# Službeni list C 311/3. r

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 311 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 61.3 rujna 2018. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 311

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 61.3 rujna 2018.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2018/C 311/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2018/C 311/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2018/C 311/02 | Predmet C-162/18 P: Žalba koju je 28. veljače 2018. podnio Wenger SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2018. u predmetu T-869/16 – Wenger protiv EUIPO-a | 2 |
| 2018/C 311/03 | Predmet C-276/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – KrakVet Marek Batko sp. K. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 2 |
| 2018/C 311/04 | Predmet C-323/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Tesco-Global Áruházak Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 4 |
| 2018/C 311/05 | Predmet C-361/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Szekszárdi Járásbíróság (Mađarska) – Ágnes Weil protiv Géze Gulácsija | 5 |
| 2018/C 311/06 | Predmet C-362/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Székesfehérvári Törvényszék (Mađarska) – Hochtief AG protiv Fővárosi Törvényszék | 6 |
| 2018/C 311/07 | Predmet C-404/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2018. uputio Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgija) – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen protiv WTG Retail BVBA | 8 |
| 2018/C 311/08 | Predmet C-406/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. lipnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – PG protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal | 8 |
| 2018/C 311/09 | Predmet C-414/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo protiv Banca d’Italia | 9 |
| 2018/C 311/10 | Predmet C-422/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunale di Milano (Italija) – FR protiv Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano | 10 |
| 2018/C 311/11 | Predmet C-424/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde protiv Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto | 10 |
| | Opći sud |
| 2018/C 311/12 | Predmet T-356/15: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Austrija protiv Komisije (Državne potpore — Potpora koju je Ujedinjena Kraljevina predvidjela u korist jedinice C nuklearne elektrane Hinkley Point — Ugovor za razliku, sporazum ministarstva i kreditno jamstvo — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a — Cilj od javnog interesa — Promocija nuklearne energije — Potreba državne intervencije — Obavijest o jamstvima — Utvrđivanje elemenata potpore — Proporcionalnost — Potpora za ulaganje — Operativna potpora — Pravo iznošenja primjedbi — Postupak javne nabave — Obveza obrazlaganja) | 12 |
| 2018/C 311/13 | Predmet T-774/16: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Consejo Regulador del Cava protiv EUIPO-a – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) (Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije CAVE DE TAIN — Ranija oznaka izvornosti cava — Pojam aludiranja na zaštićenu oznaku izvornosti — Članak 103. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013) | 13 |
| 2018/C 311/14 | Predmet T-377/18: Tužba podnesena 20. lipnja 2018. – Intercept Pharma i Intercept Pharmaceuticals protiv EMA-e | 13 |
| 2018/C 311/15 | Predmet T-406/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – de Volksbank protiv JFS-a | 14 |
| 2018/C 311/16 | Predmet T-442/18: Tužba podnesena 18. srpnja 2018. – Aeris Invest protiv ESB-a | 15 |
| 2018/C 311/17 | Predmet T-443/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg) | 17 |
| 2018/C 311/18 | Predmet T-444/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 17 |
| 2018/C 311/19 | Predmet T-445/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 18 |
| 2018/C 311/20 | Predmet T-446/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg) | 19 |
| 2018/C 311/21 | Predmet T-449/18: Tužba podnesena 19. srpnja 2018. – Ortlieb Sportartikel protiv EUIPO-a (osmerokut) | 20 |
| 2018/C 311/22 | Predmet T-564/17: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – So protiv Vijeća i Komisije | 20 |
| 2018/C 311/23 | Predmet T-568/17: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – Korea National Insurance Corporation protiv Vijeća i Komisije | 21 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2018/C 311/02

Predmet C-162/18 P: Žalba koju je 28. veljače 2018. podnio Wenger SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2018. u predmetu T-869/16 – Wenger protiv EUIPO-a

2

2018/C 311/03

Predmet C-276/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – KrakVet Marek Batko sp. K. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

2

2018/C 311/04

Predmet C-323/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Tesco-Global Áruházak Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

4

2018/C 311/05

Predmet C-361/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Szekszárdi Járásbíróság (Mađarska) – Ágnes Weil protiv Géze Gulácsija

5

2018/C 311/06

Predmet C-362/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Székesfehérvári Törvényszék (Mađarska) – Hochtief AG protiv Fővárosi Törvényszék

6

2018/C 311/07

Predmet C-404/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2018. uputio Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgija) – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen protiv WTG Retail BVBA

8

2018/C 311/08

Predmet C-406/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. lipnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – PG protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

8

2018/C 311/09

Predmet C-414/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo protiv Banca d’Italia

9

2018/C 311/10

Predmet C-422/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunale di Milano (Italija) – FR protiv Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

10

2018/C 311/11

Predmet C-424/18: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza Croce Verde protiv Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

10

Opći sud

2018/C 311/12

Predmet T-356/15: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Austrija protiv Komisije (Državne potpore — Potpora koju je Ujedinjena Kraljevina predvidjela u korist jedinice C nuklearne elektrane Hinkley Point — Ugovor za razliku, sporazum ministarstva i kreditno jamstvo — Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem — Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a — Cilj od javnog interesa — Promocija nuklearne energije — Potreba državne intervencije — Obavijest o jamstvima — Utvrđivanje elemenata potpore — Proporcionalnost — Potpora za ulaganje — Operativna potpora — Pravo iznošenja primjedbi — Postupak javne nabave — Obveza obrazlaganja)

12

2018/C 311/13

Predmet T-774/16: Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Consejo Regulador del Cava protiv EUIPO-a – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN) (Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Figurativni žig Europske unije CAVE DE TAIN — Ranija oznaka izvornosti cava — Pojam aludiranja na zaštićenu oznaku izvornosti — Članak 103. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013)

13

2018/C 311/14

Predmet T-377/18: Tužba podnesena 20. lipnja 2018. – Intercept Pharma i Intercept Pharmaceuticals protiv EMA-e

13

2018/C 311/15

Predmet T-406/18: Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – de Volksbank protiv JFS-a

14

2018/C 311/16

Predmet T-442/18: Tužba podnesena 18. srpnja 2018. – Aeris Invest protiv ESB-a

15

2018/C 311/17

Predmet T-443/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

17

2018/C 311/18

Predmet T-444/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

17

2018/C 311/19

Predmet T-445/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

18

2018/C 311/20

Predmet T-446/18: Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

19

2018/C 311/21

Predmet T-449/18: Tužba podnesena 19. srpnja 2018. – Ortlieb Sportartikel protiv EUIPO-a (osmerokut)

20

2018/C 311/22

Predmet T-564/17: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – So protiv Vijeća i Komisije

20

2018/C 311/23

Predmet T-568/17: Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – Korea National Insurance Corporation protiv Vijeća i Komisije

21

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2018/C 311/01)

Posljednja objava

SL C 301, 27.8.2018.

Prethodne objave

SL C 294, 20.8.2018.

SL C 285, 13.8.2018.

SL C 276, 6.8.2018.

SL C 268, 30.7.2018.

SL C 259, 23.7.2018.

SL C 249, 16.7.2018.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/2

---

Žalba koju je 28. veljače 2018. podnio Wenger SA protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 23. siječnja 2018. u predmetu T-869/16 – Wenger protiv EUIPO-a

(Predmet C-162/18 P)

(2018/C 311/02)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Wenger SA (zastupnik: A. Sulovsky, Rechtsanwältin)

Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo, Swissgear Sàrl

Rješenjem od 5. srpnja 2018. Sud (sedmo vijeće) zaključio je da nije potrebno odlučiti o ovoj žalbi.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/2

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. travnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – KrakVet Marek Batko sp. K. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Predmet C-276/18)

(2018/C 311/03)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: KrakVet Marek Batko sp. K.

Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li ciljeve Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost ([„Direktiva o PDV-u”]) (1), posebno zahtjeve o sprječavanju sukoba nadležnosti između država članica i dvostrukog oporezivanja navedene u uvodnim izjavama 17. i 62., te Uredbu Vijeća (EU) br. 904/2010 (2), osobito uvodne izjave 5., 7. i 8. i članke 28. do 30., tumačiti na način da im se protivi praksa porezne uprave države članice koja dovodi do dvostrukog oporezivanja poreznog obveznika kvalificiranjem transakcije koje se razlikuje od pravnog tumačenja porezne uprave druge države članice u pogledu iste transakcije i istih činjenica i od njezina odgovora na zahtjev za porezno tumačenje, kao i od zaključka do kojeg je ta porezna uprava došla tijekom provedbe poreznog nadzora, a kojim se zaključkom potvrđuje i jedno i drugo? |
| --- | --- |

1.

Treba li ciljeve Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost ([„Direktiva o PDV-u”]) (1), posebno zahtjeve o sprječavanju sukoba nadležnosti između država članica i dvostrukog oporezivanja navedene u uvodnim izjavama 17. i 62., te Uredbu Vijeća (EU) br. 904/2010 (2), osobito uvodne izjave 5., 7. i 8. i članke 28. do 30., tumačiti na način da im se protivi praksa porezne uprave države članice koja dovodi do dvostrukog oporezivanja poreznog obveznika kvalificiranjem transakcije koje se razlikuje od pravnog tumačenja porezne uprave druge države članice u pogledu iste transakcije i istih činjenica i od njezina odgovora na zahtjev za porezno tumačenje, kao i od zaključka do kojeg je ta porezna uprava došla tijekom provedbe poreznog nadzora, a kojim se zaključkom potvrđuje i jedno i drugo?

| 2. | U slučaju da iz odgovora na prvo pitanje proiziđe da se takva praksa ne protivi pravu Zajednice, može li porezna uprava države članice, uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost i pravo Unije, jednostrano utvrditi poreznu obvezu, a da ne uzme u obzir to da je porezna uprava druge države članice već u nekoliko navrata, prvo na zahtjev poreznog obveznika, a zatim u svojim rješenjima na temelju poreznog nadzora, potvrdila da je porezni obveznik postupao zakonito?
  Drugim riječima, trebaju li porezne uprave obiju država članica surađivati i postići dogovor s obzirom na načelo porezne neutralnosti i načelo sprječavanja dvostrukog oporezivanja kako bi porezni obveznik morao platiti [PDV] samo u jednoj od tih država? |
| --- | --- |

2.

U slučaju da iz odgovora na prvo pitanje proiziđe da se takva praksa ne protivi pravu Zajednice, može li porezna uprava države članice, uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost i pravo Unije, jednostrano utvrditi poreznu obvezu, a da ne uzme u obzir to da je porezna uprava druge države članice već u nekoliko navrata, prvo na zahtjev poreznog obveznika, a zatim u svojim rješenjima na temelju poreznog nadzora, potvrdila da je porezni obveznik postupao zakonito?

Drugim riječima, trebaju li porezne uprave obiju država članica surađivati i postići dogovor s obzirom na načelo porezne neutralnosti i načelo sprječavanja dvostrukog oporezivanja kako bi porezni obveznik morao platiti [PDV] samo u jednoj od tih država?

| 3. | U slučaju da iz odgovora na drugo pitanje proiziđe da porezna uprava jedne države članice može jednostrano mijenjati poreznu kvalifikaciju, treba li odredbe [Direktive o PDV-u] tumačiti na način da je porezna uprava druge države članice dužna obvezniku PDV-a vratiti iznos koji je odredila u odgovoru na zahtjev za porezno tumačenje i koji je uplaćen za razdoblje zaključeno poreznim nadzorom, kako bi se osiguralo sprečavanje dvostrukog oporezivanja i zajamčilo načelo porezne neutralnosti? |
| --- | --- |

3.

U slučaju da iz odgovora na drugo pitanje proiziđe da porezna uprava jedne države članice može jednostrano mijenjati poreznu kvalifikaciju, treba li odredbe [Direktive o PDV-u] tumačiti na način da je porezna uprava druge države članice dužna obvezniku PDV-a vratiti iznos koji je odredila u odgovoru na zahtjev za porezno tumačenje i koji je uplaćen za razdoblje zaključeno poreznim nadzorom, kako bi se osiguralo sprečavanje dvostrukog oporezivanja i zajamčilo načelo porezne neutralnosti?

| 4. | Kako treba tumačiti izraz iz prve rečenice članka 33. stavka 1. usklađene Direktive o PDV-u, u skladu s kojim prijevoz izvršava „dobavljač ili netko drugi u njegovo ime”? Uključuje li taj izraz slučaj u kojem porezni obveznik kao prodavatelj na jednoj online platformi za kupnju nudi mogućnost sklapanja ugovora između kupca i društva za logistiku s kojim surađuje za potrebe transakcija drukčijih od prodaje ako kupac može slobodno odabrati i drugog prijevoznika osim predloženog i ako ugovor o prijevozu sklapaju kupac i prijevoznik bez intervencije prodavatelja?
  Posebno uzimajući u obzir načelo pravne sigurnosti, je li za potrebe tumačenja važno to da su države članice do 2021. dužne izmijeniti propise kojima se u nacionalno pravo prenosi navedena odredba [Direktive o PDV-u], na način da se članak 33. stavak 1. navedene direktive treba primjenjivati i u slučaju neizravne suradnje pri odabiru prijevoznika? |
| --- | --- |

4.

Kako treba tumačiti izraz iz prve rečenice članka 33. stavka 1. usklađene Direktive o PDV-u, u skladu s kojim prijevoz izvršava „dobavljač ili netko drugi u njegovo ime”? Uključuje li taj izraz slučaj u kojem porezni obveznik kao prodavatelj na jednoj online platformi za kupnju nudi mogućnost sklapanja ugovora između kupca i društva za logistiku s kojim surađuje za potrebe transakcija drukčijih od prodaje ako kupac može slobodno odabrati i drugog prijevoznika osim predloženog i ako ugovor o prijevozu sklapaju kupac i prijevoznik bez intervencije prodavatelja?

Posebno uzimajući u obzir načelo pravne sigurnosti, je li za potrebe tumačenja važno to da su države članice do 2021. dužne izmijeniti propise kojima se u nacionalno pravo prenosi navedena odredba [Direktive o PDV-u], na način da se članak 33. stavak 1. navedene direktive treba primjenjivati i u slučaju neizravne suradnje pri odabiru prijevoznika?

| 5. | Treba li pravo Unije, konkretno [Direktivu o PDV-u], tumačiti na način da su slučajevi navedeni u nastavku, skupno ili pojedinačno, važni za ispitivanje činjenice postoje li između neovisnih poduzetnika koji obavljaju isporuku, otpremu ili prijevoz robe i poreznog obveznika pravni odnosi kojima se, zaobilaženjem članka 33. [Direktive o PDV-u] i posljedičnom povredom prava, želi iskoristiti okolnost da je u drugoj državi članici teret PDV-a niži:






  5.1. | društvo za logistiku koje obavlja prijevoz povezano je s poreznim obveznikom i pruža mu druge usluge koje nisu prijevoz; |
| --- | --- | --- |

5.

Treba li pravo Unije, konkretno [Direktivu o PDV-u], tumačiti na način da su slučajevi navedeni u nastavku, skupno ili pojedinačno, važni za ispitivanje činjenice postoje li između neovisnih poduzetnika koji obavljaju isporuku, otpremu ili prijevoz robe i poreznog obveznika pravni odnosi kojima se, zaobilaženjem članka 33. [Direktive o PDV-u] i posljedičnom povredom prava, želi iskoristiti okolnost da je u drugoj državi članici teret PDV-a niži:

5.1.

društvo za logistiku koje obavlja prijevoz povezano je s poreznim obveznikom i pruža mu druge usluge koje nisu prijevoz;

| 5.2. | istodobno, klijent može u bilo kojem trenutku odbiti opciju koju mu predlaže porezni obveznik – a to je da za prijevoz angažira društvo za logistiku s kojom potonji ima ugovornu obvezu – te povjeriti prijevoz drugom prijevozniku ili osobno preuzeti robu? |
| --- | --- |

5.2.

istodobno, klijent može u bilo kojem trenutku odbiti opciju koju mu predlaže porezni obveznik – a to je da za prijevoz angažira društvo za logistiku s kojom potonji ima ugovornu obvezu – te povjeriti prijevoz drugom prijevozniku ili osobno preuzeti robu?

---

(1)  SL 2006., L 347, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

(2)  Uredba Vijeća (EU) br. 904/2010 od 7. listopada 2010. o administrativnoj suradnji i suzbijanju prijevare u području poreza na dodanu vrijednost (SL 2010., L 268, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 343.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/4

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 16. svibnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – Tesco-Global Áruházak Zrt. protiv Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Predmet C-323/18)

(2018/C 311/04)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Tesco-Global Áruházak Zrt..

Tuženik: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prethodna pitanja

| 1. | Je li u skladu s odredbama UFEU-a kojima se uređuju načela nediskriminacije (članci 18. i 26. UFEU-a), slobode poslovnog nastana (članak 49. UFEU-a), jednakog postupanja (članak 54. UFEU-a), jednakosti u vezi sa sudjelovanjem u kapitalu trgovačkih društava u smislu članka 54. (članak 55. UFEU-a), slobodnog pružanja usluga (članak 56. UFEU-a), slobodnog kretanja kapitala (članci 63. i 65. UFEU-a) i jednakosti u pogledu oporezivanja poduzetnika (članak 110. UFEU-a) činjenica da strani porezni obveznik, koji obavlja djelatnost maloprodaje i iskorištava više trgovina u okviru jednog trgovačkog društva, podliježe posebnom porezu s vrlo progresivnom poreznom stopom i zapravo ulazi u najviši porezni razred, dok se u praksi pokazalo da nacionalni porezni obveznici, koji djeluju prema modelu franšize pod zajedničkom trgovačkom oznakom pri čemu je uobičajeno svaka trgovina zasebno trgovačko društvo, ulaze u razred koji je oslobođen od navedenog poreza ili u jedan od razreda koji se niže oporezuje u odnosu na taj najviši razred pa su tako porez koji plaćaju strana trgovačka društva i ukupan omjer poreznih prihoda koji se na njih odnose u biti znatno viši nego u slučaju nacionalnih poreznih obveznika? |
| --- | --- |

1.

Je li u skladu s odredbama UFEU-a kojima se uređuju načela nediskriminacije (članci 18. i 26. UFEU-a), slobode poslovnog nastana (članak 49. UFEU-a), jednakog postupanja (članak 54. UFEU-a), jednakosti u vezi sa sudjelovanjem u kapitalu trgovačkih društava u smislu članka 54. (članak 55. UFEU-a), slobodnog pružanja usluga (članak 56. UFEU-a), slobodnog kretanja kapitala (članci 63. i 65. UFEU-a) i jednakosti u pogledu oporezivanja poduzetnika (članak 110. UFEU-a) činjenica da strani porezni obveznik, koji obavlja djelatnost maloprodaje i iskorištava više trgovina u okviru jednog trgovačkog društva, podliježe posebnom porezu s vrlo progresivnom poreznom stopom i zapravo ulazi u najviši porezni razred, dok se u praksi pokazalo da nacionalni porezni obveznici, koji djeluju prema modelu franšize pod zajedničkom trgovačkom oznakom pri čemu je uobičajeno svaka trgovina zasebno trgovačko društvo, ulaze u razred koji je oslobođen od navedenog poreza ili u jedan od razreda koji se niže oporezuje u odnosu na taj najviši razred pa su tako porez koji plaćaju strana trgovačka društva i ukupan omjer poreznih prihoda koji se na njih odnose u biti znatno viši nego u slučaju nacionalnih poreznih obveznika?

| 2. | Je li u skladu s odredbama UFEU-a kojima se uređuje načelo zabrane državnih potpora (članak 107. stavak 1. UFEU-a) činjenica da porezni obveznik, koji obavlja djelatnost maloprodaje i iskorištava više trgovina u okviru jednog trgovačkog društva, podliježe posebnom porezu s vrlo progresivnom poreznom stopom i zapravo ulazi u najviši porezni razred, dok se u praksi pokazalo da nacionalni porezni obveznici, koji su njihovi izravni konkurenti i koji djeluju prema modelu franšize pod zajedničkom trgovačkom oznakom pri čemu je uobičajeno svaka trgovina zasebno trgovačko društvo, ulaze u razred koji je oslobođen od navedenog poreza ili u jedan od razreda koji se niže oporezuje u odnosu na taj najviši razred pa su tako porez koji plaćaju strana trgovačka društva i ukupan omjer poreznih prihoda koji se na njih odnose u biti znatno viši nego u slučaju nacionalnih poreznih obveznika? |
| --- | --- |

2.

Je li u skladu s odredbama UFEU-a kojima se uređuje načelo zabrane državnih potpora (članak 107. stavak 1. UFEU-a) činjenica da porezni obveznik, koji obavlja djelatnost maloprodaje i iskorištava više trgovina u okviru jednog trgovačkog društva, podliježe posebnom porezu s vrlo progresivnom poreznom stopom i zapravo ulazi u najviši porezni razred, dok se u praksi pokazalo da nacionalni porezni obveznici, koji su njihovi izravni konkurenti i koji djeluju prema modelu franšize pod zajedničkom trgovačkom oznakom pri čemu je uobičajeno svaka trgovina zasebno trgovačko društvo, ulaze u razred koji je oslobođen od navedenog poreza ili u jedan od razreda koji se niže oporezuje u odnosu na taj najviši razred pa su tako porez koji plaćaju strana trgovačka društva i ukupan omjer poreznih prihoda koji se na njih odnose u biti znatno viši nego u slučaju nacionalnih poreznih obveznika?

| 3. | Treba li članak 107. UFEU-a i članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da njihovi učinci obuhvaćaju poreznu mjeru čiji je sastavni dio oslobođenje od poreza – koje čini državnu potporu – koja se financira prihodima od navedene porezne mjere, s obzirom na to da je prije donošenja posebnog poreza na maloprodaju zakonodavac primjenom progresivnih stopa ovisno o prometu, a ne općom poreznom stopom, odredio iznos predviđenih proračunskih prihoda (na temelju prometa tržišnih subjekata) što je rezultiralo ciljanim oslobođenjem od poreza jednog dijela tržišnih subjekata? |
| --- | --- |

3.

Treba li članak 107. UFEU-a i članak 108. stavak 3. UFEU-a tumačiti na način da njihovi učinci obuhvaćaju poreznu mjeru čiji je sastavni dio oslobođenje od poreza – koje čini državnu potporu – koja se financira prihodima od navedene porezne mjere, s obzirom na to da je prije donošenja posebnog poreza na maloprodaju zakonodavac primjenom progresivnih stopa ovisno o prometu, a ne općom poreznom stopom, odredio iznos predviđenih proračunskih prihoda (na temelju prometa tržišnih subjekata) što je rezultiralo ciljanim oslobođenjem od poreza jednog dijela tržišnih subjekata?

| 4. | Protivi li se načelu postupovne jednakosti te načelima djelotvornosti i nadređenosti prava Unije praksa države članice prema kojoj je, unatoč načelu djelotvornosti i obvezi izuzimanja od primjene neusklađenog pravila nacionalnog prava, tijekom postupka poreznog nadzora po službenoj dužnosti ili slijedećeg sudskog postupka nemoguće podnijeti zahtjev za povrat poreza prijavljenog primjenom nacionalnog poreznog propisa protivnog pravu Unije, zbog toga što porezno tijelo ili sud razmatraju pitanje povrede prava Unije samo u okviru posebnog postupka pokrenutog na zahtjev i samo prije postupka koji se pokreće po službenoj dužnosti, dok, naprotiv, u pogledu poreza koji je prijavljen protivno nacionalnom pravu ne postoji prepreka za podnošenje zahtjeva za povrat u okviru upravnog ili sudskog postupka? |
| --- | --- |

4.

Protivi li se načelu postupovne jednakosti te načelima djelotvornosti i nadređenosti prava Unije praksa države članice prema kojoj je, unatoč načelu djelotvornosti i obvezi izuzimanja od primjene neusklađenog pravila nacionalnog prava, tijekom postupka poreznog nadzora po službenoj dužnosti ili slijedećeg sudskog postupka nemoguće podnijeti zahtjev za povrat poreza prijavljenog primjenom nacionalnog poreznog propisa protivnog pravu Unije, zbog toga što porezno tijelo ili sud razmatraju pitanje povrede prava Unije samo u okviru posebnog postupka pokrenutog na zahtjev i samo prije postupka koji se pokreće po službenoj dužnosti, dok, naprotiv, u pogledu poreza koji je prijavljen protivno nacionalnom pravu ne postoji prepreka za podnošenje zahtjeva za povrat u okviru upravnog ili sudskog postupka?

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/5

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Szekszárdi Járásbíróság (Mađarska) – Ágnes Weil protiv Géze Gulácsija

(Predmet C-361/18)

(2018/C 311/05)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Szekszárdi Járásbíróság

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Ágnes Weil

Tuženik: Géza Gulácsi

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 53. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) tumačiti na način da sud države članice koji je donio odluku mora, ako to zahtijeva jedna od stranaka, izdati potvrdu o toj odluci, bez ispitivanja ulazi li predmet u područje primjene Uredbe (EU) br. 1215/2012? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 53. Uredbe (EU) br. 1215/2012 (1) tumačiti na način da sud države članice koji je donio odluku mora, ako to zahtijeva jedna od stranaka, izdati potvrdu o toj odluci, bez ispitivanja ulazi li predmet u područje primjene Uredbe (EU) br. 1215/2012?

| 2. | U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 1. stavak 2. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da se tužba za naknadu troškova među partnerima u neregistriranoj izvanbračnoj zajednici odnosi na imovinska prava koja proizlaze iz odnosa s (pravnim) učincima sličnim braku? |
| --- | --- |

2.

U slučaju niječnog odgovora na prvo pitanje, treba li članak 1. stavak 2. točku (a) Uredbe (EU) br. 1215/2012 tumačiti na način da se tužba za naknadu troškova među partnerima u neregistriranoj izvanbračnoj zajednici odnosi na imovinska prava koja proizlaze iz odnosa s (pravnim) učincima sličnim braku?

---

(1)  Uredba (EU) br. 1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima (SL 2012., L 351, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 11., str. 289.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/6

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 5. lipnja 2018. uputio Székesfehérvári Törvényszék (Mađarska) – Hochtief AG protiv Fővárosi Törvényszék

(Predmet C-362/18)

(2018/C 311/06)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Székesfehérvári Törvényszék

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Hochtief AG

Tuženik: Fővárosi Törvényszék

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li temeljna načela i pravila prava Unije (konkretno članak 4. stavak 3. UEU-a i obvezu ujednačenog tumačenja) tumačiti kako je to učinio Sud, osobito u presudi donesenoj u predmetu Köbler, na način da se odluka o odgovornosti suda države članice koji u zadnjem stupnju odlučuje presudom kojom se povrjeđuje pravo Unije može temeljiti isključivo na nacionalnom pravu ili na kriterijima utvrđenima nacionalnim pravom? U slučaju niječnog odgovora, treba li pri odlučivanju o odgovornosti „države” temeljna načela i pravila prava Unije, osobito tri kriterija koje je odredio Sud u predmetu Köbler, tumačiti na način da se ispunjenje uvjeta za odgovornost države članice za povredu prava Unije koju su počinili sudovi navedene države treba ocijeniti na temelju nacionalnog prava? |
| --- | --- |

1.

Treba li temeljna načela i pravila prava Unije (konkretno članak 4. stavak 3. UEU-a i obvezu ujednačenog tumačenja) tumačiti kako je to učinio Sud, osobito u presudi donesenoj u predmetu Köbler, na način da se odluka o odgovornosti suda države članice koji u zadnjem stupnju odlučuje presudom kojom se povrjeđuje pravo Unije može temeljiti isključivo na nacionalnom pravu ili na kriterijima utvrđenima nacionalnim pravom? U slučaju niječnog odgovora, treba li pri odlučivanju o odgovornosti „države” temeljna načela i pravila prava Unije, osobito tri kriterija koje je odredio Sud u predmetu Köbler, tumačiti na način da se ispunjenje uvjeta za odgovornost države članice za povredu prava Unije koju su počinili sudovi navedene države treba ocijeniti na temelju nacionalnog prava?

| 2. | Treba li temeljna pravila i načela prava Unije (konkretno članak 4. stavak 3. UEU-a i obvezu djelotvorne sudske zaštite), osobito presude Suda u području odgovornosti države članice, koje su donesene, među ostalim, u predmetima Francovich i dr., Brasserie du pêcheur i Factortame i Köbler, tumačiti na način da pravomoćnost presuda kojima se povrjeđuje pravo Unije i koje su donijeli sudovi države članice koji odlučuju u zadnjem stupnju isključuje utvrđivanje odgovornosti države članice za štetu? |
| --- | --- |

2.

Treba li temeljna pravila i načela prava Unije (konkretno članak 4. stavak 3. UEU-a i obvezu djelotvorne sudske zaštite), osobito presude Suda u području odgovornosti države članice, koje su donesene, među ostalim, u predmetima Francovich i dr., Brasserie du pêcheur i Factortame i Köbler, tumačiti na način da pravomoćnost presuda kojima se povrjeđuje pravo Unije i koje su donijeli sudovi države članice koji odlučuju u zadnjem stupnju isključuje utvrđivanje odgovornosti države članice za štetu?

| 3. | Treba li načela „djelotvornosti” i ekvivalentnosti, utvrđena u direktivama 89/665/EZ (1), 92/13/EZ (2) i 2007/66/EZ (3) te presudama Suda Kühne & Heitz, Kapferer, Impresa Pizzarotti te Transportes Urbanos y Servicios Generales, tumačiti na način da se stranka u okviru postupka revizije više ne može pozvati na ocjene iz presude Suda donesene na temelju prethodnog postupka koji je pokrenuo drugostupanjski sud u glavnom postupku, s obzirom na to da u potonjem postupku te ocjene nisu uzete u obzir, osobito ako je sud države članice koji odlučuje u zadnjem stupnju odbio žalbu podnesenu protiv presude donesene u glavnom postupku na temelju okolnosti da se stranka nije pravodobno pozvala na ocjene iz presude Suda? |
| --- | --- |

3.

Treba li načela „djelotvornosti” i ekvivalentnosti, utvrđena u direktivama 89/665/EZ (1), 92/13/EZ (2) i 2007/66/EZ (3) te presudama Suda Kühne & Heitz, Kapferer, Impresa Pizzarotti te Transportes Urbanos y Servicios Generales, tumačiti na način da se stranka u okviru postupka revizije više ne može pozvati na ocjene iz presude Suda donesene na temelju prethodnog postupka koji je pokrenuo drugostupanjski sud u glavnom postupku, s obzirom na to da u potonjem postupku te ocjene nisu uzete u obzir, osobito ako je sud države članice koji odlučuje u zadnjem stupnju odbio žalbu podnesenu protiv presude donesene u glavnom postupku na temelju okolnosti da se stranka nije pravodobno pozvala na ocjene iz presude Suda?

| 4. | Treba li direktive navedene u trećem prethodnom pitanju, sudsku praksu Suda osobito uspostavljenu presudama Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) te Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08), koje se odnose na prihvaćanje zahtjeva za reviziju, te temeljna načela koja je Sud utvrdio u predmetima C-470/99, C-327/00 i C-241/06 u pogledu rokova utvrđenih u nacionalnom pravu za pokretanje postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi, tumačiti na način da nacionalni sudovi pravilno postupaju kada ne uzimaju u obzir, s obzirom na to da se stranka u drugostupanjskom postupku nepravodobno na nju pozvala, presudu Suda donesenu na zahtjev drugostupanjskog suda u postupku za koji je nadležan ili presudu Suda čija verzija na službenom jeziku države članice nije bila dostupna do drugog stupnja, i kada ipak odbiju zahtjev za reviziju koji je ta stranka podnijela navodeći presude Suda na koje se pozvala, a da pritom nisu uzeli u obzir ni te presude ni relevantne činjenice na kojima su se one temeljile? |
| --- | --- |

4.

Treba li direktive navedene u trećem prethodnom pitanju, sudsku praksu Suda osobito uspostavljenu presudama Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) te Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08), koje se odnose na prihvaćanje zahtjeva za reviziju, te temeljna načela koja je Sud utvrdio u predmetima C-470/99, C-327/00 i C-241/06 u pogledu rokova utvrđenih u nacionalnom pravu za pokretanje postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi, tumačiti na način da nacionalni sudovi pravilno postupaju kada ne uzimaju u obzir, s obzirom na to da se stranka u drugostupanjskom postupku nepravodobno na nju pozvala, presudu Suda donesenu na zahtjev drugostupanjskog suda u postupku za koji je nadležan ili presudu Suda čija verzija na službenom jeziku države članice nije bila dostupna do drugog stupnja, i kada ipak odbiju zahtjev za reviziju koji je ta stranka podnijela navodeći presude Suda na koje se pozvala, a da pritom nisu uzeli u obzir ni te presude ni relevantne činjenice na kojima su se one temeljile?

| 5. | Treba li direktive navedene u trećem prethodnom pitanju i sudsku praksu Suda osobito uspostavljenu presudama Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) te Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tumačiti na način da, u slučaju u kojem se stranka u postupku poziva na presudu Suda u predmetu Kempter (C-2/06) – u skladu s kojom nije potrebno pozivati se na presude Suda, s obzirom na to da ih sud treba primjenjivati po službenoj dužnosti – nacionalni sudovi pravilno postupaju kada ne uzimaju u obzir presude Suda oslanjajući se na nacionalna postupovna pravila i djelujući protivno utvrđenom u presudi [Kempter], na način da se ta okolnost uopće ne navodi u odluci kojom se završava postupak ili u njezinu obrazloženju, i kada ipak odbiju zahtjev za reviziju koji je ta stranka podnijela navodeći presude Suda na koje se pozvala, a da pritom nisu uzeli u obzir ni te presude ni relevantne činjenice na kojima su se one temeljile? |
| --- | --- |

5.

Treba li direktive navedene u trećem prethodnom pitanju i sudsku praksu Suda osobito uspostavljenu presudama Impresa Pizzarotti (C-213/13), Kapferer (C-234/04), Kühne & Heitz (C-453/00) te Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) tumačiti na način da, u slučaju u kojem se stranka u postupku poziva na presudu Suda u predmetu Kempter (C-2/06) – u skladu s kojom nije potrebno pozivati se na presude Suda, s obzirom na to da ih sud treba primjenjivati po službenoj dužnosti – nacionalni sudovi pravilno postupaju kada ne uzimaju u obzir presude Suda oslanjajući se na nacionalna postupovna pravila i djelujući protivno utvrđenom u presudi [Kempter], na način da se ta okolnost uopće ne navodi u odluci kojom se završava postupak ili u njezinu obrazloženju, i kada ipak odbiju zahtjev za reviziju koji je ta stranka podnijela navodeći presude Suda na koje se pozvala, a da pritom nisu uzeli u obzir ni te presude ni relevantne činjenice na kojima su se one temeljile?

| 6. | Treba li zahtjev o postojanju dovoljno ozbiljne povrede, utvrđen u presudama Köbler i Traghetti del Mediterraneo, tumačiti na način da takve povrede nema kada sud koji odlučuje u zadnjem stupnju, otvoreno povrjeđujući ustaljenu i do najmanjih detalja citiranu sudsku praksu Suda – uz oslanjanje na različita pravna mišljenja – odbije zahtjev za reviziju, a da se pritom uopće ne pozove na tu sudsku praksu i da uopće ne obrazloži tu odluku u odnosu na pravo Unije te da očito ne ispita ili sugerira nužnost upućivanja predmeta Sudu, iako se, kako bi se opravdala ta nužnost, također do najmanjih detalja citirala relevantna sudska praksa Suda? Uzimajući u obzir presudu Suda CILFIT (C-283/81), treba li nacionalni sud obrazložiti svoju odluku ako, ne primjenjujući obvezujuće pravno tumačenje Suda, odbije zahtjev za reviziju i u tom pogledu bez obrazloženja ne uputi zahtjev za prethodnu odluku? |
| --- | --- |

6.

Treba li zahtjev o postojanju dovoljno ozbiljne povrede, utvrđen u presudama Köbler i Traghetti del Mediterraneo, tumačiti na način da takve povrede nema kada sud koji odlučuje u zadnjem stupnju, otvoreno povrjeđujući ustaljenu i do najmanjih detalja citiranu sudsku praksu Suda – uz oslanjanje na različita pravna mišljenja – odbije zahtjev za reviziju, a da se pritom uopće ne pozove na tu sudsku praksu i da uopće ne obrazloži tu odluku u odnosu na pravo Unije te da očito ne ispita ili sugerira nužnost upućivanja predmeta Sudu, iako se, kako bi se opravdala ta nužnost, također do najmanjih detalja citirala relevantna sudska praksa Suda? Uzimajući u obzir presudu Suda CILFIT (C-283/81), treba li nacionalni sud obrazložiti svoju odluku ako, ne primjenjujući obvezujuće pravno tumačenje Suda, odbije zahtjev za reviziju i u tom pogledu bez obrazloženja ne uputi zahtjev za prethodnu odluku?

| 7. | Treba li načela djelotvorne sudske zaštite i ekvivalentnosti iz članka 19. i članka 4. stavka 3. UEU-a, slobodu poslovnog nastana i pružanja usluga iz članka 49. UFEU-a, Direktivu Vijeća 93/37/EEZ o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, kao i direktive 89/665/EEZ, 92/13/EEZ i 2007/66/EZ, tumačiti na način da [im se ne protivi] to da nadležna tijela i sudovi očito ne poštuju primjenjivo pravo Unije i sustavno odbijaju tužiteljeve zahtjeve za pravnu zaštitu podnesene zbog toga što je bio isključen iz postupka javne nabave, za koje je potrebno sastaviti, ovisno o slučaju, brojne dokumente, što zahtijeva znatan utrošak vremena i novca ili sudjelovanje na raspravama, te to što se relevantnim propisima tužitelju uskraćuje mogućnost da od suda zatraži naknadu štete pretrpljene zbog nezakonitih mjera, iako je točno da u teoriji postoji mogućnost proglašavanja odgovornosti za štetu nastalu izvršavanjem sudačkih dužnosti? |
| --- | --- |

7.

Treba li načela djelotvorne sudske zaštite i ekvivalentnosti iz članka 19. i članka 4. stavka 3. UEU-a, slobodu poslovnog nastana i pružanja usluga iz članka 49. UFEU-a, Direktivu Vijeća 93/37/EEZ o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, kao i direktive 89/665/EEZ, 92/13/EEZ i 2007/66/EZ, tumačiti na način da [im se ne protivi] to da nadležna tijela i sudovi očito ne poštuju primjenjivo pravo Unije i sustavno odbijaju tužiteljeve zahtjeve za pravnu zaštitu podnesene zbog toga što je bio isključen iz postupka javne nabave, za koje je potrebno sastaviti, ovisno o slučaju, brojne dokumente, što zahtijeva znatan utrošak vremena i novca ili sudjelovanje na raspravama, te to što se relevantnim propisima tužitelju uskraćuje mogućnost da od suda zatraži naknadu štete pretrpljene zbog nezakonitih mjera, iako je točno da u teoriji postoji mogućnost proglašavanja odgovornosti za štetu nastalu izvršavanjem sudačkih dužnosti?

| 8. | Treba li načela utvrđena u presudama Köbler, Traghetti del Mediterraneo i Saint Giorgio tumačiti na način da se ne može nadoknaditi šteta koja je nastala zato što sud države članice koji odlučuje u zadnjem stupnju, povrjeđujući ustaljenu sudsku praksu Suda, nije dopustio reviziju koju je stranka pravodobno zatražila i u okviru koje je mogla zahtijevati naknadu nastalih troškova? |
| --- | --- |

8.

Treba li načela utvrđena u presudama Köbler, Traghetti del Mediterraneo i Saint Giorgio tumačiti na način da se ne može nadoknaditi šteta koja je nastala zato što sud države članice koji odlučuje u zadnjem stupnju, povrjeđujući ustaljenu sudsku praksu Suda, nije dopustio reviziju koju je stranka pravodobno zatražila i u okviru koje je mogla zahtijevati naknadu nastalih troškova?

| 9. | Ako na temelju nacionalnog prava treba dopustiti postupak revizije jer je Ustavni sud donio novu odluku i jer valja ponovno uspostaviti stanje ustavnosti, ne bi li isto tako – u skladu s načelom ekvivalentnosti i sadržajem presude Suda u predmetu Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) – trebalo dopustiti postupak revizije kada u glavnom postupku nisu uzete u obzir, upućivanjem na odredbe nacionalnog prava u pogledu postupovnih rokova, presuda koju je Sud ranije donio u drugom predmetu, presuda koju je Sud donio na zahtjev suda u glavnom postupku i relevantne činjenice na kojima su se te presude temeljile? |
| --- | --- |

9.

Ako na temelju nacionalnog prava treba dopustiti postupak revizije jer je Ustavni sud donio novu odluku i jer valja ponovno uspostaviti stanje ustavnosti, ne bi li isto tako – u skladu s načelom ekvivalentnosti i sadržajem presude Suda u predmetu Transportes Urbanos y Servicios Generales (C-118/08) – trebalo dopustiti postupak revizije kada u glavnom postupku nisu uzete u obzir, upućivanjem na odredbe nacionalnog prava u pogledu postupovnih rokova, presuda koju je Sud ranije donio u drugom predmetu, presuda koju je Sud donio na zahtjev suda u glavnom postupku i relevantne činjenice na kojima su se te presude temeljile?

---

(1)  Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL 1989., L 395, str. 33.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str. 3.)

(2)  Direktiva Vijeća 92/13/EEZ od 25. veljače 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa o primjeni pravila Zajednice u postupcima nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru (SL 1992., L 76, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 10., str. 72.)

(3)  Direktiva 2007/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o izmjeni direktiva Vijeća 89/665/EEZ i 92/13/EEZ u vezi s poboljšanjem učinkovitosti postupaka pravne zaštite koji se odnose na sklapanje ugovora o javnoj nabavi (SL 2007., L 335, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 9., str. 198.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/8

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 19. lipnja 2018. uputio Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgija) – Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen protiv WTG Retail BVBA

(Predmet C-404/18)

(2018/C 311/07)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Arbeidsrechtbank Antwerpen

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Jamina Hakelbracht, Tine Vandenbon, Instituut voor de Gelijkheid van Vrouwen en Mannen

Tuženik: WTG Retail BVBA

Prethodno pitanje

Treba li pravo Unije, a osobito članak 24. Direktive 2006/54/EZ (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis prema kojem se zaštita od viktimizacije osoba koje sudjeluju u svojstvu svjedoka primjenjuje samo na osobu koja u okviru ispitivanja pritužbe, osobi kojoj se podnosi pritužba, u potpisanom i datiranom dokumentu priopći činjenice koje je osobno vidjela ili čula, a odnose se na situaciju koja je predmet pritužbe, ili osobu koja kao svjedok daje iskaz u sudskom postupku?

---

(1)  SL 2006., L 204, str. 23. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/8

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 20. lipnja 2018. uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Mađarska) – PG protiv Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

(Predmet C-406/18)

(2018/C 311/08)

Jezik postupka: mađarski

Sud koji je uputio zahtjev

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: PG

Tuženik: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 47. Povelje o temeljnim pravima i članak 31. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o postupcima”) (1), u vezi s člancima 6. i 13. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da je moguće da država članica osigura ostvarenje prava na djelotvoran pravni lijek čak i ako njezini sudovi ne mogu mijenjati odluke donesene u postupcima azila, nego ih samo mogu poništiti i naložiti provedbu novog postupka? |
| --- | --- |

1.

Treba li članak 47. Povelje o temeljnim pravima i članak 31. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o postupcima”) (1), u vezi s člancima 6. i 13. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da je moguće da država članica osigura ostvarenje prava na djelotvoran pravni lijek čak i ako njezini sudovi ne mogu mijenjati odluke donesene u postupcima azila, nego ih samo mogu poništiti i naložiti provedbu novog postupka?

| 2. | Treba li članak 47. Europske povelje o temeljnim pravima i članak 31. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o postupcima”), također u vezi s člancima 6. i 13. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da [im] se ne protivi zakonodavstvo države članice kojim se za provedbu sudskih postupaka azila utvrđuje jedinstveni prekluzivni rok od ukupno šezdeset dana, neovisno o pojedinačnim okolnostima i posebnostima slučaja te o mogućim poteškoćama prilikom dokazivanja? |
| --- | --- |

2.

Treba li članak 47. Europske povelje o temeljnim pravima i članak 31. Direktive 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o postupcima”), također u vezi s člancima 6. i 13. Europske konvencije o ljudskim pravima, tumačiti na način da [im] se ne protivi zakonodavstvo države članice kojim se za provedbu sudskih postupaka azila utvrđuje jedinstveni prekluzivni rok od ukupno šezdeset dana, neovisno o pojedinačnim okolnostima i posebnostima slučaja te o mogućim poteškoćama prilikom dokazivanja?

---

(1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL 2013., L 180, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/9

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo protiv Banca d’Italia

(Predmet C-414/18)

(2018/C 311/09)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

Tuženik: Banca d’Italia

Prethodno pitanje

Protivi li se članku 5. stavku 1., posebno točkama (a) i (f) Uredbe br. 2015/63 (1) – tumačenom u kontekstu načela sadržanih u tom pravnom izvoru te u Direktivi 2014/59 (2), Uredbi 2014/806 (3) i članku 120. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i na osnovi temeljnih pravila o jednakosti postupanja, nediskriminaciji i proporcionalnosti iz članka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, kao i zabrane dvostrukog plaćanja doprinosa – prilikom izračuna doprinosa iz članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59, primjena sustava predviđenog za unutargrupne obveze također i u slučaju „faktične” grupe odnosno barem u slučaju postojanja međusobne povezanosti između institucije i drugih banaka istog sistema? Podredno, također u kontekstu spomenutih načela, može li se povlašteni tretman rezerviran za obveze temeljem promotivnih kredita iz navedenog članka 5., po analogiji primijeniti i na obveze koje tzv. banka „druge razine” ima prema drugim bankama sustava (kreditnih zadruga) ili pak zbog navedene karakteristike institucije – koja u konkretnom slučaju djeluje kao središnja institucija u grupi međusobno povezanih i integriranih malih banaka, uključujući i u odnosima s ESB-om i financijskim tržištem – treba izvršiti, sukladno važećim propisima, neki oblik ispravka u pogledu financijskih podataka koje tijelima Zajednice dostavlja nacionalno sanacijsko tijelo i određivanja doprinosa koje institucija mora platiti sanacijskom fondu na temelju svojih stvarnih obveza i konkretnog profila rizika?

---

(1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 оd 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.)

(2)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173., str. 190.)

(3)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225. str. 1.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/10

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. lipnja 2018. uputio Tribunale di Milano (Italija) – FR protiv Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

(Predmet C-422/18)

(2018/C 311/10)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale di Milano

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: FR

Druga stranka u žalbenom postupku: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

Prethodno pitanje

Treba li načelo lojalne suradnje i načela ekvivalentnosti i djelotvornosti sudske zaštite iz članka 4. stavka 3. i članka 19. stavka 1. UEU-a, članka 47. stavaka 1. i 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te Direktive 2013/32/EU (1) (osobito članci 22. i 46.) tumačiti na način: a) da pravo Unije nalaže da pravno sredstvo, ako je predviđeno nacionalnim pravom u postupcima vezanim uz odbijanje zahtjeva za priznavanje međunarodne zaštite, ima automatski suspenzivni učinak; b) da im se protivi postupak poput talijanskog (članak 35 bis stavak 13. Zakonodavne uredbe 25/2008, kako je izmijenjena Uredbom sa zakonskom snagom 13/17, koja je postala Zakon 46/17), u kojemu je sudu kojem se obratio tražitelj azila – čiji su zahtjev odbili upravno tijelo nadležno za ispitivanje zahtjeva za azil i prvostupanjski sud – dopušteno odbiti zahtjev za suspenziju negativne odluke, uzimajući u obzir isključivo osnovanost žalbenih razloga protiv odluke koju je donio isti sud koji odlučuje o suspenziji, a ne opasnost od teške i nepopravljive štete?

---

(1)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL L 180, str. 60.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 12., str. 249.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/10

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 27. lipnja 2018. uputio Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italija) – Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde” protiv Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

(Predmet C-424/18)

(2018/C 311/11)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Italy Emergenza Cooperativa Sociale, Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde”

Tuženici: Ulss 5 Polesana Rovigo, Regione del Veneto

Prethodna pitanja

| 1. | Treba li članak 10. točku (h) i uvodnu izjavu 28. Direktive 2014/24/EU (1) tumačiti na način da su






  a) | usluge prijevoza vozilom hitne pomoći za koje je u vozilu obvezna prisutnost vozača-tehničara i barem jednog medicinskog tehničara koji posjeduje kvalifikacije i sposobnosti na temelju pohađanja stručnog osposobljavanja i položenog ispita iz predmeta prve pomoći, i |
| --- | --- | --- |

1.

Treba li članak 10. točku (h) i uvodnu izjavu 28. Direktive 2014/24/EU (1) tumačiti na način da su

a)

usluge prijevoza vozilom hitne pomoći za koje je u vozilu obvezna prisutnost vozača-tehničara i barem jednog medicinskog tehničara koji posjeduje kvalifikacije i sposobnosti na temelju pohađanja stručnog osposobljavanja i položenog ispita iz predmeta prve pomoći, i

| b) | usluge prijevoza previđene u osnovnim razinama pomoći (LEA) koje se pružaju vozilima hitne pomoći obuhvaćene izuzećem iz članka 10. točke (h) ili one spadaju u usluge iz članaka 74. do 77. navedene direktive? |
| --- | --- |

b)

usluge prijevoza previđene u osnovnim razinama pomoći (LEA) koje se pružaju vozilima hitne pomoći obuhvaćene izuzećem iz članka 10. točke (h) ili one spadaju u usluge iz članaka 74. do 77. navedene direktive?

| 2. | Treba li Direktivu 2014/24/EU tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis koji određuje da se, i u slučaju nepostojanja stvarne hitnosti,






  a) | usluge prijevoza vozilom hitne pomoći za koje je u vozilu obvezna prisutnost vozača-tehničara i barem jednog medicinskog tehničara koji posjeduje kvalifikacije i sposobnosti na temelju pohađanja stručnog osposobljavanja i položenog ispita iz predmeta prve pomoći, i |
| --- | --- | --- |

2.

Treba li Direktivu 2014/24/EU tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis koji određuje da se, i u slučaju nepostojanja stvarne hitnosti,

a)

usluge prijevoza vozilom hitne pomoći za koje je u vozilu obvezna prisutnost vozača-tehničara i barem jednog medicinskog tehničara koji posjeduje kvalifikacije i sposobnosti na temelju pohađanja stručnog osposobljavanja i položenog ispita iz predmeta prve pomoći, i

| b) | usluge prijevoza previđene u osnovnim razinama pomoći (LEA) koje se pružaju vozilima hitne pomoći prioritetno dodjeljuju volonterskim udruženjima izravnim sporazumom? |
| --- | --- |

b)

usluge prijevoza previđene u osnovnim razinama pomoći (LEA) koje se pružaju vozilima hitne pomoći prioritetno dodjeljuju volonterskim udruženjima izravnim sporazumom?

---

(1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65.)

---

Opći sud

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/12

---

Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Austrija protiv Komisije

(Predmet T-356/15) (1)

((„Državne potpore - Potpora koju je Ujedinjena Kraljevina predvidjela u korist jedinice C nuklearne elektrane Hinkley Point - Ugovor za razliku, sporazum ministarstva i kreditno jamstvo - Odluka kojom se potpora proglašava spojivom s unutarnjim tržištem - Članak 107. stavak 3. točka (c) UFEU-a - Cilj od javnog interesa - Promocija nuklearne energije - Potreba državne intervencije - Obavijest o jamstvima - Utvrđivanje elemenata potpore - Proporcionalnost - Potpora za ulaganje - Operativna potpora - Pravo iznošenja primjedbi - Postupak javne nabave - Obveza obrazlaganja”))

(2018/C 311/12)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Republika Austrija (zastupnici: u početku C. Pesendorfer i M. Klamert, zatim G. Hesse i M. Fruhmann, agenti, uz asistenciju H. Kristoferitscha, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: É. Gippini Fournier, R. Sauer, T. Maxian Rusche i P. Němečková, agenti)

Intervenijent u potporu tužitelju: Veliko Vojvodstvo Luksemburg (zastupnici: D. Holderer, agent, uz asistenciju P. Kinscha, odvjetnik)

Intervenijenti u potporu tuženiku: Češka Republika (zastupnici: M. Smolek, T. Müller i J. Vláčil, agenti), Francuska Republika (zastupnici: u početku G. de Bergues, D. Colas i J. Bousin, zatim D. Colas i J. Bousin, agenti), Mađarska (zastupnici: u početku M. Fehér i M. Bóra, zatim B. Sonkodi, zatim A. Steiner, agenti, uz asistenciju P. Nagyja, odvjetnik, te naposljetku A. Steiner), Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna, agent), Rumunjska (zastupnici: u početku R. Radu i M. Bejenar, zatim M. Bejenar i C.-R. Canţăr, agenti), Slovačka Republika (zastupnik: B. Ricziová, agent) i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: u početku C. Brodie i S. Brandon, zatim C. Brodie, S. Simmons i M. Holt, zatim C. Brodie, S. Simmons i D. Robertson, zatim C. Brodie i D. Robertson, zatim C. Brodie te naposljetku C. Brodie i Z. Lavery, agenti, uz asistenciju T. Johnstona, barrister, i A. Robertsona, QC)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a za poništenje Odluke Komisije (EU) 2015/658 od 8. listopada 2014. o mjeri potpore SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N) koju Ujedinjena Kraljevina planira provesti za potporu jedinici C nuklearne elektrane Hinkley Point (SL 2015., L 109, str. 44.), kojom je Komisija utvrdila da je ta mjera potpore spojiva s unutrašnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a i odobrila njezinu provedbu.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Republika Austrija snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije. |
| --- | --- |

2.

Republika Austrija snosit će vlastite troškove i troškove Europske komisije.

| 3. | Češka Republika, Francuska Republika, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Poljska, Rumunjska, Slovačka Republika i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Češka Republika, Francuska Republika, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Poljska, Rumunjska, Slovačka Republika i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

---

(1)  SL C 337, 12. 10. 2015.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/13

---

Presuda Općeg suda od 12. srpnja 2018. – Consejo Regulador del Cava protiv EUIPO-a – Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (CAVE DE TAIN)

(Predmet T-774/16) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Figurativni žig Europske unije CAVE DE TAIN - Ranija oznaka izvornosti „cava” - Pojam „aludiranja” na zaštićenu oznaku izvornosti - Članak 103. stavak 2. točka (b) Uredbe (EU) br. 1308/2013”))

(2018/C 311/13)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Consejo Regulador del Cava (Villafranca del Penedès, Španjolska) (zastupnik: C. Prat, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnici: E. Zaera Cuadrado i D. Walicka, agenti)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Cave de Tain-L’Hermitage, union des propriétaires (Tain-L’Hermitage, Francuska) (zastupnik: J.-P. Stouls, odvjetnik)

Predmet

Tužba protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 5. rujna 2016. (predmet R 980/2015-4), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Consejo Regulador del Cava i Cave de Tain-l’Hermitage, union des propriétaires.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Consejo Regulador del Cava nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Consejo Regulador del Cava nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 6, 9. 1. 2017.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/13

---

Tužba podnesena 20. lipnja 2018. – Intercept Pharma i Intercept Pharmaceuticals protiv EMA-e

(Predmet T-377/18)

(2018/C 311/14)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelji: Intercept Pharma Ltd (Bristol, Ujedinjena Kraljevina) i Intercept Pharmaceuticals, Inc. (New York, New York, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: L. Tsang, J. Mulryne, E. Amos i H. Kerr-Peterson, Solicitors i F. Campbell, Barrister)

Tuženik: Europska agencija za lijekove

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku ASK-40399 koju je tuženik priopćio tužiteljima 15. svibnja 2018. o objavi određenih dokumenata u skladu s Uredbom 1049/2001/EZ; i |
| --- | --- |

—

poništi odluku ASK-40399 koju je tuženik priopćio tužiteljima 15. svibnja 2018. o objavi određenih dokumenata u skladu s Uredbom 1049/2001/EZ; i

| — | naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja i drugih izdataka koji su tužitelju nastali u vezi s ovim postupkom. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje troškova tužitelja i drugih izdataka koji su tužitelju nastali u vezi s ovim postupkom.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da alineja „sudski postupak” iz članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001/EZ nije primjenjiva u ovom predmetu jer se nije radilo o dokumentima „sastavljenima u svrhu sudskog postupka”. S pravnog gledišta, tuženik je trebao zaključiti da je izuzeće primjenjivo. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji da je tuženik počinio pogrešku koja se tiče prava zaključivši da alineja „sudski postupak” iz članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001/EZ nije primjenjiva u ovom predmetu jer se nije radilo o dokumentima „sastavljenima u svrhu sudskog postupka”. S pravnog gledišta, tuženik je trebao zaključiti da je izuzeće primjenjivo.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, kojim se dalje ili alternativno tvrdi da bi jedini pravno dopušteni ishod odgovarajućeg odvagivanja alineje „komercijalni interesi” iz članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001/EZ bila odluka da se dokumenti ne objave zbog: (i) nesporne važnosti privatnih interesa tužitelja da se izbjegne objavljivanje; i (ii) neodređenog i općeg javnog interesa za objavljivanje. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, kojim se dalje ili alternativno tvrdi da bi jedini pravno dopušteni ishod odgovarajućeg odvagivanja alineje „komercijalni interesi” iz članka 4. stavka 2. Uredbe 1049/2001/EZ bila odluka da se dokumenti ne objave zbog: (i) nesporne važnosti privatnih interesa tužitelja da se izbjegne objavljivanje; i (ii) neodređenog i općeg javnog interesa za objavljivanje.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/14

---

Tužba podnesena 3. srpnja 2018. – de Volksbank protiv JFS-a

(Predmet T-406/18)

(2018/C 311/15)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: de Volksbank NV (Utrecht, Nizozemska) (zastupnici: M. van Loopik, A. Kleinhout, A. ter Haar i T. Waterbolk, odvjetnici)

Tuženik: Jedinstveni fond za sanaciju (JFS)

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Jedinstvenog fonda za sanaciju od 12. travnja 2018. o izračunu ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2018. (SRB/ES/SRF/2018/3); |
| --- | --- |

—

poništi odluku Jedinstvenog fonda za sanaciju od 12. travnja 2018. o izračunu ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2018. (SRB/ES/SRF/2018/3);

| — | podredno, poništi gore navedenu odluku i utvrdi da je Delegirana uredba Komisije 2015/63 (u daljnjem tekstu: delegirana uredba) (1) djelomično ili u potpunosti neprimjenjiva, u skladu s člankom 277. UFEU-a; |
| --- | --- |

—

podredno, poništi gore navedenu odluku i utvrdi da je Delegirana uredba Komisije 2015/63 (u daljnjem tekstu: delegirana uredba) (1) djelomično ili u potpunosti neprimjenjiva, u skladu s člankom 277. UFEU-a;

| — | u svakom slučaju, naloži JFS-u snošenje troškova ovog postupka. |
| --- | --- |

—

u svakom slučaju, naloži JFS-u snošenje troškova ovog postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU (2), članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 (3) i članka 4. stavka 1. delegirane uredbe s obzirom na to da su se za utvrđivanje tužiteljevih neto obveza koristili neusporedivi podaci.






  — | Iz teksta i ciljeva članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU i članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 proizlazi da JFS za izračun neto obveza u skladu s tim odredbama treba koristiti podatke iz istog trenutka ili vremenskog razdoblja. |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU (2), članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 (3) i članka 4. stavka 1. delegirane uredbe s obzirom na to da su se za utvrđivanje tužiteljevih neto obveza koristili neusporedivi podaci.

—

Iz teksta i ciljeva članka 103. stavka 2. Direktive 2014/59/EU i članka 70. stavka 2. Uredbe 806/2014 proizlazi da JFS za izračun neto obveza u skladu s tim odredbama treba koristiti podatke iz istog trenutka ili vremenskog razdoblja.

| — | Iz teksta i ciljeva članka 4. stavka 1. delegirane uredbe, u vezi s Direktivom 2014/59/EU i Uredbom 806/2014, proizlazi da JFS mora koristiti usporedive podatke kako bi osigurao pravičan izračun doprinosa na temelju profila rizičnosti banke. |
| --- | --- |

—

Iz teksta i ciljeva članka 4. stavka 1. delegirane uredbe, u vezi s Direktivom 2014/59/EU i Uredbom 806/2014, proizlazi da JFS mora koristiti usporedive podatke kako bi osigurao pravičan izračun doprinosa na temelju profila rizičnosti banke.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se, podredno prvom tužbenom razlogu, temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavaka 2. i 7. Direktive 2014/59/EU i članka 290. UFEU-a zato što se delegiranom uredbom, kako ju je u pobijanoj odluci primijenio JFS, prekoračuju ovlasti Europske komisije, što je dovelo do neprimjenjivosti delegirane uredbe, u skladu s člankom 277. UFEU-a.






  — | U suprotnosti s člankom 290. UFEU-a delegirana uredba dopunjuje ključne elemente Direktive 2014/59/EU. |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se, podredno prvom tužbenom razlogu, temelji na tvrdnji o povredi članka 103. stavaka 2. i 7. Direktive 2014/59/EU i članka 290. UFEU-a zato što se delegiranom uredbom, kako ju je u pobijanoj odluci primijenio JFS, prekoračuju ovlasti Europske komisije, što je dovelo do neprimjenjivosti delegirane uredbe, u skladu s člankom 277. UFEU-a.

—

U suprotnosti s člankom 290. UFEU-a delegirana uredba dopunjuje ključne elemente Direktive 2014/59/EU.

| — | Ako se članak 4. stavci 1. i 2. i članak 16. stavak 2. delegirane uredbe mogu tumačiti samo u smislu da JFS mora koristiti neusporedive podatke, delegirana uredba nije u potpunosti usklađena s tekstom i ciljevima Direktive 2014/59/EU. |
| --- | --- |

—

Ako se članak 4. stavci 1. i 2. i članak 16. stavak 2. delegirane uredbe mogu tumačiti samo u smislu da JFS mora koristiti neusporedive podatke, delegirana uredba nije u potpunosti usklađena s tekstom i ciljevima Direktive 2014/59/EU.

| — | Ako se delegiranom uredbom utvrde pravila izračuna osnovnog godišnjeg doprinosa, delegiranom uredbom se prekoračuje opseg ovlasti iz članka 103. stavka 7. Direktive 2014/59/EU. |
| --- | --- |

—

Ako se delegiranom uredbom utvrde pravila izračuna osnovnog godišnjeg doprinosa, delegiranom uredbom se prekoračuje opseg ovlasti iz članka 103. stavka 7. Direktive 2014/59/EU.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.






  — | JFS-ova metoda izračuna neprikladna je za postizanje ciljeva Direktive 2014/59/EU, Uredbe 806/2014 i delegirane uredbe. |
| --- | --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela proporcionalnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

—

JFS-ova metoda izračuna neprikladna je za postizanje ciljeva Direktive 2014/59/EU, Uredbe 806/2014 i delegirane uredbe.

| — | Također, JFS-ova metoda izračuna prekoračuje ono što je potrebno za postizanje ciljeva koji se zakonodavstvom žele postići. |
| --- | --- |

—

Također, JFS-ova metoda izračuna prekoračuje ono što je potrebno za postizanje ciljeva koji se zakonodavstvom žele postići.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela pravne sigurnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.






  — | Tužitelj nije mogao predvidjeti JFS-ovo tumačenje delegirane uredbe. |
| --- | --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela pravne sigurnosti s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

—

Tužitelj nije mogao predvidjeti JFS-ovo tumačenje delegirane uredbe.

| 5. | Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela jednakog postupanja s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.






  — | Tužitelj mora platiti znatno veći doprinos Jedinstvenom fondu za sanaciju od drugih banaka iste ili slične veličine i profila rizičnosti. |
| --- | --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tvrdnji o povredi načela jednakog postupanja s obzirom na to da tužiteljevi osigurani depoziti nisu pravilno uzeti u obzir.

—

Tužitelj mora platiti znatno veći doprinos Jedinstvenom fondu za sanaciju od drugih banaka iste ili slične veličine i profila rizičnosti.

---

(1)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/63 od 21. listopada 2014. o dopuni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije (SL 2015., L 11, str. 44. i ispravak SL 2017., L 156, str. 38.)

(2)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190. i ispravak SL 2015., L 216, str. 9.)

(3)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1. i ispravak SL 2015., L 101, str. 62.)

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/15

---

Tužba podnesena 18. srpnja 2018. – Aeris Invest protiv ESB-a

(Predmet T-442/18)

(2018/C 311/16)

Jezik postupka: španjolski

Stranke

Tužitelj: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: S. Chimenos Minguella i G. Ferrer Gonzálvez, odvjetnici)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluke Europske središnje banke LS/MD/18/141 i LS/PT/2018/9 od 8. svibnja i 9. veljače 2018.; i |
| --- | --- |

—

poništi odluke Europske središnje banke LS/MD/18/141 i LS/PT/2018/9 od 8. svibnja i 9. veljače 2018.; i

| — | naloži snošenje troškova Europskoj središnjoj banci. |
| --- | --- |

—

naloži snošenje troškova Europskoj središnjoj banci.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Predmet ove tužbe je poništenje Odluke Europske središnje banke (u daljnjem tekstu: ESB) LS/MD/18/141 od 8. svibnja 2018, u vezi s ponovnim zahtjevom za pristup dokumentima ESB-a, kao i prethodne odluke Europske središnje banke LS/PT/2018/9 od 9. veljače 2018., u vezi sa zahtjevom za pristup dokumentima ESB-a.

U prilog svojoj tužbi, tužitelj navodi pet tužbenih razloga.

| 1. | Kao prvi tužbeni razlog navodi se da odluke ESB-a kojima se odbija pristup zatraženoj dokumentaciji nisu dovoljno obrazložene jer ne uzimaju dovoljno u obzir ciljeve zakonodavca Zajednice kada je ustanovio pravo pristupa fizičkih i pravnih osoba dokumentima europskih institucija, u okviru transparentnog postupka i s obzirom na načela dobre uprave i građanskog sudjelovanja. Usto su ESB-ovi argumenti opći. K tome, ESB ne uzima u obzir da otkrivanje zatraženih dokumenata ne može ni na koji način utjecati dobro odvijanje postupka odlučivanja u području sanacije kreditnih institucija. Naime, konkretni postupak sanacije ne samo da je završen, nego je i predmet sudskog nadzora tako da odbijanje pristupa otežava taj nadzor samom Općem sudu. Konačno, odluke ne uzimaju u obzir da je pristup zahtijevanoj dokumentaciji zatražen s jedinim ciljem vršenja prava na djelotvorni pravni lijek iz članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. |
| --- | --- |

1.

Kao prvi tužbeni razlog navodi se da odluke ESB-a kojima se odbija pristup zatraženoj dokumentaciji nisu dovoljno obrazložene jer ne uzimaju dovoljno u obzir ciljeve zakonodavca Zajednice kada je ustanovio pravo pristupa fizičkih i pravnih osoba dokumentima europskih institucija, u okviru transparentnog postupka i s obzirom na načela dobre uprave i građanskog sudjelovanja. Usto su ESB-ovi argumenti opći. K tome, ESB ne uzima u obzir da otkrivanje zatraženih dokumenata ne može ni na koji način utjecati dobro odvijanje postupka odlučivanja u području sanacije kreditnih institucija. Naime, konkretni postupak sanacije ne samo da je završen, nego je i predmet sudskog nadzora tako da odbijanje pristupa otežava taj nadzor samom Općem sudu. Konačno, odluke ne uzimaju u obzir da je pristup zahtijevanoj dokumentaciji zatražen s jedinim ciljem vršenja prava na djelotvorni pravni lijek iz članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

| 2. | Kao drugi tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 1. točku (c) Odluke ESB/2004/3 o pristupu dokumentima jer toj stranci odbijaju pristup zahtijevanim informacijama pozivajući se na činjenicu da su dokumenti u potpunosti ili djelomično obuhvaćeni općom pretpostavkom nedostupnosti jer se radi o povjerljivim dokumentima zaštićenima poslovnom tajnom primjenjivom na institucije. Ta opća pretpostavka nedostupnosti nije izričito predviđena primjenjivim sektorskim zakonodavstvom a, kada bi i postojala, ne bi se mogla primijeniti jer se iznimke od prava pristupa ne mogu tumačiti široko i analogijom. |
| --- | --- |

2.

Kao drugi tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 1. točku (c) Odluke ESB/2004/3 o pristupu dokumentima jer toj stranci odbijaju pristup zahtijevanim informacijama pozivajući se na činjenicu da su dokumenti u potpunosti ili djelomično obuhvaćeni općom pretpostavkom nedostupnosti jer se radi o povjerljivim dokumentima zaštićenima poslovnom tajnom primjenjivom na institucije. Ta opća pretpostavka nedostupnosti nije izričito predviđena primjenjivim sektorskim zakonodavstvom a, kada bi i postojala, ne bi se mogla primijeniti jer se iznimke od prava pristupa ne mogu tumačiti široko i analogijom.

| 3. | Kao treći tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše 4. stavak 1. točku (c) Odluke ESB/2004/3 jer tužitelju odbijaju pristup zahtijevanim informacijama pozivajući se na to da su dokumenti u potpunosti ili djelomično zaštićeni poslovnom tajnom primjenjivom na institucije, iako su potrebne za sudske postupke i njihova uskrata sprječava ili otežava javnu sudbenu funkciju. |
| --- | --- |

3.

Kao treći tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše 4. stavak 1. točku (c) Odluke ESB/2004/3 jer tužitelju odbijaju pristup zahtijevanim informacijama pozivajući se na to da su dokumenti u potpunosti ili djelomično zaštićeni poslovnom tajnom primjenjivom na institucije, iako su potrebne za sudske postupke i njihova uskrata sprječava ili otežava javnu sudbenu funkciju.

| 4. | Kao četvrti tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 1. točku (a) drugu i šestu alineju Odluke ESB/2004/3, time što tvrde da bi otkrivanje informacija moglo naštetiti bankovnom sustavu općenito. |
| --- | --- |

4.

Kao četvrti tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 1. točku (a) drugu i šestu alineju Odluke ESB/2004/3, time što tvrde da bi otkrivanje informacija moglo naštetiti bankovnom sustavu općenito.

| 5. | Kao peti tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 2. prvu natuknicu Odluke ESB/2004/3, time što se u njima tvrdi da bi otkrivanje dokumenata i informacija moglo utjecati na poslovne interese Banco Santander i moglo imati utjecaja na buduće kontrole. |
| --- | --- |

5.

Kao peti tužbeni razlog navodi se da pobijane odluke krše članak 4. stavak 2. prvu natuknicu Odluke ESB/2004/3, time što se u njima tvrdi da bi otkrivanje dokumenata i informacija moglo utjecati na poslovne interese Banco Santander i moglo imati utjecaja na buduće kontrole.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/17

---

Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)

(Predmet T-443/18)

(2018/C 311/17)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Peek & Cloppenburg – prijava za registraciju br. 2 700 847

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. u predmetu R 1362/2005-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/17

---

Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Predmet T-444/18)

(2018/C 311/18)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Peek & Cloppenburg – žig Europske unije br. 270 439

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. u predmetu R 522/2006-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/18

---

Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Predmet T-445/18)

(2018/C 311/19)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Peek & Cloppenburg – prijava za registraciju br. 2 791 416

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 24. siječnja 2018. u predmetu R 1270/2007-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/19 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/19

---

Tužba podnesena 16. srpnja 2018. – Peek & Cloppenburg protiv EUIPO-a – Peek & Cloppenburg (Peek & Cloppenburg)

(Predmet T-446/18)

(2018/C 311/20)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Njemačka) (zastupnik: P. Lange, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Njemačka)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Podnositelj prijave spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: verbalni žig Europske unije Peek & Cloppenburg – prijava za registraciju br. 4 295 069

Postupak pred EUIPO-om: postupak povodom prigovora

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 20. travnja 2018. u predmetu R 1589/2007-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 2. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s člankom 15. stavkom 3. njemačkog Zakona o žigovima;

| — | Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća; |
| --- | --- |

—

Povreda članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća;

| — | Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 63. Uredbe Vijeća (EU) br. 207/2009 u vezi s pravilom 20. stavkom 7. točkom (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/20

---

Tužba podnesena 19. srpnja 2018. – Ortlieb Sportartikel protiv EUIPO-a (osmerokut)

(Predmet T-449/18)

(2018/C 311/21)

Jezik na kojem je tužba podnesena: njemački

Stranke

Tužitelj: Ortlieb Sportartikel GmbH (Heilsbronn, Njemačka) (zastupnici: A. Wulf i K. Schmidt-Hern, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz osmerokuta) – prijava za registraciju br. 16 047 466

Pobijana odluka: odluka prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 27. travnja 2018. u predmetu R 1634/2017-1

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova.

Tužbeni razlog

| — | Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

Povreda članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/20

---

Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – So protiv Vijeća i Komisije

(Predmet T-564/17) (1)

(2018/C 311/22)

Jezik postupka: engleski

Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 338, 9. 10. 2017.

---

| 3.9.2018 | HR | Službeni list Europske unije | C 311/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2018

HR

Službeni list Europske unije

C 311/21

---

Rješenje Općeg suda od 3. srpnja 2018. – Korea National Insurance Corporation protiv Vijeća i Komisije

(Predmet T-568/17) (1)

(2018/C 311/23)

Jezik postupka: engleski

Predsjednik trećeg vijeća odredio je brisanje predmeta.

---

(1)  SL C 338, 9. 10. 2017.

---