgais veids, kā atbrīvoties no strīdīgajā tiesiskajā regulējumā paredzētā regulētā subjekta statusa? |
| --- | --- |

iv)

var pamudināt Slovākijas regulētos subjektus lūgt [Slovākijas] Birojam – vai ārzemju elektroenerģijas piegādātājus lūgt attiecīgās izcelsmes valsts regulatoram, kas tiem izdevis elektroenerģijas piegādes atļauju, – atsaukt šo atļauju, ņemot vērā, ka subjektam, kurš nevēlas, ka arī peļņa no pārējās viņa darbības tiek pakļauta konkrētajam maksājumam, minētās atļaujas atsaukšana ir vienīgais veids, kā atbrīvoties no strīdīgajā tiesiskajā regulējumā paredzētā regulētā subjekta statusa?

| 2) | Vai Trešā elektroenerģijas direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka par vienu no pasākumiem, ko Trešajā elektroenerģijas direktīvā dalībvalstij ir atļauts veikt, pat ja tie izrādās pretrunā minētās direktīvas izvirzītajam mērķim, nav uzskatāms īpašs pasākums, kāds ir pamalietā aplūkojamais, proti, obligāts maksājums, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas Biroja izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju, un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, ieskaitot rezultātus no ārzemēs veiktas darbības, jo šāds pasākums nav līdzeklis, ar kuru cīnīties pret klimata pārmaiņām, un tas neder elektroenerģijas apgādes nodrošināšanai, nedz arī ar to ir iecerēts sasniegt kādu citu Trešajā elektroenerģijas direktīvā izvirzītu mērķi? |
| --- | --- |

2)

Vai Trešā elektroenerģijas direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka par vienu no pasākumiem, ko Trešajā elektroenerģijas direktīvā dalībvalstij ir atļauts veikt, pat ja tie izrādās pretrunā minētās direktīvas izvirzītajam mērķim, nav uzskatāms īpašs pasākums, kāds ir pamalietā aplūkojamais, proti, obligāts maksājums, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas Biroja izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju, un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, ieskaitot rezultātus no ārzemēs veiktas darbības, jo šāds pasākums nav līdzeklis, ar kuru cīnīties pret klimata pārmaiņām, un tas neder elektroenerģijas apgādes nodrošināšanai, nedz arī ar to ir iecerēts sasniegt kādu citu Trešajā elektroenerģijas direktīvā izvirzītu mērķi?

| 3) | Vai Trešā elektroenerģijas direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, ar ko izveido īpašu pasākumu, proti, obligātu maksājumu, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas Biroja izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju, un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, ieskaitot rezultātus no ārzemēs veiktas darbības, neatbilst pārskatāmības, nediskriminēšanas un vienlīdzīgas piekļuves patērētājiem prasībām minētās direktīvas 3. panta izpratnē, jo – ja runa ir par regulētu subjektu –, tas skar arī ienākumus, kas gūti (par elektroenerģijas piegādi vai par ko citu) ārzemēs, kamēr – ja runa ir par personu, kas ir saņēmusi elektroenerģijas piegādes atļauju, pamatojoties uz savā izcelsmes valstī izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju “pasi”, – tas skar tikai Slovākijas Republikā gūtos ienākumus? |
| --- | --- |

3)

Vai Trešā elektroenerģijas direktīva ir jāinterpretē tādējādi, ka tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, ar ko izveido īpašu pasākumu, proti, obligātu maksājumu, kas jāveic regulētajiem subjektiem, tostarp personām, kas ir saņēmušas Biroja izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju, un kas ir noteikts atkarībā no to saimnieciskās darbības rezultāta, ieskaitot rezultātus no ārzemēs veiktas darbības, neatbilst pārskatāmības, nediskriminēšanas un vienlīdzīgas piekļuves patērētājiem prasībām minētās direktīvas 3. panta izpratnē, jo – ja runa ir par regulētu subjektu –, tas skar arī ienākumus, kas gūti (par elektroenerģijas piegādi vai par ko citu) ārzemēs, kamēr – ja runa ir par personu, kas ir saņēmusi elektroenerģijas piegādes atļauju, pamatojoties uz savā izcelsmes valstī izdotu elektroenerģijas piegādes atļauju “pasi”, – tas skar tikai Slovākijas Republikā gūtos ienākumus?

---

(1)  OV 2009, L 211, 55. lpp.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/31

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

(Lieta C-384/18)

(2018/C 285/48)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: H. Tserepa-Lacombe un L. Malferrari)

Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

Prasījumi

| — | konstatēt, ka Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 2006/123 (1) 25. pantā un LESD 49. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 2006/123 (1) 25. pantā un LESD 49. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Aizliedzot (i) darbu grāmatveža amatā apvienot ar darbu māklera, apdrošināšanas aģenta, nekustamā īpašuma aģenta amatā vai ar strādāšanu banku vai finanšu pakalpojumu jomā un (ii) ļaujot Chambres de l’Institut professionnel des comptables et Fiscalistes agrées [Sertificētu grāmatvežu un nodokļu konsultantu institūta (IPCF) kolēģijām] aizliegt darbu grāmatveža amatā apvienot ar jebkuras ar lauksaimniecību saistītas amatnieciskas darbības un komercdarbības veikšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Direktīvas 2006/123/EK 25. pantā un LESD 49. pantā paredzētos pienākumus.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV 2006, L 376, 36. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/31 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/31

---

Prasība, kas celta 2018. gada 29. jūnijā – Eiropas Komisija/Itālijas Republika

(Lieta C-434/18)

(2018/C 285/49)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: M. Patakia un G. Gattinara)

Atbildētāja: Itālijas Republika

Prasījumi

| — | konstatēt, ka, neinformējot Komisiju par valsts programmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumu, kas tai ir paredzēts Padomes Direktīvas 2011/70/Euratom (2011. gada 19. jūlijs), ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai (1), 15. panta 4. punktā, kas aplūkots kopā ar tās 13. panta 1. punktu; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka, neinformējot Komisiju par valsts programmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumu, kas tai ir paredzēts Padomes Direktīvas 2011/70/Euratom (2011. gada 19. jūlijs), ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai (1), 15. panta 4. punktā, kas aplūkots kopā ar tās 13. panta 1. punktu;

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Padomes Direktīvas 2011/70/Euratom (2011. gada 19. jūlijs), ar ko izveido Kopienas sistēmu lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu atbildīgai un drošai apsaimniekošanai, 15. panta 4. punktā, kas aplūkots kopā ar tās 13. panta 1. punktu, ir noteikts, ka dalībvalstis pirmo reizi “iespējami drīz”, bet ne vēlāk kā 2015. gada 23. augustā informē Komisiju par valsts programmas saturu, kurā ir iekļauti visi 12. pantā minētie elementi.

Komisija uzskata, ka no elementiem, ko Itālijas Republikas ir iesniegusi pirmstiesas procedūras laikā, izriet, ka minētā informēšana nekad nav notikusi, jo Itālijas iestādes Komisiju vēl nav informējušas par valsts programmas, kas pieņemta lietotās kodoldegvielas un radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanai, galīgo tekstu.

---

(1)  OV L 199, 48. lpp.

---

Vispārējā tiesa

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/33 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/33

---

Prasība, kas celta 2018. gada 17. maijā – Adis Higiene/EUIPO – Farecla Products (“G3 EXTRA PLUS”)

(Lieta T-309/18)

(2018/C 285/50)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums: spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Adis Higiene, SL (Pozuelo de Alarcón, Spānija) (pārstāve: M. Sanmartín Sanmartín, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Farecla Products Ltd (Ware, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskā preču zīme “G3 EXTRA PLUS” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 15 064 207

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 2. marta lēmums lietā R 2134/2017-4

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas (ES) Nr. 2017/1001 42. panta, lasot kopsakarā ar Regulas 2868/95 22. noteikumu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas (ES) Nr. 2017/1001 42. panta, lasot kopsakarā ar Regulas 2868/95 22. noteikumu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 94. , 95. un 107. panta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 94. , 95. un 107. panta pārkāpums;

| — | pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums. |
| --- | --- |

—

pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/34 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/34

---

Prasība, kas celta 2018. gada 23. maijā – Carvalho u.c./Parlaments un Padome

(Lieta T-330/18)

(2018/C 285/51)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Armando Carvalho (Santa Comba Dão, Portugāle) un 36 citi (pārstāvji: G. Winter, profesors, R. Verheyen, advokāts, un H. Leith, Barrister)

Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Parlaments

Prasījumi

| — | atzīt Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktus (1) par prettiesiskiem, ciktāl ar tiem laikposmā no 2021. gada līdz 2030. gadam tiek atļautas siltumnīcefekta gāzu emisijas 80 % apmērā no 1990. gada emisijām 2021. gadā, samazinot šo apmēru līdz 60 % no 1990. gada emisijām 2030. gadā; |
| --- | --- |

—

atzīt Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktus (1) par prettiesiskiem, ciktāl ar tiem laikposmā no 2021. gada līdz 2030. gadam tiek atļautas siltumnīcefekta gāzu emisijas 80 % apmērā no 1990. gada emisijām 2021. gadā, samazinot šo apmēru līdz 60 % no 1990. gada emisijām 2030. gadā;

| — | atcelt Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktus, ciktāl tajos noteiktais mērķis ir samazināt SEG emisijas līdz 2030. gadam par 40 % no 1990. gada līmeņa, un, konkrēti, Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 2. punktu, kurā grozījumi pēdējo reizi veikti ar Direktīvu 2018/410, Regulas 2018/842 4. panta 2. punktu un I pielikumu un Regulas 2018/841 4. pantu; |
| --- | --- |

—

atcelt Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktus, ciktāl tajos noteiktais mērķis ir samazināt SEG emisijas līdz 2030. gadam par 40 % no 1990. gada līmeņa, un, konkrēti, Direktīvas 2003/87/EK 9. panta 2. punktu, kurā grozījumi pēdējo reizi veikti ar Direktīvu 2018/410, Regulas 2018/842 4. panta 2. punktu un I pielikumu un Regulas 2018/841 4. pantu;

| — | likt atbildētājiem noteikt pasākumus atbilstoši Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktiem, prasot samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas līdz 2030. gadam par 50–60 % no 1990. gada līmeņa vai tādam augstākam samazinājuma līmenim, kādu Vispārējā tiesa uzskatītu par piemērotu; |
| --- | --- |

—

likt atbildētājiem noteikt pasākumus atbilstoši Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktiem, prasot samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas līdz 2030. gadam par 50–60 % no 1990. gada līmeņa vai tādam augstākam samazinājuma līmenim, kādu Vispārējā tiesa uzskatītu par piemērotu;

| — | pakārtoti, ja Vispārējā tiesa nedomā noteikt pagaidu regulējumu un tās lēmums atcelt samazinājuma mērķus ir novēlots, lai varētu veikt grozījumus attiecīgajos noteikumos pirms 2021. gada, prasītāji lūdz Vispārējo tiesu nolemt, ka apstrīdētās Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktu normas paliek spēkā līdz noteiktam datumam, starplaikā tās grozot atbilstoši augstākas hierarhijas tiesību prasībām; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, ja Vispārējā tiesa nedomā noteikt pagaidu regulējumu un tās lēmums atcelt samazinājuma mērķus ir novēlots, lai varētu veikt grozījumus attiecīgajos noteikumos pirms 2021. gada, prasītāji lūdz Vispārējo tiesu nolemt, ka apstrīdētās Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktu normas paliek spēkā līdz noteiktam datumam, starplaikā tās grozot atbilstoši augstākas hierarhijas tiesību prasībām;

| — | piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza desmit pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka Savienībai ar augstākas hierarhijas tiesību normām ir noteikts pienākums izvairīties no klimata pārmaiņu radītā kaitējuma – atbilstoši starptautisko paražu tiesībām valstīm ir liegts radīt kaitējumu un jānovērš kaitējumu atbilstoši LESD 191. pantam. Arī Savienībai ir jānovērš ES Pamattiesību hartā aizsargāto pamattiesību pārkāpumi, ko izraisa klimata pārmaiņas. Šīs tiesības ietver tiesības uz dzīvību un fizisko neaizskaramību, tiesības strādāt profesijā, tiesības uz īpašumu, bērnu tiesības un tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka Savienībai ar augstākas hierarhijas tiesību normām ir noteikts pienākums izvairīties no klimata pārmaiņu radītā kaitējuma – atbilstoši starptautisko paražu tiesībām valstīm ir liegts radīt kaitējumu un jānovērš kaitējumu atbilstoši LESD 191. pantam. Arī Savienībai ir jānovērš ES Pamattiesību hartā aizsargāto pamattiesību pārkāpumi, ko izraisa klimata pārmaiņas. Šīs tiesības ietver tiesības uz dzīvību un fizisko neaizskaramību, tiesības strādāt profesijā, tiesības uz īpašumu, bērnu tiesības un tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi.

| 2. | Ar otro pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka, ņemot vērā cēloņsakarību starp siltumnīcefekta gāzu emisiju un bīstamās klimata pārmaiņas, Savienība ir atbildīga par pasākumu noteikšanu, lai regulētu siltumnīcefekta gāzu emisijas Savienībā, lai izbēgtu no šī kaitējuma un novērstu pamattiesību pārkāpumus. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka, ņemot vērā cēloņsakarību starp siltumnīcefekta gāzu emisiju un bīstamās klimata pārmaiņas, Savienība ir atbildīga par pasākumu noteikšanu, lai regulētu siltumnīcefekta gāzu emisijas Savienībā, lai izbēgtu no šī kaitējuma un novērstu pamattiesību pārkāpumus.

| 3. | Ar trešo pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka klimata pārmaiņas jau rada kaitējumu un cilvēktiesību pārkāpumus un to turpinās darīt. Tādēļ jebkādas papildu siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas veicina šādas sekas, būs prettiesiskas, ja vien šo emisiju nevar pamatot ar objektīviem iemesliem un Savienība ir centusies veikt samazinājumu tās tehniskās un saimnieciskās spējas apmērā. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka klimata pārmaiņas jau rada kaitējumu un cilvēktiesību pārkāpumus un to turpinās darīt. Tādēļ jebkādas papildu siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas veicina šādas sekas, būs prettiesiskas, ja vien šo emisiju nevar pamatot ar objektīviem iemesliem un Savienība ir centusies veikt samazinājumu tās tehniskās un saimnieciskās spējas apmērā.

| 4. | Ar ceturto pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka neviens no šādiem pamatojumiem Savienībai nav pieejams, nosakot Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktos paredzētos mērķus, šādu iemeslu dēļ:






  — | mērķi atļauj emisijas tādos daudzumos, kas ievērojami pārsniedz ES taisnīgo daļu emisiju budžetā, kas netieši paredzēta ar Parīzes nolīguma mērķiem par vidējās globālās temperatūras palielināšanos par 1,5 oC vai krietni zem 2 oC; |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu, kas attiecas uz prasījumu par atcelšanu, tiek apgalvots, ka neviens no šādiem pamatojumiem Savienībai nav pieejams, nosakot Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktos paredzētos mērķus, šādu iemeslu dēļ:

—

mērķi atļauj emisijas tādos daudzumos, kas ievērojami pārsniedz ES taisnīgo daļu emisiju budžetā, kas netieši paredzēta ar Parīzes nolīguma mērķiem par vidējās globālās temperatūras palielināšanos par 1,5 oC vai krietni zem 2 oC;

| — | mērķi tika noteikti, atbildētājiem nepārbaudot Savienības tehnisko un saimnieciskās spējas apjomu veikt samazinājumus. Izvēlētie mērķi tika drīzāk izvēlēti kā izmaksu ziņā visefektīvākie līdzekļi, lai sasniegtu agrāku ilgtermiņa emisiju mērķi, kas kopš tā laika ir ticis aizstāts ar Parīzes nolīgumu; |
| --- | --- |

—

mērķi tika noteikti, atbildētājiem nepārbaudot Savienības tehnisko un saimnieciskās spējas apjomu veikt samazinājumus. Izvēlētie mērķi tika drīzāk izvēlēti kā izmaksu ziņā visefektīvākie līdzekļi, lai sasniegtu agrāku ilgtermiņa emisiju mērķi, kas kopš tā laika ir ticis aizstāts ar Parīzes nolīgumu;

| — | atbildētājiem pieejamie pierādījumi parāda, ka Savienībai faktiski spēja īstenot pasākumus, kas nosaka siltumnīcefekta gāzu samazinājumu vismaz 50 %–60 % zem 1990. gada līmeņa līdz 2030. gadam. |
| --- | --- |

—

atbildētājiem pieejamie pierādījumi parāda, ka Savienībai faktiski spēja īstenot pasākumus, kas nosaka siltumnīcefekta gāzu samazinājumu vismaz 50 %–60 % zem 1990. gada līmeņa līdz 2030. gadam.

| 5. | Ar piekto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, atkal tiek apgalvots, ka Savienībai ar augstākas hierarhijas tiesību normām ir noteikts pienākums izvairīties no klimata pārmaiņu radītā kaitējuma – atbilstoši starptautisko paražu tiesībām valstīm ir liegts radīt kaitējumu un jānovērš kaitējums atbilstoši LESD 191. pantam. Tai atbilstoši ES Pamattiesību hartai ir arī jāizvairās un jānovērš pamattiesību pārkāpumi, kas rodas no klimata pārmaiņām. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, atkal tiek apgalvots, ka Savienībai ar augstākas hierarhijas tiesību normām ir noteikts pienākums izvairīties no klimata pārmaiņu radītā kaitējuma – atbilstoši starptautisko paražu tiesībām valstīm ir liegts radīt kaitējumu un jānovērš kaitējums atbilstoši LESD 191. pantam. Tai atbilstoši ES Pamattiesību hartai ir arī jāizvairās un jānovērš pamattiesību pārkāpumi, kas rodas no klimata pārmaiņām.

| 6. | Ar sesto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienība atbilstoši savai atbildībai par siltumnīcefekta gāzu emisijām ir pārkāpusi šos pienākumus jau iepriekš:






  — | kopš 1992. gada, kad tika pieņemta ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām un zināšanas par klimata pārmaiņām kļuva plaši zināmas, tā ir pārkāpusi pienākumu izvairīties no kaitējuma radīšanas; |
| --- | --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienība atbilstoši savai atbildībai par siltumnīcefekta gāzu emisijām ir pārkāpusi šos pienākumus jau iepriekš:

—

kopš 1992. gada, kad tika pieņemta ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām un zināšanas par klimata pārmaiņām kļuva plaši zināmas, tā ir pārkāpusi pienākumu izvairīties no kaitējuma radīšanas;

| — | Savienības pienākuma pārkāpums tika ierobežots 2009. gadā, kad bija spēkā LESD 191. pants un ES Pamattiesību harta; |
| --- | --- |

—

Savienības pienākuma pārkāpums tika ierobežots 2009. gadā, kad bija spēkā LESD 191. pants un ES Pamattiesību harta;

| — | šajos brīžos turpināta siltumnīcefekta gāzu emisija būtu aizliegta, ja vien šādai rīcībai par objektīva pamatojuma. Savienība nav apgalvojusi un nevar apgalvot, ka emisiju līmenis, ko tā atļāva šajā laikposmā, atbilda tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai samazināt emisijas. |
| --- | --- |

—

šajos brīžos turpināta siltumnīcefekta gāzu emisija būtu aizliegta, ja vien šādai rīcībai par objektīva pamatojuma. Savienība nav apgalvojusi un nevar apgalvot, ka emisiju līmenis, ko tā atļāva šajā laikposmā, atbilda tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai samazināt emisijas.

| 7. | Ar septīto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienība turpina pārkāpt savu pienākumu, šoreiz – nosakot emisiju samazināšanas mērķus Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktos. Kā norādīts prasījumos par atcelšanu, Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju akti nespēj samazināt emisijas un atļauj emisiju turpināšanu līmenī, kas ir prettiesisks un nevar tikt pamatots. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienība turpina pārkāpt savu pienākumu, šoreiz – nosakot emisiju samazināšanas mērķus Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju aktos. Kā norādīts prasījumos par atcelšanu, Siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisiju akti nespēj samazināt emisijas un atļauj emisiju turpināšanu līmenī, kas ir prettiesisks un nevar tikt pamatots.

| 8. | Ar astoto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienības pienākuma neizpilde ir pietiekami būtisks tiesību normas, ar ko piešķir tiesības indivīdiem, pārkāpums. Savienībai nav rīcības brīvības atteikties aplūkot vai noteikt pasākumus atbilstoši tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai emisiju samazināšanā. |
| --- | --- |

8.

Ar astoto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienības pienākuma neizpilde ir pietiekami būtisks tiesību normas, ar ko piešķir tiesības indivīdiem, pārkāpums. Savienībai nav rīcības brīvības atteikties aplūkot vai noteikt pasākumus atbilstoši tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai emisiju samazināšanā.

| 9. | Ar devīto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka pienākuma neizpilde ir izraisījusi bīstamas klimata pārmaiņas, kas ir radījušas būtisku kaitējumu atsevišķiem prasītājiem un radīs turpmākus un papildu kaitējuma veidus prasītājiem nākotnē. |
| --- | --- |

9.

Ar devīto pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka pienākuma neizpilde ir izraisījusi bīstamas klimata pārmaiņas, kas ir radījušas būtisku kaitējumu atsevišķiem prasītājiem un radīs turpmākus un papildu kaitējuma veidus prasītājiem nākotnē.

| 10. | Ar desmito pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienībai ir jānodrošina savas rīcības atbilsme tās tiesiskajiem pienākumiem panākt emisiju samazinājuma atbilsmi tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai, kas, kā rāda pierādījumi, atbilst samazinājumam par vismaz 50 %–60 % līdz 2030. gadam no 1990. gada emisiju līmeņa. Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu noteikt pagaidu noregulējumu šādā nolūkā. |
| --- | --- |

10.

Ar desmito pamatu, kas attiecas uz pagaidu noregulējumu, tiek apgalvots, ka Savienībai ir jānodrošina savas rīcības atbilsme tās tiesiskajiem pienākumiem panākt emisiju samazinājuma atbilsmi tās tehniskajai un saimnieciskajai spējai, kas, kā rāda pierādījumi, atbilst samazinājumam par vismaz 50 %–60 % līdz 2030. gadam no 1990. gada emisiju līmeņa. Prasītāji lūdz Vispārējo tiesu noteikt pagaidu noregulējumu šādā nolūkā.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2018/410 (2018. gada 14. marts), ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, lai sekmētu emisiju izmaksefektīvu samazināšanu un investīcijas mazoglekļa risinājumos, un Lēmumu (ES) 2015/1814 (OV 2018, L 76, 3. lpp.); Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV 2018, L 156, 26. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 2018/841 (2018. gada 30. maijs) par zemes izmantošanā, zemes izmantošanas maiņā un mežsaimniecībā radušos siltumnīcefekta gāzu emisiju un piesaistes iekļaušanu klimata un enerģētikas politikas satvarā laikposmam līdz 2030. gadam un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 un Lēmumu Nr. 529/2013/ES (OV 2018, L 156, 1. lpp.). (Savā prasības pieteikumā prasītāji atsaucas uz Regulām 2018/842 un 2018/841 redakcijās, ko pieņēmusi Padome 2018. gada 14. maijā, pirms parakstīšanas un publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/36 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/36

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva/Komisija

(Lieta T-337/18)

(2018/C 285/52)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francija) (pārstāvji: K. Van Maldegem un S. Englebert, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

| — | atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/619 (1) (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4.7) neapstiprina par 1., 5. un 6. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu atbilstoši Regulai 528/2012 (2) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”); un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/619 (1) (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4.7) neapstiprina par 1., 5. un 6. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu atbilstoši Regulai 528/2012 (2) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”); un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

Prasītāja apgalvo, ka atbildētāja apstrīdēto lēmumu ir pieņēmusi, pārkāpjot Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk tekstā – “LESD”), ES sekundāro tiesību aktus un ES tiesību principus. Tāpēc prasītāja lūdz atcelt apstrīdēto lēmumu šādu trīs iemeslu dēļ.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas būtiskas procesuālas kļūdas:






  — | atbildētāja neesot veikusi procesuālās darbības, kas tai bija jāveic pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas. Atbildētāja ir pārkāpusi būtiskus procesuālus noteikumus, kuri ir paredzēti Komisijas Deleģētās regulas (ES) 1062/2014 (3) 6. panta 7. punkta a) apakšpunktā un 6. panta 7. punkta b) apakšpunktā un kuri – ja tie būtu ievēroti – radītu atšķirīgu iznākumu. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas būtiskas procesuālas kļūdas:

—

atbildētāja neesot veikusi procesuālās darbības, kas tai bija jāveic pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas. Atbildētāja ir pārkāpusi būtiskus procesuālus noteikumus, kuri ir paredzēti Komisijas Deleģētās regulas (ES) 1062/2014 (3) 6. panta 7. punkta a) apakšpunktā un 6. panta 7. punkta b) apakšpunktā un kuri – ja tie būtu ievēroti – radītu atšķirīgu iznākumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā:






  — | atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tā PHMB novērtējumā ir ņēmusi vērā nebūtiskus faktorus un nav piešķīrusi pienācīgu un vajadzīgu nozīmi faktoriem, kuri ir specifiski un būtiski prasītājas PHMB. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā:

—

atbildētāja ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo tā PHMB novērtējumā ir ņēmusi vērā nebūtiskus faktorus un nav piešķīrusi pienācīgu un vajadzīgu nozīmi faktoriem, kuri ir specifiski un būtiski prasītājas PHMB.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti ES tiesību pamatprincipi un tiesības uz aizstāvību:






  — | atbildētāja nav nodrošinājusi to, ka prasītājai procedūras laikā tiek dota iespēja pilnīgi, lietderīgi un efektīvi sniegt komentārus. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti ES tiesību pamatprincipi un tiesības uz aizstāvību:

—

atbildētāja nav nodrošinājusi to, ka prasītājai procedūras laikā tiek dota iespēja pilnīgi, lietderīgi un efektīvi sniegt komentārus.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2018/619 (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4.7) neapstiprina par 1., 5. un 6. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu (OV 2018, L 102, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 528/2012 (2012. gada 22. maijs) par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (OV 2012, L 167, 1. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1062/2014 (2014. gada 4. augusts) par darba programmu visu to esošo aktīvo vielu sistemātiskai pārbaudei, kuras satur Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 528/2012 minētie biocīdi (OV 2014, L 294, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/37 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/37

---

Prasība, kas celta 2018. gada 1. jūnijā – Laboratoire Pareva un Biotech3D/Komisija

(Lieta T-347/18)

(2018/C 285/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Laboratoire Pareva (Saint Martin de Crau, Francija) un Biotech3D Ltd & Co. KG (Gampern, Austrija) (pārstāvji: K. Van Maldegem un S. Englebert, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

| — | atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/613 (1) (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4,7) apstiprina par 2. un 4. produkta veida biocīdos lietojamu esošo aktīvo vielu atbilstoši Regulai 528/2012 (2) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais akts”); un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/613 (1) (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4,7) apstiprina par 2. un 4. produkta veida biocīdos lietojamu esošo aktīvo vielu atbilstoši Regulai 528/2012 (2) (turpmāk tekstā – “apstrīdētais akts”); un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus, kuri ir būtībā identiski vai līdzīgi pamatiem, kas izvirzīti prasībā lietā T-337/18, Laboratoire Pareva/Komisija.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/613 (2018. gada 20. aprīlis), ar ko PHMB (1415; 4,7) apstiprina par 2. un 4. produkta veida biocīdos lietojamu esošo aktīvo vielu (OV 2018, L 102, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 528/2012 (2012. gada 22. maijs) par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (OV 2012, L 167, 1. lpp.).

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/38

---

Prasība, kas celta 2018. gada 8. jūnijā – Spānija/Komisija

(Lieta T-355/18)

(2018/C 285/54)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis: M. García-Valdecasas Dorrego)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt paziņojumu par konkursu; |
| --- | --- |

—

atcelt paziņojumu par konkursu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir celta par paziņojumu par atklātajiem konkursiem administratoru civildienesta jomā pieņemšanai darbā (AD 6) EPSO/AD/340/18 un EPSO/AD/341/18.

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1/58 1. un 2. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. panta un Civildienesta noteikumu 1.d panta pārkāpums saziņas režīma starp EPSO un kandidātu ierobežošanas dēļ, proti, nosakot, ka šai saziņai, ieskaitot pieteikuma veidlapu, jābūt tikai angļu, franču un vācu valodā. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1/58 1. un 2. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. panta un Civildienesta noteikumu 1.d panta pārkāpums saziņas režīma starp EPSO un kandidātu ierobežošanas dēļ, proti, nosakot, ka šai saziņai, ieskaitot pieteikuma veidlapu, jābūt tikai angļu, franču un vācu valodā.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1/58 1. un 6. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. panta un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punkta, 27. panta un 28. panta f) punkta pārkāpums, nepamatoti nosakot tikai četras valodas, kuras ir pieļaujamas kā otrā valoda, proti, angļu, franču, vācu un itāļu valodu, izslēdzot pārējās Eiropas Savienības oficiālās valodas. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots Regulas Nr. 1/58 1. un 6. panta, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. panta un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punkta, 27. panta un 28. panta f) punkta pārkāpums, nepamatoti nosakot tikai četras valodas, kuras ir pieļaujamas kā otrā valoda, proti, angļu, franču, vācu un itāļu valodu, izslēdzot pārējās Eiropas Savienības oficiālās valodas.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka angļu, franču, vācu un itāļu valodas izvēle ir patvaļīga un rada Regulas Nr. 1/58 1. pantā, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pantā un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punktā, 27. pantā un 28. panta f) punktā aizliegtu diskrimināciju valodas dēļ. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka angļu, franču, vācu un itāļu valodas izvēle ir patvaļīga un rada Regulas Nr. 1/58 1. pantā, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pantā un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punktā, 27. pantā un 28. panta f) punktā aizliegtu diskrimināciju valodas dēļ.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tas, ka strīdīgajā paziņojumā par konkursu nav tieši prasīts, ka 1. valodai ir jābūt valodai, kurā kandidātiem ir minimālais C1 līmenis (padziļinātas zināšanas), rada diskrimināciju pilsonības un valodas, “kurā tiek runāts”, dēļ, tādējādi pārkāpjot Regulas Nr. 1/58 1. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pantu un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punktu, kā arī šo noteikumu 27. pantu un 28. panta f) punktu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tas, ka strīdīgajā paziņojumā par konkursu nav tieši prasīts, ka 1. valodai ir jābūt valodai, kurā kandidātiem ir minimālais C1 līmenis (padziļinātas zināšanas), rada diskrimināciju pilsonības un valodas, “kurā tiek runāts”, dēļ, tādējādi pārkāpjot Regulas Nr. 1/58 1. pantu, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 22. pantu un Civildienesta noteikumu 1.d panta 1. un 6. punktu, kā arī šo noteikumu 27. pantu un 28. panta f) punktu.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/38 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/38

---

Prasība, kas celta 2018. gada 19. jūnijā – Labiri/EESK

(Lieta T-374/18)

(2018/C 285/55)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vassiliki Labiri (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: J.-N. Louis, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | aicināt atbildētāju procesa organizatorisko pasākumu ietvaros iesniegt EESK ģenerālsekretāra 2016. gada 30. marta lēmumu, kurā viņš nolemj, ka pret prasītājas nodaļas vadītāju nav izvirzāma neviena apsūdzība; |
| --- | --- |

—

aicināt atbildētāju procesa organizatorisko pasākumu ietvaros iesniegt EESK ģenerālsekretāra 2016. gada 30. marta lēmumu, kurā viņš nolemj, ka pret prasītājas nodaļas vadītāju nav izvirzāma neviena apsūdzība;

| — | nospriest, ka






  — | tiek atcelts EESK ģenerālsekretāra 2016. gada [30]. marta lēmums neizvirzīt nevienu apsūdzību pret prasītājas nodaļas vadītāju un atstāt bez izskatīšanas viņas 2007. gada 14. decembra lūgumu sniegt palīdzību/sūdzību; |
| --- | --- | --- |

—

nospriest, ka

—

tiek atcelts EESK ģenerālsekretāra 2016. gada [30]. marta lēmums neizvirzīt nevienu apsūdzību pret prasītājas nodaļas vadītāju un atstāt bez izskatīšanas viņas 2007. gada 14. decembra lūgumu sniegt palīdzību/sūdzību;

| — | EESK atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

EESK atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Pirmais pamats ir par to, ka neesot izpildīts pienākuma norādīt pamatojumu, kas izriet no Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 25. panta otrās daļas, kā arī esot pārkāpti sadarbības principi, kas izriet no 2007. gada 17. decembra Nolīguma par administratīvo sadarbību starp Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju (EESK) un Reģionu komiteju. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir par to, ka neesot izpildīts pienākuma norādīt pamatojumu, kas izriet no Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) 25. panta otrās daļas, kā arī esot pārkāpti sadarbības principi, kas izriet no 2007. gada 17. decembra Nolīguma par administratīvo sadarbību starp Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju (EESK) un Reģionu komiteju.

| 2. | Otrais pamats ir par to, ka esot pārkāpti Civildienesta noteikumu 24. panta pirmā daļa un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, kurā ikvienam ir piešķirtas tiesības uz labu pārvaldību. Proti, apstrīdētais lēmums esot pieņemts, pārkāpjot prasītājas tiesības tikt uzklausītai un neievērojot viņas tiesības uz aizstāvību. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats ir par to, ka esot pārkāpti Civildienesta noteikumu 24. panta pirmā daļa un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants, kurā ikvienam ir piešķirtas tiesības uz labu pārvaldību. Proti, apstrīdētais lēmums esot pieņemts, pārkāpjot prasītājas tiesības tikt uzklausītai un neievērojot viņas tiesības uz aizstāvību.

| 3. | Trešais pamats ir par to, ka EESK esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pieņemdama lēmumu par lietas atstāšanu bez izskatīšanas, prettiesiski aizbildinoties ar izlīgumu, kas noslēgts Civildienesta tiesā izskatītā lietā, kā arī uz secinājumiem, kas izdarīti administratīvā izmeklēšanā, kurā vispār nav ticis izvērtēts, vai nodarījums, par kuru ir prasītājas sūdzība, būtu objektīvi varējis būt psiholoģiska vardarbība. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats ir par to, ka EESK esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pieņemdama lēmumu par lietas atstāšanu bez izskatīšanas, prettiesiski aizbildinoties ar izlīgumu, kas noslēgts Civildienesta tiesā izskatītā lietā, kā arī uz secinājumiem, kas izdarīti administratīvā izmeklēšanā, kurā vispār nav ticis izvērtēts, vai nodarījums, par kuru ir prasītājas sūdzība, būtu objektīvi varējis būt psiholoģiska vardarbība.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/39 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/39

---

Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Aldi/EUIPO – Crone (“CRONE”)

(Lieta T-385/18)

(2018/C 285/56)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Vācija) (pārstāvji: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen un M. Minkner, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Christoph Michael Crone (Krefelda, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CRONE” reģistrācijas pieteikums Nr. 14 854 533

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 14. marta lēmums lietā R 1100/2017-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/40 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/40

---

Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā – Delta-Sport/EUIPO – Delta Enterprise (“DELTA SPORT”)

(Lieta T-387/18)

(2018/C 285/57)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Delta-Sport Handelskontor GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis: M. Krogmann, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Delta Enterprise Corp. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “DELTA SPORT” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 327 911

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 17. aprīļa lēmums lietā R 1894/2017-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas piektajā padomē; |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies procesā Apelācijas piektajā padomē;

| — | veikt jebkādus citus pasākumus, ko tā uzskata par piemērotiem. |
| --- | --- |

—

veikt jebkādus citus pasākumus, ko tā uzskata par piemērotiem.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/41

---

Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (“WKU”)

(Lieta T-389/18)

(2018/C 285/58)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvis: C. Zierhut, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Paul Ingram (Birmingham, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “WKU” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 482 841

Process EUIPO: anulēšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 17. aprīļa lēmums lietā R 399/2017-1

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 61. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 61. punkta pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/41 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/41

---

Prasība, kas celta 2018. gada 21. jūnijā – Nonnemacher/EUIPO – Ingram (“WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION”)

(Lieta T-390/18)

(2018/C 285/59)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Klaus Nonnemacher (Karlsruhe, Vācija) (pārstāvis: C. Zierhut, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Paul Ingram (Birmingham, Apvienotā Karaliste)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “WKU WORLD KICKBOXING AND KARATE UNION” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 523 958

Process EUIPO: anulēšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 17. aprīļa lēmums lietā R 409/2017-1

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 61. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 61. punkta pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/42 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/42

---

Prasība, kas celta 2018. gada 28. jūnijā – Innocenti/EUIPO – Gemelli (“Innocenti”)

(Lieta T-392/18)

(2018/C 285/60)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Innocenti SA (Lugano, Šveice) (pārstāvis: N. Ferretti, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Filippo Gemelli (Turīna, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Apelācijas padomē

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Innocenti” – Reģistrācijas pieteikums Nr. 7 502 181

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 19. aprīļa lēmums lietā R 2336/2010-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | grozīt Apelācijas piektās padomes lēmumu Nr. 2336/2010-5, atceļot to, un noraidīt Filippo Gemelli iebildumu attiecībā uz preču zīmi 007502181. |
| --- | --- |

—

grozīt Apelācijas piektās padomes lēmumu Nr. 2336/2010-5, atceļot to, un noraidīt Filippo Gemelli iebildumu attiecībā uz preču zīmi 007502181.

Izvirzītie pamati

| — | nav ievērots termiņš to dokumentu iesniegšanai, kas apliecina tiesvedību par atcelšanu neizmantošanas dēļ Tribunale di Torino [Turīnas tiesā]; |
| --- | --- |

—

nav ievērots termiņš to dokumentu iesniegšanai, kas apliecina tiesvedību par atcelšanu neizmantošanas dēļ Tribunale di Torino [Turīnas tiesā];

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/43 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/43

---

Prasība, kas celta 2018. gada 25. jūnijā– Pielczyk/EUIPO – Thalgo TCH (“DERMAEPIL SUGAR EPIL SYSTEM”)

(Lieta T-398/18)

(2018/C 285/61)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Radoslaw Pielczyk (Klijndijk, Nīderlande) (pārstāvis: K. Kielar, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Thalgo TCH (Roquebrune-sur-Argens, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašnieks: prasītājs Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīme Nr. 11 649 324

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 13. aprīļa lēmums apvienotajās lietās R 979/2017-4 un R 1070/2017-4

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, konkrēti, ciktāl Apelācijas padome






  a) | noraidīja prasītāja apelācijas sūdzību R 979/2017-4; |
| --- | --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu daļā, konkrēti, ciktāl Apelācijas padome

a)

noraidīja prasītāja apelācijas sūdzību R 979/2017-4;

| b) | apmierināja Thalgo TCH apelācijas sūdzību R 1070/2017-4 daļā par spēkā neesamības atzīšanas procesu attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām precēm atbilstoši Nīcas klasifikācijai; |
| --- | --- |

b)

apmierināja Thalgo TCH apelācijas sūdzību R 1070/2017-4 daļā par spēkā neesamības atzīšanas procesu attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām precēm atbilstoši Nīcas klasifikācijai;

| c) | atzina Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 11 649 324 par spēkā neesošu arī attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām norādītām precēm; |
| --- | --- |

c)

atzina Eiropas Savienības preču zīmi Nr. 11 649 324 par spēkā neesošu arī attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām norādītām precēm;

| d) | atstāja spēkā EUIPO2017. gada 21. marta lēmumu (spēkā neesamības atzīšanas process Nr. 11 974 C), ar kuru prasītāja preču zīme tika atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām precēm; |
| --- | --- |

d)

atstāja spēkā EUIPO2017. gada 21. marta lēmumu (spēkā neesamības atzīšanas process Nr. 11 974 C), ar kuru prasītāja preču zīme tika atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz 3. klasē ietilpstošajām precēm;

| — | piespriest Thalgo TCH atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī procesā EUIPO Anulēšanas nodaļā un procesā Apelācijas padomē; |
| --- | --- |

—

piespriest Thalgo TCH atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī procesā EUIPO Anulēšanas nodaļā un procesā Apelācijas padomē;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar tās 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 2017/1001 60. panta 1. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar tās 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pārkāpums;

| — | Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 3. un 4. punkta, lasot to kopsakarā ar 40. noteikuma 6. punktu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 22. noteikuma 3. un 4. punkta, lasot to kopsakarā ar 40. noteikuma 6. punktu, pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkta, lasot to kopsakarā ar tās 18. panta 1. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 64. panta 2. un 3. punkta, lasot to kopsakarā ar tās 18. panta 1. punkta a) apakšpunktu, pārkāpums.

---

| 13.8.2018 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 285/44 |
| --- | --- | --- | --- |

13.8.2018

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 285/44

---

Prasība, kas celta 2018. gada 4. jūlijā – Silgan Closures un Silgan Holdings/Komisija

(Lieta T-410/18)

(2018/C 285/62)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Silgan Closures GmbH (Minhene, Vācija) un Silgan Holdings Inc. (Stemforda, Konektikuta, ASV) (pārstāvji: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder un V. Weiss, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar LESD 264. pantu atcelt apstrīdēto lēmumu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītājas vēlas panākt, lai tiktu daļēji atcelts Komisijas Lēmums C(2018) 2466 final (2018. gada 19. aprīlis), ar ko ierosina procesu saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (1) 2. panta 1. punktu lietā AT.40522 – Pandora.

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza šādus pamatus:

| 1. | Subsidiaritātes principa pārkāpums
  Pirmajā pamatā prasītājas apgalvo, ka Komisija ar apstrīdēto lēmumu ir atņēmusi juridisko pamatu tajā pašā lietā procedūrā Vācijas Bundeskartellamt (Federālais karteļu birojs), kas šobrīd ilgst jau vairāk nekā trīs gadus un kurā varētu tikt pieņemts lēmums. |
| --- | --- |

1.

Subsidiaritātes principa pārkāpums

Pirmajā pamatā prasītājas apgalvo, ka Komisija ar apstrīdēto lēmumu ir atņēmusi juridisko pamatu tajā pašā lietā procedūrā Vācijas Bundeskartellamt (Federālais karteļu birojs), kas šobrīd ilgst jau vairāk nekā trīs gadus un kurā varētu tikt pieņemts lēmums.

| 2. | Samērīguma principa pārkāpums
  Otrajā pamatā prasītājas norāda, ka apstrīdētais lēmums nav nedz nepieciešams, lai Komisija varētu pabeigt vēlamās revīzijas procedūras, nedz arī piemērots, lai samērīgi ņemtu vērā abu pušu intereses, ievērojot neērtības, ko tas radīja prasītājām. |
| --- | --- |

2.

Samērīguma principa pārkāpums

Otrajā pamatā prasītājas norāda, ka apstrīdētais lēmums nav nedz nepieciešams, lai Komisija varētu pabeigt vēlamās revīzijas procedūras, nedz arī piemērots, lai samērīgi ņemtu vērā abu pušu intereses, ievērojot neērtības, ko tas radīja prasītājām.

| 3. | Nepietiekams pamatojums
  Trešajā pamatā prasītājas iebilst, ka Komisija pretēji LESD 296. pantam apstrīdētajā lēmumā nav norādījusi pamatojumu, kādēļ tā uzskata, ka ir nepieciešami un pamatoti sākt procesu saistībā ar subsidiaritātes un samērīguma principiem. |
| --- | --- |

3.

Nepietiekams pamatojums

Trešajā pamatā prasītājas iebilst, ka Komisija pretēji LESD 296. pantam apstrīdētajā lēmumā nav norādījusi pamatojumu, kādēļ tā uzskata, ka ir nepieciešami un pamatoti sākt procesu saistībā ar subsidiaritātes un samērīguma principiem.

| 4. | Pilnvaru nepareiza izmantošana
  Ceturtajā pamatā prasītājas norāda, ka tas, ka Komisija sāka procesu ar mērķi piemērot sankcijas prasītājām saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) sankciju sistēmu. |
| --- | --- |

4.

Pilnvaru nepareiza izmantošana

Ceturtajā pamatā prasītājas norāda, ka tas, ka Komisija sāka procesu ar mērķi piemērot sankcijas prasītājām saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2) sankciju sistēmu.

---

(1)  Komisijas Regula (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV 2004, L 123, 18. lpp.).

(2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

---